Справа 356/603/23 Головуючий в 1 інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/5597/2023 Доповідач в 2 інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

20грудня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

суддів: ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченого- ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області на ухвалу Березанського міського суду Київської області від 09 жовтня 2023 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000021 від 22.02.2023 прокурору,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 09 жовтня 2023 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000021 від 22.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367КК України, повернуто прокурору.

В обґрунтування мотивів прийнятого рішення місцевий суд указав на невідповідність обвинувального акта вимогам п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки у ньомуне зазначено усі відомості щодо події кримінального правопорушення, а також місця вчинення поставленого у вину ОСОБА_8 кримінального правопорушення з зазначенням конкретної адреси. Крім того, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання обвинувачення, органом досудового розслідування встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367КК України, законним інтересам громади в особі виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області булозаподіяно майнову шкоду. Разом з цим, в обвинувальному акті зазначено про відсутність потерпілого в даному кримінальному провадженні. З огляду на викладене, місцевий суд прийшов до висновків про не відповідність обвинувального акта вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України у контексті матеріального складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.367 КК України. Місцевим судом зазначено також і про те, що матеріаликримінальногопровадження не містять будь-яких даних про те, що органом досудового розслідування вживались заходи для забезпечення участі уповноваженої потерпілої особи, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а остання відмовилась представляти інтереси громади у даному кримінальному провадженні, як і не містять даних щодо місця знаходження юридичної особи, якій заподіяно матеріальну шкоду.

В апеляційній скарзі прокурора указано на незаконність оскаржуваної ухвали у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор, посилаючись на позицію Верховного Суду викладену у постанові від 04.08.2021, справа № 712/10080/15-к зазначив про безпідставність посилання місцевого суду, як на підставу повернення обвинувального акта не зазначення у ньому про потерпілого, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство не виключає здійснення досудового розслідування та судового провадження за відсутності потерпілого. Крім цього, апелянтом зазначено про те, що судом першої інстанції було надано неналежну оцінку вимогам ст. 291 КПК України, відповідно до якої обвинувальний акт не має містити даних про те, які саме заходи вживались органом досудового розслідування для забезпечення участі уповноваженої потерпілої особи, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а остання відмовилась представляти інтереси громади у даному кримінальному провадженні. Також прокурором зазначено про те, що обвинувальний акт за своїм змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а рішення суду про наявність суперечностей між викладом фактичних обставин кримінального правопорушення щодо об`єктивної сторони складу кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення прийнято всупереч положенням ст. 314 КПК України, оскільки виходить за межі підготовчого судового засідання. За наведених обставин, просив ухвалу скасувати та повернути обвинувальний акт до суду першої інстанції для проведення судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

прокурора, який апеляційну скаргу підтримав, підтвердив доводи викладені у ній та просив її задовольнити;

захисника та обвинуваченого, які апеляційну скаргу не визнали і просили залишити її без задоволення;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ч.3 п.3 ст.314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України, тобто за наявності таких порушень вимог процесуального закону, які перешкоджають призначенню справи до судового розгляду.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вказав, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Однак, з даним висновком суду колегія суддів погодитися не може з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 291 КПК України визначено перелік відомостей, які мають бути зазначені в обвинувальному акті, а саме: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого; 3) анкетні відомості кожного потерпілого; 3-1) анкетні відомості викривача; 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально - правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта; 8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу; 9) дату та місце його складання та затвердження.

Як вбачається з обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000021 від 22.02.2023 щодо ОСОБА_8 , в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважаввстановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та сформульоване обвинувачення, тобто, викладена позиція сторони обвинувачення в такому виді, як це вважає за правильне прокурор, також обвинувальний акт містить зазначення інших відомостей, передбачених ч.2 ст. 291 КПК України.

Колегія суддів не погоджується з висновками місцевого суду про неконкретність обвинувачення, а саме відсутність відомостей щодо події кримінального правопорушення, виду та розміру шкоди, форми вини, мотиву та мети кримінального правопорушення, а також конкретної адреси місця вчинення кримінального правопорушення, як на підставу повернення обвинувального акта прокурору, оскільки в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування, при цьому суд позбавлений процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення вказувати ті обставини, які не були нею встановлені. На думку колегії суддів, формулювання обвинувачення викладено в обвинувальному акті так, як це вважав за необхідне прокурор, при цьому суд не може вийти за межі своїх повноважень під час підготовчого судового засідання, в ході якого фактичні обставини справи не досліджуються.

Крім того, суд першої інстанції прийшов до висновку про невідповідність обвинувального акта вимогам п.3 ч.2 ст. 291 КПК України у контексті матеріального складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 367 КК України, оскільки в обвинувальному акті зазначено про відсутність потерпілого в даному кримінальному провадженні.

Між тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч.ч. 1,2,7 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Якщо особа не подала заяву про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяву про залучення її до провадження як потерпілого, то слідчий, прокурор, суд має право визнати особу потерпілою лише за її письмовою згодою. За відсутності такої згоди особа в разі необхідності може бути залучена до кримінального провадження як свідок. Положення цієї частини не поширюється на провадження, яке може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого (кримінальне провадження у форму приватного обвинувачення).

З наведених положень законодавства вбачається, що орган досудового розслідування позбавлений процесуальної можливості за власною ініціативою, без подання відповідною особою письмової згоди, визнати останню потерпілим.

За відсутності таких обставин, як подання виконавчим комітетом Березанської міської ради Київської області заяви про вчинення кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого (письмової згоди на визнання потерпілим), у органу досудового розслідування відсутні правові підстави для визнання вказаної особи потерпілим (ч. 7 ст. 55 КПК України).

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що відсутність в обвинувальному акті даних щодо особи, яка визнана потерпілим у кримінальному провадженні, не суперечить положенням КПК України та не може бути підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Таким чином під час апеляційного розгляду колегією суддів не було встановлено порушень, допущених при складанні обвинувального акта щодо ОСОБА_8 , які б перешкоджали суду першої інстанції призначити кримінальне провадження до судового розгляду, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги прокурора про необґрунтованість повернення обвинувального акта є слушними, а тому апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, ухвала суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Березанського міського суду Київської області від 09 жовтня 2023 року якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000021 від 22.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367КК України повернуто прокурору - скасувати.

Матеріали кримінального провадження повернути до суду першої інстанції для виконання вимог ст.ст. 314-317 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4