Провадження № 1-в/243/32/2024
Справа № 243/4058/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі наказу № 29 про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо усунення протиріч при виконанні вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшло подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)», в якому зазначено, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2020 року, ОСОБА_3 була засуджена за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 297 КК України до покарання, а саме: за ч. 3 ст. 297 КК України у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці, за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 297 КК України у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки. У відповідності до положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим 4 (чотири) роки 2 (два) місяці обмеження волі. У відповідності до положень ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано до призначеного покарання ОСОБА_3 невідбуте покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2020 року і призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців обмеження волі. З метою належного виконання вироку суду від 19 травня 2020 року, просить уточнити прізвище засудженої, яка в зв`язку з одруженням змінила своє прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 » та вважати правильним прізвище засудженої « ОСОБА_5 ».

Учасники судового провадження будучи належним чином повідомленими про місце і час розгляду подання, у судове засідання не з`явились про причини неявки не повідомили.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Враховуючи наведене, дослідивши матеріали подання та кримінального провадження (справа №243/4058/20), суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ст. 1 КПК України, порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, який складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку. При цьому зазначеними положеннями не передбачено можливості вирішення судом питань щодо протиріч, а тим більше неточностей, які виникли при його ухваленні.

Відповідно п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 11 від 21 грудня 1990 року "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні питань, пов`язаних з виконанням вироків" до питань про будь-які сумніви і суперечності, що виникають при виконанні вироку, які належить вирішувати суду, що ухвалив вирок, відносяться: а) про уточнення посади чи виду діяльності, якщо при призначенні покарання (основного або додаткового) у вигляді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю допущено неточні, неконкретні формулювання; б) про усунення суперечностей і неточностей при написанні прізвища, імені, по батькові чи інших біографічних даних засудженого; в) про усунення описок та арифметичних помилок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого тощо.

Під час виконання вироків суд, який їх ухвалив, вправі вирішувати питання, що виникають внаслідок недоліків вироків, а також питання, що виникли в процесі виконання вироків, зокрема: про звільнення з-під варти особи, засудженої до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, якщо підсудний був під вартою, і суд не вирішив питання про зміну запобіжного заходу; про застосування закону про амністію, якщо його застосування є обов`язковим, і суд при постановленні вироку не обговорив цього питання; про зарахування досудового тримання особи під вартою в строк відбування покарання, якщо таке зарахування не проведено судом або допущена неточність при його обчисленні; про поновлення в правах особи, обмежених під час кримінального провадження, якщо таке поновлення не було зроблено судом при ухваленні виправдувального вироку; про скасування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо вони не були скасовані судом при ухваленні виправдувального вироку; про виключення з акта опису майна, на яке за законом не допускається стягнення, якщо у вироку не вирішено питання про це майно; про долю речових доказів і документів, якщо їх не вирішено вироком суду; про заходи піклування про неповнолітніх, непрацездатних і збереження майна засудженого, якщо у вироку немає такого рішення, тощо.

Наведений перелік питань про будь-які сумніви і суперечності, недоліки, допущені судом при ухваленні вироків, а також питань, що виникають в процесі виконання вироків, які належить вирішувати суду під час виконання вироків, не є вичерпним.

Судом достовірно встановлено, що вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2020 року ОСОБА_3 визнано винуватою у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 297, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 297 КК України та призначено покарання: за ч. 3 ст. 297 КК України у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки 2 (два) місяці, за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 297 КК України у виді обмеження волі строком на 4 (чотири) роки. У відповідності до положень ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів призначено ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим 4 (чотири) роки 2 (два) місяці обмеження волі. У відповідності до положень ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано до призначеного покарання ОСОБА_3 невідбуте покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2020 року і призначено ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців обмеження волі.

У матеріалах кримінального провадження наявні характеризуючи документи із зазначенням прізвища засудженої як « ОСОБА_4 ».

Вирок в апеляційному порядку не оскаржувався, не містить протиріч у своєму змісті та набрав законної сили 18 червня 2020 року.

Судом також встановлено, що відповідно до вироку суду від 19 травня 2020 року громадянка засуджена за прізвищем « ОСОБА_4 ». Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 18 листопада 2022 громадянка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прізвище після реєстрації шлюбу отримала « ОСОБА_5 », що також підтверджується наданою копією паспорта № НОМЕР_2 від 19 січня 2023 року, згідно якого прізвище у останньої « ОСОБА_5 ».

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06 вересня 2005 року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.

Вирок суду набрав законної сили, та, згідно із ст. 533 КПК України, це судове рішення є обов`язковим для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України, незалежно від їх відношення до нього.

Як видно зі змісту подання вирок суду є зрозумілим, в той час в поданні поставлене питання щодо зміни вироку суду в частині прізвища засудженої з метою усунення протиріч при його виконанні без обґрунтування, у чому саме існують протиріччя у його виконанні.

За таких обставин, внесення змін до вироку Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2020 року відносно ОСОБА_7 в частині зазначення іншого прізвища засудженої, призведе до зміни змісту вироку.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до копії наданого паспорту, даний документ отриманий ОСОБА_7 19 січня 2023 року, після вступу вироку у законну силу.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Покровський виправний центр (№79)» щодо усунення протиріч при виконанні вироку - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє її виконання, крім випадків встановлених КПК України.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1