Справа № 577/5220/23
Провадження № 1-кс/577/1651/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2023 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотоп клопотання прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000401 від 15.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон марки «Самсунг гелексі М12» синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім картою номер НОМЕР_3 , який поміщено до спецпакету WAR1345144, мобільний телефон марки «SIGMA mobile» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім картами номер НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , який поміщено до спецпакету WAR1344967, та належать ОСОБА_4 , шляхом встановлення заборони користування, відчужування та розпоряджання майном.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 15.09.2023 о 12.56 год. надійшло повідомлення зі служби 102, що 15.09.2023 о 12.56 за адресою: м. Конотоп, площа Конотопських Дивізій працівниками поліції був зупинений гр. ОСОБА_4 , який придбав 4 пігулки метадону у гр. ОСОБА_5 та який намагається покинути місце вчинення злочину.

Відомості за вказаним фактом внесено до ЄРДР за №0000401 від 15.09.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України

15.09.2023 у період часу із 14:19 год. по 14:45 год за адресою м. Конотоп, площа Конотопський дивізій, 20а, ОСОБА_4 , на підставі ч. 2 ст. 298-2 КК України, був затриманий та під час затримання у останнього виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Самсунг гелексі М12» синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім картою номер НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «SIGMA mobile» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім картами номер НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , фрагмент блістеру з написом «Сонмил 15мг» з 6 пігулками білого кольору, фрагмент блістеру з написом «Мета…» серія НОМЕР_7 до 03.2028 з 4 пігулками білого кольору.

Постановою дізнавача СД Конотопського РВП від 15.09.2023 року вилучені речі визнані речовим доказом.

Прокурор Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву з проханням клопотання розглянути без його участі, клопотання підтримує і прохає задовольнити.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

В силу ч. 4 ст. 107 КПК України вказане клопотання розглядається без застосування технічних засобів фіксування.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ч.3 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Тобто, обов`язок доведення необхідності арешту майна та наявності відповідних ризиків, законодавцем покладено на особу, що звернулася з клопотання про арешт майна.

При вирішенні питання про арешт майна, відповідно до ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другою статті 170 цього Кодексу).

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

З Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається наявність кримінального провадження за №0000401 від 15.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, в рамках якого слідчий звернувся до суду із клопотанням.

Встановлено, що 15.09.2023 у період часу із 14:19 год. по 14:45 год за адресою м. Конотоп, площа Конотопський дивізій, 20а, в порядку ч.2 ст. 298-2 КПК України під час затримання ОСОБА_4 , було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Самсунг гелексі М12» синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім картою номер НОМЕР_3 , мобільний телефон марки «SIGMA mobile» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім картами номер НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , фрагмент блістеру з написом «Сонмил 15мг» з 6 пігулками білого кольору, фрагмент блістеру з написом «Мета…» серія НОМЕР_8 з 4 пігулками білого кольору.

Постановою від 15.09.2023 вказані речі визнані речовими доказами.

Клопотання подано до суду 18.09.2023 року через відділ поштового зв`язку з дотриманням строку визначеного ч.5 ст. 171 КПК України.

У клопотанні прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 не міг випадково без отримання інформації про місце зустрічі придбати наркотичну речовину. Тому вважає, що з метою довести чи спростувати цю версію необхідно оглянути мобільний телефон та накласти на нього арешт. Не застосування вказаної заборони може призвести до знищення чи втрати майна

Однак, доказів того, що вилучені у ОСОБА_4 мобільні телефони є знаряддям злочину суду не надано. У матеріалах клопотання відсутні протокол огляду телефону з інформацією, яка міститься у ньому.

Тобто, наявність критерію зазначеного у ст.98 КПК України, лише декларується, але жодним доказом не доводиться.

Слідчий суддя зауважує, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а не перевірка чи спростування певної версії дізнання чи слідства.

Відповідно до ч.3 ст.132 КПК України, арешт майна, як один із заходів забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора.

У клопотанні також зазначено, що підставою для накладення арешту на вилучене майно є визнання його речовим доказом, з метою збереження.

Виходячи із завдань і мети арешту, збереження мобільного телефону марки «Самсунг гелексі М12» синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2 з сім картою номер НОМЕР_3 , який поміщено до спецпакету WAR1345144, мобільний телефон марки «SIGMA mobile» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_4 з сім картами номер НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , може бути забезпечено шляхом передання власнику чи законному користувачу на відповідне зберігання, що не потребує втручання суду. У такому випадку будуть дотримані права власника.

Керуючись ст. ст. 170 -175 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000401 від 15.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

СуддяОСОБА_1