Справа № 309/4774/23
Провадження № 1-кс/309/71/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Хуст

Слідчий суддя Хустського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000498 від 17.08.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3,4,5 ст. 190 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 звернувся в суд з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання вмотивовано тим, що 26.07.2023 представники ТОВ "АВД ЮА", знаходячись на елеваторі в м.Хуст, по вул. Івана Франка №185, прийняли поставку ріпаку в кількості 25,260 тон., від ФОП ОСОБА_6 , та по даний час відмовляються сплатити кошти за поставлену продукцію в сумі 293647 грн.

Також, в період з 31 липня 2023 по 02 серпня 2023т року представники ТзОВ "Аграрний виробничий дім України", юридична адреса м.Київ, вул. Ушинського №40, в ході виконання договору поставки №31/07/23-021 від 31.07.2023, укладеного з директором ТзОВ "Карпатиагропродукт" прийняли поставку пшениці в кількості 87,76 тон загальною вартість 541942 гривень, який відповідно договору було поставлено на елеватор за адресою м.Хуст, вул. Івана Франка №185, та відмовляються оплатити кошти за поставлений товар.

Окрім цього, 04.09.2023 до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , директора ДП "НПЦВ" "Еліта" ІАРРР НААН номер мобільного телефону НОМЕР_1 , про те, що в період з 20 по 25 липня 2023 в м. Хуст було доправлено вантажівками автомобілями сільськогосподарську культуру пшеницю озиму загальною вагою 210 тон загальною вартість 1 380 424 гривень, при цьому було попередньо укладено договір з ОСОБА_8 номер телефону НОМЕР_2 , який на телефонні дзвінки не відповідає за товар не розраховується.

Також, 28.08.2023 до Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява від ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 директор ПП "Ім Василя Крикливця" номер мобільного телефону НОМЕР_3 , про те, що в період з 05 по 08 серпня 2023 в м. Хуст було доправлено вантажівками автомобілями сільськогосподарську культуру ріпак загальною вагою 125 тон загальною вартість 1 800 000 гривень, при цьому було попередньо укладено договір з ОСОБА_8 номер телефону НОМЕР_2 , який на телефонні дзвінки не відповідає за товар не розраховується.

Крім цього, у період з 09.08.2023 по 12.08.2023 представники ТзОВ "Аграрний виробничий дім України", юридична адреса м.Київ, вул. Ушинського №40, в ході виконання договору поставки №07/08/23-018 від 07.08.2023, укладеного з СГПП "Ромашка", прийняли поставку пшениці в кількості 92,24 т. на загальну суму 579559 грн. 54 коп., яка відповідно договору була поставлена на елеватор за адресою м.Хуст, вул. Івана Франка №185 та відмовляються оплатити кошти за поставлений товар.

18 січня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Хустського районного суду від 04 січня 2024 року, проведено обшук у приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_3 , де тимчасово проживав ОСОБА_10 за участю володільця квартири ОСОБА_11 та складено відповідний протокол. У ході обшуку були вилучені: 2 аркуші формату А-4 із нотатками які були упаковані у паперовий конверт та блокнот із нотатками який було упаковано у паперовий конверт.

Частиною 1 ст.170 КПК України, зазначено зокрема, що - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В судове засідання старший слідчий СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність.

В судовому засіданні представник власника вилученого майна ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання з підстав його необґрунтованості. Вказує, що матеріалами клопотання жодним чином не встановлена причетність ОСОБА_10 до даного кримінального правопорушення. Слідчим не доведено, що вилучені речі мають значення для даного кримінального правопорушення. Такі не визнавалися речовими доказами і не містять відомостей, які можуть бути використаними для встановлення обставин, що підлягають доведенню під час досудового розслідування. Слідчий просить накласти арешт на 2 аркуші формату А-4 із нотатками та блокнот із нотатками не відобразивши їх зміст, хоча міг провести їх огляд, а тому не зрозуміло яке значення ці речі мають до кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Установлено, що у провадженні СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження №0000601 від 17.10.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 190 КК України, за фактом можливого вчинення шахрайських дій представниками ТОВ «Аграрний виробничий дім України» та пов`язаними з ними осіб.

18 січня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Хустського районного суду від 04 січня 2024 року, проведено обшук у приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_3 , де тимчасово проживав ОСОБА_10 за участю володільця квартири ОСОБА_11 та складено відповідний протокол. У ході обшуку були вилучені: 2 аркуші формату А-4 із нотатками які були упаковані у паперовий конверт та блокнот із нотатками який було упаковано у паперовий конверт.

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання про арешт майна подано, у відповідності до ст. 170 КПК України, оскільки останнє містить в собі критерії визначені ч. 2 цієї статті Кодексу.

При цьому, слідчим суддею шляхом дослідження матеріалів провадження у порядку ст. 94 КПК України встановлено, що таке майно дійсно відповідає критеріям ст. 98 вказаного Кодексу, тобто існує дійсна сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно може стосуватися діяльності ТОВ «Аграрний виробничий дім України» та пов`язаними з ними осіб, та відповідно мати значення у даному кримінальному провадженні.

Суд відхиляє твердження адвоката ОСОБА_3 про те, що матеріалами клопотання жодним чином не встановлена причетність ОСОБА_10 до даного кримінального правопорушення, оскільки про можливу причетність останнього до кримінального правопорушення зазначено в ухвалі слідчого судді від 04.01.2024 про надання дозволу на обшук, за результатом проведення якого і було вилучено указане вище майно. Представник ОСОБА_10 заперечуючи вказану обставину не навів якихось серйозних обґрунтувань, які б могли поставити під обґрунтований сумнів висновки слідчого судді. А отже відповідні доводи адвоката ОСОБА_3 підлягають відхиленню.

Щодо всіх доводів адвоката ОСОБА_3 про те, що вилучені речі не мають значення для даного кримінального правопорушення, то з цього приводу слід зазначити наступне.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається з метою збереження речових доказів) (п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК).

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК).

Отже, за змістом ч. 3 ст. 170 КПК у справах про арешт майна з метою, наведеною у п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, відповідність майна будь-якому з критеріїв речових доказів перевіряється згідно зі стандартом доведення "достатні підстави". Наведений стандарт не вимагає від сторони обвинувачення надання безумовних та беззаперечних доказів, а передбачає необхідність наведення достатньо вагомих фактів та об`єктивних відомостей, аналіз яких у їх взаємозв`язку між собою дозволяє дійти висновку про відповідність вилученого майна критеріям речових доказів.

При цьому у ході оцінки відповідності майна, арешт якого оскаржується, ознакам речових доказів, слідчим суддею ураховуються зміст поняття "речові докази".

У кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення) (п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК).

Так, речовими доказами, які використовуються в ході доказування, є матеріальні об`єкти, що були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК).

Отже, майно, вилучене у ОСОБА_10 за результатами обшуку, відповідатиме за одним із наведених критеріїв ознакам речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно (1) було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, (2) зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, (3) містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, (4) було об`єктом кримінально протиправних дій, (5) набуто кримінально протиправним шляхом.

Застосовуючи наведений підхід до тлумачення норм кримінального процесуального закону в контексті обставин цієї справи, слідчий суддя виходить із таких фактів, згідно з якими:

- у провадженні СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області перебуває кримінальне провадження №0000601 від 17.10.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст. 190, ч.5 ст. 190 КК України, за фактом можливого вчинення шахрайських дій представниками ТОВ «Аграрний виробничий дім України» та пов`язаними з ними осіб.

- 18 січня 2024 року, на підставі ухвали слідчого судді Хустського районного суду від 04 січня 2024 року, проведено обшук у приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_3 , де тимчасово проживав ОСОБА_10 за участю володільця квартири ОСОБА_11 та складено відповідний протокол. У ході обшуку були вилучені: 2 аркуші формату А-4 із нотатками які були упаковані у паперовий конверт та блокнот із нотатками який було упаковано у паперовий конверт.

- Слідчий мотивує необхідність накладення арешту на вказане майно необхідністю провести їх додатковий огляд та оцінки в якості доказів.

Ураховуючи вищевикладене, керуючись стандартом доведення "достатні підстави", слідчий суддя вважає, що 2 аркуші формату А-4 із нотатками та блокнот із нотатками, вилучені під час обшуку, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя відхиляє твердження адвоката ОСОБА_3 про те, що слідчий просить накласти арешт на 2 аркуші формату А-4 із нотатками та блокнот із нотатками не відобразивши їх зміст, хоча міг провести їх огляд, оскільки саме з метою такого огляду та отримання відповідної інформації, слідчий просить накласти арешт на вказане майно. У разі ж якщо після проведення відповідного огляду, з отриманою таким чином інформації вбачитиметься, що зазначене майно не має жодного відношення до кримінального правопорушення, то відповідно власник вилученого майна вправі ставити питання про скасування арешту у порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Відсутність же постанови слідчого про визнання даного майна речовими доказами не є перешкодою на накладення на них арешт, позаяк визначальним є саме відповідність майна критеріям, визначеним ст. 98 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно відповідає ознакам, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК. Доказів, які б спростовували наведені висновки власником майна та його представником надано не було і судом не встановлено.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст. 1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

За таких обставин, слідчий суддя враховуючи правову підставу для арешту майна; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

Керуючись ст.ст. 132, 170-173,175, 309 КПК України слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП України в Закарпатській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000498 від 17.08.2023 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3,4,5 ст. 190 КК України про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене під час проведення обшуку квартири за адресою АДРЕСА_3 , по місцю проживання ОСОБА_10 , а саме: 2 аркуші формату А-4 із нотатками які були упаковані у паперовий конверт та блокнот із нотатками який було упаковано у паперовий конверт.

В силу ст. 175 КПК України, негайне виконання ухвали про арешт майна покласти на старшого слідчого СВ Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 та прокурора Хустської окружної прокуратури ОСОБА_12 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити учасникам процесу, третім особам, власнику майна, які присутні під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надіслати їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 29 січня 2024 р. о 14:10 год.

Слідчий суддя

Хустського районного суду: ОСОБА_1