УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 , внесеного по кримінальному провадженню за №0002034 від 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві капітан поліції ОСОБА_3 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням, погодженим прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002034 від 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні СВ відділу поліції №3 Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, перебувають матеріали досудового розслідування, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002034 від 25.05.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.05.2023 до СВ Шевченківського УП ГУНП у м. Києві надійшов рапорт старшого опер уповноваженого КМУ ДВБ НП України капітана поліції ОСОБА_5 про те, що 08.06.2016 ОСОБА_6 достовірно володіючи інформацією, що не є власником квартири АДРЕСА_1 з метою заволодіння майном, умисно приховував факт укладання ним 06.06.2006 договору-міни №586 надав приватному нотаріусу КМНО ОСОБА_7 дублікат договору продажу вказаної квартири від 10.02.2006, таким чином шахрайським шляхом, незаконно зареєстрував за собою право власності та заволодів об`єктом нерухомості, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

З метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, детектив просить суд надати тимчасовий доступ до речей і документів, з можливістю вилучення їх оригіналів, які знаходяться у володінні приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

У судове засідання старший слідчий СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві капітан поліції ОСОБА_3 не з`явився, проте подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, подане клопотання підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у клопотанні та просив його задовольнити.

Особа, у володінні якої знаходяться документи, тимчасовий доступ до яких просить надати слідчий, в судове засідання не з`явилась, про розгляд клопотання повідомлялась належним чином.

Разом з тим, згідно положень ч. 4 ст. 163 КПК України, неприбуття за судовим викликом особи, у володінні якої знаходяться речі і документи, без поважних причин або неповідомлення нею про причини неприбуття не є перешкодою для розгляду клопотання.

Вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що воно не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до положень ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

У відповідності з вимогами ч. 6 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст.ст. 91, 92 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. Обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 370 КПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Обґрунтованість ухвали означає відповідність висновків слідчого судді у рішенні фактичним обставинам, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, що визначені ст. 91 КПК України.

Таким чином, для винесення обґрунтованого рішення по справі, обставини справи мають бути підтверджені допустимими, належними, достовірними та достатніми доказами.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Разом з тим, у розумінні статті 94 КПК України слідчий суддя для прийняття вмотивованого та обґрунтованого рішення повинен оцінити сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Натомість, слідчим не надано до суду жодного іншого доказу, що підтверджував би причетність приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 до протиправної діяльності, за якою здійснюється досудове розслідування.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

За п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

За п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

З огляду на зазначене, слідчий суддя прийшов до висновку про необґрунтованість клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, 91-93, 131, 132, 159-164, 309 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 , внесеного по кримінальному провадженню за №0002034 від 25.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, про тимчасовий доступ до речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя