Провадження № 1-кс/638/2850/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Дзержинського районного суду м.Харкова клопотання начальника відділення СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000128 від 07.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України, -

встановив:

До слідчого судді Дзержинського районного суду м.Харкова звернувся начальник відідлення СВ за погодженням з прокурором з клопотанням, в якому просить накласти арешт вилучене майно в ході проведення обшуку від 03.11.2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0183 з будівлею, яка належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 ,1) виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк., 2) тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 15.02.2018 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1 арк., 3) довідка № 37 9замість віськового квитка офіцера запасу) від 10.02.2014 р., на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 4) копія сертифікату № 4286/2011 від 2011 року на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк., 5) копія сертифікату № 8577 лікаря спеціаліста на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк., 6) довідка від 20.04.22 р., № 6344- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_9 від 20.07.22 р., на 1 арк., 7)мобільний телефон «Iphone Xs Max», ІМЕІ 1 : НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_3 із сім-карткою всередині: НОМЕР_4 яке належить підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що в червні 2023 року більш точного часу та місця в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_10 , звернувся до Комунального некомерційного підприємства Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» з метою отримання лікарської довідки у зв`язку із наявним в нього хронічним захворюванням та оскільки він не був зареєстрований у м. Мерефа йому повідомили, що прийняти його не можуть та надали номер телефона лікаря, який зможе допомогти йому у питанні щодо отримання довідки. В подальшому, ОСОБА_10 , зателефонувавши по наданому йому номеру телефона, 11.07.2023 близько 12 год. 10 хв. зустрівся із лікарем Комунального некомерційного підприємства Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» ОСОБА_9 , на майдані Свободи у м. Харків.

В ході вказаної зустрічі у ОСОБА_9 , виник злочинний умисел, спрямований на одержання грошових коштів у якості неправомірної вигоди від ОСОБА_10 , та усвідомлюючи, що він має можливість вплинути на прийняття рішення посадовими особами місцевого самоврядування, повідомив ОСОБА_10 , що він як лікар може допомогти в оформленні лікарських довідок необхідних ОСОБА_10 , та вирішити питання щодо надання йому статусу обмежено придатного.

Надалі реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання під час вказаної зустрічі ОСОБА_9 , повідомив ОСОБА_10 , що для вирішення вказаного питання йому необхідно надати 2 000 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_9 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на посадових осіб місцевого самоврядування 13.07.2023 близько 09 год. 05 хв. зустрівся із ОСОБА_10 , за адресою АДРЕСА_2 та отримав від останнього частину неправомірної вигоди у розмірі 1 000 доларів США, повідомивши, що лікарські довідки будуть виготовлені через місяць.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на одержання неправомірної вигоди ОСОБА_9 31.08.2023 зустрівся із ОСОБА_10 на майдані Свободи у м. Харків та, діючи умисно, конспіративно отримав наступну частину неправомірної вигоди у розмірі 500 доларів США.

В подальшому ОСОБА_9 в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, використовуючи службові стосунки, діючи умисно, намагався здійснити вплив на посадових осіб Комунального некомерційного підприємства Мереф`янської міської ради «Мереф`янська центральна районна лікарня» для взяття на облік ОСОБА_10 та його оформлення на стаціонарне лікування до лікарні.

Таким чином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме: одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави та місцевого самоврядування поєднане із вимаганням.

Беручи до уваги, що під час проведення обшуку від 03.11.2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0183 з будівлею, яка належить на праві власності ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено: 1) виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк., 2) тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 15.02.2018 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1 арк., 3) довідка № 37 9замість віськового квитка офіцера запасу) від 10.02.2014 р., на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 4) копія сертифікату № 4286/2011 від 2011 року на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк., 5) копія сертифікату № 8577 лікаря спеціаліста на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк., 6) довідка від 20.04.22 р., № 6344- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_9 від 20.07.22 р., на 1 арк., 7)мобільний телефон «Iphone Xs Max», ІМЕІ 1 : НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_3 із сім-карткою всередині: НОМЕР_4 яке належить підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказане вилучене майно постановою від 03.11.2023 року визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Виходячи з цього, з метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження щодо швидкого, повного та неупередженого розслідування, а також подальшого проведення необхідних слідчих дій під час досудового розслідування на теперішній час виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказане майно.

