Справа № 144/1358/23
Провадження № 1-кп/144/98/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.11.2023 року смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Теплик кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 03.03.2023, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

с. Бджільна Теплицького району Вінницької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, неодруженого, не працюючого, не судимого, якому пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення прокурора Теплицького відділу Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , з боку захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

03.03.2023 близько 14 години, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , перебували біля садка, що розташований в с. Мала Мочулка Теплицької об`єднаної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області. В цей час на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході суперечки із ОСОБА_5 , який також там перебував, усвідомлюючи явно протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 правою ногою умисно наніс останньому один удар в область ребер з правої сторони. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 5-6 ребер з правої сторони, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 19 від 22.03.2023, відносяться до категорії середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень.

Умисними протиправними діями ОСОБА_3 скоїв злочин, передбачений ч. 1 ст. 122 КК України, тобто - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, визнав. Дав показання, що 03.03.2023 о 14 год., разом з ОСОБА_6 , перебували біля садка, що розташований в с. Мала Мочулка Теплицької об`єднаної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, в цей час в ході суперечки із ОСОБА_5 , який також там перебував, правою ногою умисно наніс останньому один удар в область ребер з правої сторони. У скоєному щиро кається. Просить суворо не карати.

Встановлені судом обставини скоєння злочину ОСОБА_3 , підтверджуються такими доказами:

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який під час допиту в суді дав показання, що 03.03.2023 близько 14 год., ОСОБА_3 перебуваючи біля садка, що розташований в с. Мала Мочулка Теплицької об`єднаної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, заподіяв йому тілесні ушкодження, а саме правою ногою умисно наніс один удар в область ребер з правої сторони.

Та дослідженим у судовому засіданні доказами: протоколом проведення слідчого експерименту від 28.09.2023 в с. Мала Мочулка Теплицької об`єднаної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, відповідно до якого ОСОБА_3 показав, як саме наносив тілесні ушкодження ОСОБА_5 ; протоколом проведення слідчого експерименту від 28.09.2023 в с. Мала Мочулка Теплицької об`єднаної територіальної громади Гайсинського району Вінницької області, відповідно до якого ОСОБА_5 показав, як саме ОСОБА_3 наносив йому тілесні ушкодження; висновком експерта за № 19 від 17 березня 2022 року, відповідно до якого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому 5-6 ребер з правої сторони, які відносяться до категорії середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень.

Досліджені вищевказані докази по справі, судом визнано як належні і допустимі та такими що поза розумним сумнівом доводять вину обвинуваченого.

У зв`язку з заявою обвинуваченого, про повне визнання вини, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним допит свідків у справі, оскільки обставини вчинення кримінального правопорушення ніким не оспорюються. Суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений ОСОБА_3 зміст обставин справи та переконався у відсутності сумнівів щодо добровільності позиції обвинуваченого, а також обвинуваченому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 своїми протиправними та винними діями скоїв суспільно небезпечне діяння при встановлених у суді обставинах, яке містить склад злочину, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, тобто - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України злочин, передбаченей ч. 1 ст. 122 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, наявність обставини, що пом`якшує покарання, позицію потерпілого, що він раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, те, що тяжких наслідків не настало, вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, а саме у виді позбавлення волі, звільнивши ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених в п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов та позов щодо відшкодування моральної шкоди не заявлявся.

Процесуальних витрат у справі немає.

Для забезпечення кримінального провадження запобіжний захід не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 122 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч. 1, ч. 3 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку, тобто з 15.11.2023.

Застосувати запобіжний захід відносно ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання з метою забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, до набрання вироком законної сили, але не більше двох місяців з дня ухвалення вироку.

Вирок може бути оскаржено особами, визначеними в ст. 393 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя