УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 Справа №607/7899/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі подання начальника Тернопільського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тернополя, українця, громадянина України, освіта середня, зареєстрованого і проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, має на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше судженого, востаннє вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2023 року за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України -

встановив:

Начальник Тернопільського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 звернулась до суду із поданням про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків, в якому просить вирішити питання про застосування покарання щодо ОСОБА_5 за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2023 року (справа №607/7899/21), з урахуванням вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року (справа №607/13144/22) та вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року (справа №607/7518/22). Клопотання обґрунтоване тим, що на виконання Тернопільського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області 27 квітня 2023 року надійшов вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року (справа №607/13144/22) відносно ОСОБА_5 . Цього ж дня, до Тернопільського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області надійшов інший вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року (справа №607/7518/22) відносно ОСОБА_5 . Крім цього, 29 серпня 2023 року на виконання до Тернопільського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області надійшов вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2023 року (справа №607/7899/21) відносно ОСОБА_5 . При цьому, Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області при оголошенні вироку від 18 липня 2023 року (справа №607/7899/21), не прийнято до уваги вироки від 18 липня 2023 року у справах №607/7899/21 та №607/13144/22.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи. Від представника органу пробації ОСОБА_6 до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, подання підтримує та просить його задовільнити.

Прокурор ОСОБА_3 щодо задоволення подання не заперечив, вважає що вказані вироки слід виконувати самостійно.

Засуджений ОСОБА_5 до суду не прибув, про причини не повідомив.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 537КПК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.

Згідно п.2 ч.2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, в тому числі у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 11 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року (справа №607/13144/22) ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15 ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 1 рік та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Крім того, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року (справа №607/7518/22) ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України та призначено покарання із застосуванням ст.70 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст..75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

Також, вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 липня 2023 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим покаранням призначеним вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 березня 2023 року у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 2 роки та покладено обов`язки, передбачені ч.1 ст.76 КК України.

Як вбачається із матеріалів клопотання, вищезазначені вироки відносно ОСОБА_5 набрали законної сили та направлені на виконання до Тернопільського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду від 27 березня 2018 року в провадженні № 51-717км18, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення першого вироку інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, або звільняється від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

З наведеного можна зробити висновок, що у разі, коли особа, щодо якої було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку у першій справі інший злочин, за який до неї знову було застосовано звільнення від відбування покарання з випробуванням, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається та кожен вирок виконується самостійно.

Таке тлумачення закону про кримінальну відповідальність є усталеною практикою, оскільки суд, який призначає такій особі покарання за інший злочин, вчинений до постановлення вироку в першій справі, не може ревізувати міру покарання, призначену особі попереднім вироком. Натомість протилежний підхід ставив би даний суд у позицію суду вищої інстанції, що прямо суперечило би положенням кримінального процесуального закону (ст. 24 КПК) та підривало би презумпцію законності й обґрунтованості попереднього судового рішення (ч. 2 ст. 21 КПК).

Крім того, суд може вирішувати на стадії виконання вироків лише ті питання, які не стосуються суті вироку та не тягнуть погіршення становища засудженого. Не підлягають розгляду у такому порядку питання, які зачіпають суть вироку та погіршують становище засудженого; звужують або розширюють обсяг обвинувачення; стосуються прогалин і недоліків вироків в частині кваліфікації злочинів, призначення покарання, вирішення цивільного позову.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року (справа №607/7518/22) та вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року (справа №607/13144/22), слід виконувати самостійно.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

постановив:

Подання начальника Тернопільського районного відділу Філії Державної установи «Центр пробації» в Тернопільській області ОСОБА_4 про вирішення питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків відносно засудженого ОСОБА_5 задовільнити частково.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року (справа №607/7518/22) та вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 березня 2023 року (справа №607/13144/22) відносно засудженого ОСОБА_5 , виконувати самостійно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяОСОБА_1