Справа № 274/4201/19
Провадження № 1-кс/0274/1441/23
"16" січня 2024 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявниці ОСОБА_3 ,
23.10.2023 ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Бердичівського міськрайонного суду з вказаною скаргою, у якій просить:
- визнати протиправними дії слідчої СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 щодо винесення невмотивованої постанови про зміну процесуального статусу особи у кримінальному провадженні;
Обставини, на які посилається особа, яка подала клопотання
На обґрунтування скарги ОСОБА_3 вказала, що 05.07.2019 вона звернулась до Бердичівського ВП ГУНП із заявою про вчинення злочину посадовими особами КЗ "Бердичівський педагогічний коледж", а саме про можливу підробку наказів про її звільнення та поновлення трудового договору.
02.09.2019 вона звернулась до слідчого із заявою про залучення її до кримінального провадження як потерпілої.
21.09.2019 їй вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у даному кримінальному провадженні.
Вказаний статус їй було змінено після виявлення Житомирською обласною прокуратурою вимог кримінального процесуального законодавства, у тому числі, невиконання прокурорських вказівок, невірно встановленої кваліфікації.
Зміна процесуального статусу порушує її права як потерпілої. Вона не зможе ознайомитись з матеріалами кримінального провадження з метою встановлення інших порушень та недостовірних відомостей у справі, буде позбавлена можливості подати клопотання тощо.
Постанова є невмотивованою. Жодної підстави вважати її особою, якій не завдано шкоди, постанова не містить. Майнову шкоду обґрунтовує тим, що її незаконно звільнено з роботи, залишено без засобів для існування. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що протягом тимчасової втрати працездатності адміністрацією навчального закладу здійснювалось цькування, морально-психологічні знущання, приниження, що вплинуло на її емоційний стан. Вказані обставини спонукали її звернутись до суду з позов про захист честі, гідності та ділової репутації.

Процедура, позиції учасників провадження

30.10.2023 слідчим суддею з метою вирішення в порядку ст. ст. 303 та 304 КПК України питання про прийняття скарги ОСОБА_3 до розгляду на адресу Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області направлено запит щодо надання доказів отримання останньою оскаржуваної постанови.

31.10.2023 від слідчого СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 надійшла відповідь, згідно якої ОСОБА_3 отримала оскаржувану постанову та постанову про закриття кримінального провадження 14.10.2023.

Ухвалою від 31.10.2023 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчої СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 про зміну процесуального статусу особи у кримінальному провадженні №0000857.

ОСОБА_3 у судовому засіданні вимоги скарги підтримала.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Кримінально-процесуальне законодавство

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною п`ятою статті 40 КПК України визначено, що слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Відповідно до ч.1-3 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно з ч.5 ст.55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено ч.1 ст.303 Кримінального процесуального кодексу України (надалі - «КПК України»).

Згідно положень ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом

Згідно ч. 5 ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Частиною 2 ст.307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки

На підставі долучених до скарги матеріалів встановлено, що СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000857 від 01.08.2019 р. з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 358 КК України.

21.09.2019 ОСОБА_3 вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого у даному кримінальному провадженні.

Постановою слідчого СВ Бердичівського РВП ОСОБА_4 від 25.09.2023 змінено статус ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000857 з потерпілої на статус свідка, роз`яснено право оскарження цієї постанови до слідчого судді.

Крім того, постановою слідчого СВ Бердичівського РВП ОСОБА_4 від 25.09.2023 кримінальне провадження № 00008575, внесене до ЄРДР 01.08.2019, з правовою кваліфікацією за ч.3 ст. 358 КК України закрито за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді від 03.01.2024 скасовано постанову слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 25.09.2023 про закриття кримінального провадження № 0000857.

Підставами для зміни статусу ОСОБА_3 з потерпілої на статус свідка в оскаржуваній постанові слідчий зазначає, що підтвердження того, що ОСОБА_3 кримінальним правопорушенням завдано шкоду не встановлено, а слідчим на початковому етапі досудового розслідування ОСОБА_3 помилково визнано потерпілою. Крім того, обставини, про які зазначає заявник у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення носять цивільно - правовий характер.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом прямо не передбачено можливість оскарження рішення дізнавача про зміну процесуального статусу із потерпілого на свідка.

Проте, виходячи із телеологічного трактування змісту п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України щодо забезпечення можливості доступу особи до захисту своїх прав і свобод, шляхом оскарження ненадання відповідного процесуального статусу, слідчий суддя вважає, що така скарга може бути розглянута по аналогії із оскарженням постанови про відмову у визнанні потерпілим.

У пункті 4 Узагальнень про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, які містяться у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 9-49/0/4-17 від 12.01.2017 зазначено, що процесуальною підставою прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілим відповідно до ст. 55 КПК є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява подана особою, якій не завдано шкоди. При цьому, відповідні підстави згідно із зазначеною статтею мають бути належним чином мотивовані. За умови встановлення того, що зазначені вимоги є недотриманими, слідчі судді приймають рішення про скасування постанов.

Дослідивши постанову про зміну процесуального статусу з потерпілого на свідка від 25.09.2023 на предмет обґрунтованості, слідчий суддя доходить висновку, що слідчим наведено лише загальне посилання на відсутність у матеріалах кримінального провадження даних, які б свідчили, що ОСОБА_3 була спричинена моральна або матеріальна шкода.

Слідчий суддя зазначає, що висновок слідчого при прийняття рішення про відмову у визнанні потерпілою особи має ґрунтуватися на проведеній ним слідчій (розшуковій) та процесуальній діяльності та може бути зроблений лише після проведення повноцінного аналізу та перевірки фактів, які стосуються завдання шкоди конкретній особі у рамках кримінального провадження.

Зважаючи, що у кримінальному процесуальному законі однією з підстав для набуття прав та обов`язків потерпілої особи є подання заяви особою про вчинення щодо неї кримінального правопорушення, рішення про відмову у визнанні потерпілим не може ґрунтуватись на рішенні слідчого, постановленого без проведення відповідного дослідження та аналізу вказаних у заяві про вчинення злочину фактів.

Слідчим у постанові не наведені підстави, визначені ст. 55 КПК України, які виключають визнання особи потерпілим та мотиви прийняття такого рішення, а також аналізу матеріалів кримінального провадження та конкретних доказів на підтвердження цього факту.

Тому, постанова про зміну процесуального статусу підлягає скасуванню, як необґрунтована.

Таким чином, скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню в частині скасування постанови від 25.09.2023 про зміну процесуального статусу особи у кримінальному провадженні № 0000857.

Разом із тим, у задоволенні скарги в частині визнання ОСОБА_3 потерпілою слідчий суддя відмовляє.

Під час досудового розслідування саме слідчий або прокурор повноважні вирішувати питання, пов`язані з визнанням особи потерпілою або відмовою в такому визнанні. Слідчий суддя не має права втручаючись у межі повноважень слідчого у кримінальному провадженні.

Крім того, слід відмовити в задоволенні скарги, в частині визнання дій слідчого протиправними, оскільки така вимога не ґрунтується на положеннях ч.2 ст.307 КПК України, якою визначено виключний перелік рішень, які можуть бути прийняті слідчим суддею за наслідками розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України.

Керуючись статтями 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Бердичівського ВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 від 25.09.2023 у кримінальному провадженні № 0000857 про зміну процесуального статусу особи у кримінальному провадженні.

У задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадженні в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1