Справа №463/9796/23
Провадження №1-кс/463/8147/23
У Х В А Л А

08 листопада 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту майна -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2023 року, а саме на транспортний засіб марки «КРАЗ 5233ВЕ» номерний знак НОМЕР_1 , технічний талон серії НОМЕР_2 від 18 березня 2016 року, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №000537 від 10 травня 2023 року, дорожній лист №2220.

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2023 року в межах кримінального провадження №0000527 від 02.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України накладено арешт на вказане вище майно.

Зазначає, що всі необхідні слідчі дії з участю транспортного засобу проведені, внаслідок накладеного арешту він позбавлений можливості користуватись транспортним засобом та документами, які є власністю Збройних Сил України.

Заявник в судове засідання не з`явився, його захисник - адвокат ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить проводити судовий розгляд даної заяви в його відсутності, просить клопотання задовольнити.

В судове засідання слідчий не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду клопотання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив.

Їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Вивчивши дане клопотання, оглянувши та перевіривши матеріали клопотання про арешт майна (справа №463/7796/23, провадження №1-кс/463/6399/23), вважаю, що таке підлягає до задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2023 року в межах кримінального провадження №0000527 від 02.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.415 КК України накладено арешт на транспортний засіб марки «КРАЗ 5233ВЕ» номерний знак НОМЕР_1 , технічний талон серії НОМЕР_2 від 18 березня 2016 року, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №000537 від 10 травня 2023 року, дорожній лист №2220

При цьому, постановою слідчого від 04.09.2023 року даний автомобіль визнано речовим доказом.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом частини 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно п.7 ч.2 ст. 131 КПК України арешт майна являється заходом забезпечення кримінального провадження, який у відповідності до вимог ч. 1 ст. 132 КПК України застосовується на підставі ухвали слідчого судді.

За правилами п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Накладаючи арешт на вище перелічене майно слідчий суддя виходив з того, що таке відповідає ознакам речових доказів, визначеним у статті 98 КПК України та може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. З метою унеможливлення втрати речових доказів, вибуття з майна з власності та нанесенню можливих збитків третім особам, а також забезпечення повного, швидкого та неупередженого розслідування було накладено арешт.

Частиною 1 ст. 174 КПК України передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також при розгляді даної заяви слідчий суддя враховує, що Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

З огляду на це, цілком очевидним є те, що арешт на зазначений у клопотанні автомобіль, навіть якщо для цього слідчим були б наведені правові підстави, не забезпечить «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту інтересів осіб у даному кримінальному провадженні, оскільки у разі його накладення позбавлення права володіння, користування та розпорядження майном, аж ніяк не співвідносяться із потребою у забезпеченні збереження речових доказів, відомості про які можуть бути зафіксовані у відповідних процесуальних документах (без застосування будь-яких обмежень прав власника), крім того, необхідність у збереженні арешту на автомобіль слідчий жодним чином не мотивує. Крім того, автомобіль та вказані у клопотанні документація є власністю Збройних Сил України, відповідно, які можуть бути використані для оборони України у умовах повномасштабної війни, тому слідчий суддя приходить до висновку про задоволення даного клопотання.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 237, 303, 306, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08 вересня 2023 року у кримінальному провадженні №0000527 від 02.09.2023, на транспортний засіб марки «КРАЗ 5233ВЕ» номерний знак НОМЕР_1 , технічний талон серії НОМЕР_2 від 18 березня 2016 року, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу №000537 від 10 травня 2023 року, дорожній лист №2220.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1