Провадження № 1-кс/185/1972/23
24 жовтня 2023 року м.Павлоград
З клопотання вбачається, що 21 жовтня 2023 року, о 13.36 год. до Павлоградського РВП надійшло повідомлення на лінію «102» звернувся гр-н ОСОБА_6 , 1961 року народження, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про те, що ввечері 20 жовтня 2023 року, о 21.00 год. заявник почув звук розбитого скла на своєму балконі. Про вказану подію до поліції не звернувся. 21 жовтня 2023 року, о 13.30 год., заявник виявив на балконі предмет схожий на підствольну гранату типу «ВОГ» з маркуванням AMMLOTSTL21A678-002 CTG40MM HEDP M433 AMJ20F061-0, яким на його думку й було розбито скло на балконі.
Опитаний малолітній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що 20 жовтня 2023 року останній гуляв зі своїм другом Вовою (прізвище якого я не знаю). Потім останні пішли на територію покинутого заводу, який знаходиться поруч з покинутим 9-ти поверховим гуртожитком та огороджений бетонним забором. Проникнувши на вищевказану територію останні підійшли до ангару, де побачили в середині різну військову техніку та ящики з боєприпасами. Потім вони зателефонували ОСОБА_8 та разом з ним зайшли в середину ангару та Вова взяв з відти 4 колодки з патронами по 50 шт., маленькі гільзи у кількості приблизно 200 шт., предмет який був схожий на підствольну гранату. Потім дані речі він відніс до покинутої будівлі, яка знаходиться біля медичного училища в районі «ПЗТО» де зустрівшись з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 останні поділили виявлені речі: ОСОБА_11 взяв пачку патронів, Вова 3 пачки патронів та підствольну гранату та всі гільзи. Того ж дня, приблизно о 20 год. 25 хв. ОСОБА_12 запропонував ОСОБА_7 кинути підствольну гранату у вікно будинку по АДРЕСА_2 , на що він не погодився та потім сам намагався закинути гранату на балкон та після декількох спроб він закинув її до вікна 2 поверху будинку та розбив вікно. Потім останні розійшлись та ОСОБА_12 пішов додому разом з виявленим.
21 жовтня 2023 року було проведено огляд мобільного телефону марки «Infinix HOT 12 Play NFC», який добровільно надав працівникам поліції ОСОБА_5 . У ході огляду було виявлено, що телефон має IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 . У ході огляду було встановлено, що в галереї мається відеозапис від 20 жовтня 2023 року, де зафіксовано як ОСОБА_7 знімає ОСОБА_13 в приміщенні ангару, де стоїть військова техніка та як Вова бере з даного ангару предмети схожі на боєприпаси. Після закінчення огляду мобільний телефон марки телефону марки «Infinix HOT 12 Play NFC» вилучено до спец пакету № PSP 1052877.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, окрім іншого, з метою забезпечення збереження речових доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Тому слідчий суддя вважає, що для забезпечення подальшого повного, неупередженого доказування у кримінальному провадженні, а також з урахуванням того, що вилучене майно є речовим доказом, з метою збереження даних речових доказів, необхідно накласти арешт.
Керуючись ст. ст. 110, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Накласти арешт, шляхом заборони на відчуження, розпорядження та користування на мобільний телефон марки «Infinix HOT 12 Play NFC», IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який поміщено до сейф пакету № PSP1052877, які було вилучено 21 жовтня 2023 року, у ході проведення огляду предмету та який було добровільно видано ОСОБА_5 , який має значення речового доказу у вказаному кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1