Повернення вилученого майна може негативно вплинути на встановлення істини по кримінальному провадженню, та встановлення усього кола осіб, причетних до скоєння вказаного кримінального правопорушення, оскільки у разі повернення зазначеного майна, можуть бути вжиті заходи та вчинені дії, направленні на його знищення, що може значно ускладнити або взагалі унеможливити встановлення об`єктивної істини у кримінальному проваджені, а також проведення необхідних слідчих дій.

В судове засідання слідчий не з`явився, просив клопотання розглянути у його відсутність та задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, про розгляд повідомлялись.

У відповідності до ч.1 ст.172 КПК України неприбуття учасників кримінального провадження у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався без фіксації судового процесу технічними засобами.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Встановлено, що СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000128 від 07.06.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється Шевченківської окружною прокуратурою м. Харкова.

Надані докази свідчать про обґрунтованість вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а саме у рішенні по справі «Жушман проти України», де зазначається «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі " Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див. Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст. 168, ч. 2, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна: речей та документів, які мають значення для кримінального провадження, може здійснюватися також під час обшуку та огляду. Тому тимчасове вилучене майно може належати не тільки підозрюваному (ч.1 ст.167 КПК України), а й іншим особам.

При цьому у відповідності до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх не застосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За частиною 5 статті 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Встановлено, що під час проведення обшуку від 03.11.2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0183 з будівлею, яка належить на праві власності ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено: 1) виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк., 2) тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 15.02.2018 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1 арк., 3) довідка № 37 9замість віськового квитка офіцера запасу) від 10.02.2014 р., на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 4) копія сертифікату № 4286/2011 від 2011 року на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк., 5) копія сертифікату № 8577 лікаря спеціаліста на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк., 6) довідка від 20.04.22 р., № 6344- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_9 від 20.07.22 р., на 1 арк., 7)мобільний телефон «Iphone Xs Max», ІМЕІ 1 : НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_3 із сім-карткою всередині: НОМЕР_4 яке належить підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказане вилучене майно постановою від 03.11.2023 року визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженню.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, склад майна, на яке він просить накласти арешт, оцінивши потреби досудового розслідування, правову підставу для арешту майна, приймаючи до уваги, що не застосування арешту саме в такий спосіб, про який просить слідчий, може призвести до знищення, втрати або пошкодження майна, щодо якого ставиться питання про накладення на нього арешту, впевнившись, що слідчим надано достатньо доказів, які вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи наслідки арешту майна для інших осіб, виходячи із розумності та співмірності обмеження в результаті накладення арешту на майно завданням кримінального провадження, суд визнає клопотання обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку від 03.11.2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0183 з будівлею, яка належить на праві власності ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено: 1) виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1 арк., 2) тимчасове посвідчення військовозобов`язаного № НОМЕР_1 від 15.02.2018 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 1 арк., 3) довідка № 37 9замість віськового квитка офіцера запасу) від 10.02.2014 р., на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 4) копія сертифікату № 4286/2011 від 2011 року на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк., 5) копія сертифікату № 8577 лікаря спеціаліста на ім`я ОСОБА_9 на 1 арк., 6) довідка від 20.04.22 р., № 6344- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи на ім`я ОСОБА_9 від 20.07.22 р., на 1 арк., 7)мобільний телефон «Iphone Xs Max», ІМЕІ 1 : НОМЕР_2 , ІМЕІ 2 : НОМЕР_3 із сім-карткою всередині: НОМЕР_4 яке належить підозрюваному ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: