Справа № 574/1277/23
Провадження № 1-кп/574/42/2024
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2024 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000490 від 02.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Успенка, Буринського району, Сумської області, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 згідно рішення Буринського районного суду Сумської області від 28.11.2019 зобов`язаний сплачувати ОСОБА_5 аліменти, на утримання їх сина ОСОБА_6 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.06.2019 до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Державним виконавцем Буринського районного відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на підставі виконавчого листа по справі 574/808/19 винесено постанову від 13.01.2020 року про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_3 аліментів. Так, ОСОБА_3 будучи обізнаним про наявність відкритого виконавчого провадження щодо стягнення коштів на утримання дитини (аліментів), достовірно знаючи про необхідність сплачувати грошові кошти на утримання малолітньої дитини (аліменти), розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, грубо порушуючи вимоги чинного законодавства України та обов`язок утримання свого сина до його повноліття, що покладається на батьків відповідно до ст. 21, ч. 3 ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до положень яких батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, являючись безпосереднім батьком свого малолітнього сина ОСОБА_6 , з метою злісного ухилення від сплати аліментів, не маючи обмежень до фізичної праці та протипоказань по стану здоров`я, будучи працездатним, не звертався до Буринської районної філії Сумського обласного центру зайнятості як такий, що шукає роботу, що свідчить про його бездіяльність, самостійно офіційну роботу не шукав, ніде офіційно працевлаштований не був, про суму тимчасових заробітків та інших джерел доходів державного виконавця не повідомляв, регулярних відрахувань та іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав, коштів з випадкових заробітків в добровільному порядку не сплачував, чим свідомо вчиняв дії, спрямовані на умисне злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), внаслідок чого за період з 19 червня 2019 року по 01 грудня 2023 року утворилася заборгованість на суму 110 944 гривень, що сукупно складає суму виплат більше як за три місяці відповідних платежів.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за обставин, викладених в описовій частині вироку, визнав повністю, пояснивши, що був обізнаний про наявність судового рішення, яким з нього було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , а також йому було відомо про наявність відкритого виконавчого провадження з виконання вказаного рішення суду. Спочатку аліменти стягувались в примусовому порядку із його заробітної плати, а після його звільнення з роботи на протязі останніх декількох років він жодного разу аліменти на утримання сина не сплачував та будь-якої матеріальної допомоги йому не надавав, в зв`язку з чим у нього виникла заборгованість по аліментах в розмірі більше 110 000 грн. Також, обвинувачений пояснив, що останні декілька років він ніде офіційно не працював, а живе за рахунок доходу від тимчасових підробітків та домашнього господарства, однак, до центру зайнятості в пошуках роботи не звертався.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодився з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючи даних на його особу.

При цьому судом було з`ясовано правильність розуміння учасниками провадження змісту цих обставин, не встановлено сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведеною повністю та його дії кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України - як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні покарання для обвинуваченого суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є кримінальним проступком.

Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який не працює, має на утриманні п`ятьох малолітніх дітей, раніше не судимий, однак протягом року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності, що не заперечувалось ним в судовому засідання, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Зокрема, суд не вбачає підстав для врахування такої пом`якшуючої покарання обставини, як щире каяття, оскільки обвинувачений, хоча і визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, однак не висловив жалю з приводу скоєного, жодної критики та негативної оцінки своїм діям не надав.

Крім того, протягом усього судового засідання обвинувачений постійно посміхався, виражаючи таким чином свою зверхність, легковажність та байдужість до вчиненого ним кримінального правопорушення, а також до тяжкості покарання, яке може бути призначене за його вчинення.

За таких обставин, з урахуванням характеру і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, його відношення до скоєного, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити передбачене Законом покарання у виді арешту, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого в межах даного кримінального провадження не обирався та клопотання про його обрання до суду не надходило.

Речові докази та процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368-371, 373-374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд Сумської області на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1