В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/4424/23

Провадження № 1-кп/0285/534/23

19 жовтня 2023 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторони та інші учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

потерпілий ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 0000055 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хижинці Лисянського району Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

01.10.2021 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік;

22.11.2021 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік;

18.08.2022 Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області за ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 5 ст. 71 КК України до 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

встановив:

04 липня 2022 року близько 11 години ОСОБА_4 , проходячи по вул. Чернишевського в м. Звягель (на той час м. Новоград-Волинський) Житомирської області, будучи раніше засудженим за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому законом порядку, достовірно знаючи, що в Україні 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» введено воєнний стан, який Указом Президента України наразі продовжений, помітив поблизу будинку №23 автомобіль марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1 , та вирішив вчинити крадіжку майна із вказаного автомобіля.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 того ж дня без розриву в часі, підійшов до вказаного автомобіля і переконавшись у відсутності господаря та сторонніх осіб, які б могли перешкодити вчиненню злочину, через незамкнені водійські дверцята проник у салон автомобіля. Перебуваючи в салоні автомобіля ОСОБА_4 оглянув його та на центральній консолі автомобіля, між сидіннями, виявив та умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану викрав належний ОСОБА_6 мобільний телефон торговельної марки «Samsung» модель «Galaxy А12 Nacho SM-A127F 4/64 GB Black (SM-F127FZKV)», вартістю 6446 гри. 81 коп..

З викраденим майном ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину та у подальшому розпорядився ним за власним розсудом, спричинивши ОСОБА_6 матеріальний збиток на суму 6446 гри. 81 коп..

У судовому засіданні обвинувачений вину визнав повністю та показав, що здійснив крадіжку телефону з автомобіля за обставин, зазначених в обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_6 усудове засідання не прибув, подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що претензій майнового характеру до ОСОБА_4 не має, цивільний позов подавати не бажає, при призначенні покарання покладаються на розсуд суду.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальною акті, правильно розумів зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого, речових доказів та судових витрат у справі. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Суд відповідно до загальних засад кримінального судочинства, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку, знаходить доведеною винність обвинуваченого ОСОБА_4 та його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, поєднаної з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання, думку потерпілих.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Обвинуваченим вчинено кримінальне правопорушення, які згідно положень ст. 12 КК України класифікуються як тяжкий злочин.

Отже, обираючи вид та міру покарання ОСОБА_4 суд враховує, що вчинене кримінальне правопорушення є тяжким, разом з тим, тяжких наслідків від якого не наступило, особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання та за місцем знаходження задовільно, на обліку в наркодиспансері та в психоневрологічному відділенні не перебуває, не працює, згідно висновку судово-психіатричної експертизи не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, раніше судимого, його молодий вік, обставини кримінального провадження, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав повністю, думку потерпілого, який при призначенніпокарання обвинуваченому поклався на розсуд суду, претензій матеріального та морального характеру не має.

Відповідно до положень ст. ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне та достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з цієї мети, а також принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно правової позиції Конституційного Суду України у рішенні № 15-рп/2004, окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання в тому, що виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде досягнуто виключно в умовах його ізоляції від суспільства і призначає йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч. 4 ст. 185 КК України.

Оскільки ОСОБА_4 згідно до вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.08.2022року, який набрав законної сили, засуджений за ч. 4 ст. 185 ККУкраїни до 7 (семи) років 1 (одного) місяцяпозбавлення волі, тому остаточне покарання слід призначити із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід обчислює з моменту приведення до виконання вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.08.2022 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 28.07.2022 року до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У даному кримінальному провадженню є судові витрати, які підлягають стягненню з обвинуваченого в повному обсязі.

Арешт на майно не накладався.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і обрати йому покарання за цим законом 5 (пять) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового зарахування покарання за вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.08.2022року остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 (семи) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 18.08.2022 року до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/106-22/13627-ТВ від 21.12.2022 року 755 грн 12 коп.

Речові докази: мобільний телефон торговельної марки «Samsung» модель «Galaxy А12 Nacho SM-A127F 4/64 GB Black (SM-F127FZKV)» залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1