Справа № 643/1240/24
Провадження № 1-кс/643/228/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене з прокурором клопотання слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 по кримінальному провадженню за № 0000551 від 06.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не працюючого, неодруженого, раніше неодноразово судимого: 31.03.2008 Московським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.307 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки; 15.02.2011 Московським районним судом міста Харкова за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 27.02.2013 з Диканівської ВК Харківської області умовно-достроково на строк 1 рік 3 місяці 3 дні згідно постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.02.2013; 03.03.2015 Московським районним судом міста м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік; 21.02.2017 Московським районним судом міста Харкова за ч.3 ст.187 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000551 від 06.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи особою, яка раніше вчиняла умисні корисливі кримінальні правопорушення, маючи не зняті та не погашені у встановлений законом порядку судимості, знову вчинив новий умисний корисливий злочин проти власності за наступних обставин: 06.02.2024 близько 12:27 години, в період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, строк дії якого було продовжено Указом Президента України від 06 листопада 2023 №734/2023 терміном на 90 діб, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у торгівельному залі магазину «Аврора», де здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Вигідна покупка», розташованому за адресою: м. Харків, пр-т Тракторобудівників, 160-Б, діючи повторно, в умовах воєнного стану, за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету незаконного особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, знаходячись біля стелажів з виставленим товаром на продаж, звідки, непомітно для оточуючих, взяв навушники ТМ «Havit» TW976 та навушники ТМ «Wireless» v5.0 TWS5, загальною вартістю 798 гривень, які сховав у кишенях свого одягу.

Після чого, ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадений товар, не сплачуючи його на касі, направився до виходу з приміщення магазину, перетнув касову зону та вийшов з магазину, таким чином вчинив усі дії, які вважав необхідними для реалізації свого єдиного злочинного умислу, спрямованого на таємне викрадення чужого майна, однак не довів його до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки при спробі залишити місце скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном, останній був зупинений співробітниками поліції, які припинили його злочинні дії.

Тобто, ОСОБА_6 вчинив усі дії, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але не довів їх з причин, які не залежали від його волі.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

07.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий в клопотанні, посилався на обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину проти власності, вказав, що у органу досудового розслідування є підстави вважати, що у підозрюваного можуть виникнути передбачені п.п. 1, 5 ст.177 КПК України спроби:

- переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді обмеження волі до 3 років та позбавлення волі на строк до 8 років, а тому, побоюючись можливого покарання у разі визнання його винним, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування. Крім того, підозрюваний ОСОБА_6 не має осіб на утриманні (неповнолітніх дітей, дорослих непрацездатних осіб тощо), не має міцних соціальних зав`язків, оскільки неодружений, не працює. Наведене свідчить про те, що обставини, які б виключали або суттєво зменшували ризик втечі, на сьогоднішній день відсутні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний не має законних джерел отримання заробітку, офіційно не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваного ОСОБА_6 , не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою та з метою запобігання переліченим ризикам слідчий просив застосувати до останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб із визначенням застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прокурор в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання та обранні стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, вказаному у клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що підозра обґрунтована, вину у скоєному визнав, проти задоволення клопотання у вигляді тримання під вартою заперечував, просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. У разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варто, просив зменшити розмір за стави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Також зазначив, що в нього є цивільна дружина та дитина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , в свідоцтві про народження він не зазначений батьком, але він є таким.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала позицію свого підзахисного. Вказала, що згідно з практикою ЄСПЛ рішення у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року визначає, що особлива тяжкість злочинів не може слугувати підставою для утримання під вартою. Просила обрати більш м`який запобіжний захід, а в разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зменшити розмір застави до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вислухавши учасників кримінального провадження, встановив наступне.

07.02.2024 за погодженням із прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України, що підтверджується наступними доказами: протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину, а саме ОСОБА_6 від 06.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 06.02.2024; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 06.02.2024; протокол огляду предмету (відеозапису) від 07.02.2024; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 07.02.2024.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5&1(с), поліція не зобов`язала мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа «Чеботарь проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007).

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Всі інші питання, фактичні обставини кримінального провадження, питання винуватості чи не винуватості в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я чи з інших підстав слідчому судді не надано.

Слідчий суддя також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_6 корисливого кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим у скоєнні цього кримінального правопорушення, наявність ризиків, дійшов висновку, що відносно підозрюваного має бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, майнового стану підозрюваного, спричиненої шкоди потерпілому та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що застава в розмірах, визначених в п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, тому відповідно до ч.5 ст.182 КПК України призначає заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560, 00 грн. (3028, 00 х 20 = 60 560, 00 грн).

Керуючись ст.ст.2, 7, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 13.24 години 06.02.2024.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 13.24 години 05.04.2024.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_6 родичів останнього.

Визначити суму застави у розмірі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят), 00 гривень, які необхідно внести на депозитний рахунок № UA0006674, банк отримувача ДКСУ м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26281249, код банку отримувача 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2024 у справі № 643/1240/24 (провадження 1-кс/643/228/24) стосовно ОСОБА_6 .

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_6 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав: «_____» ______2024 року ________________________________________