Справа № 206/212/24
Провадження № 1-кс/206/120/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2024 слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро скаргуОСОБА_3 на бездіяльність органу ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2023 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вказана скарга ОСОБА_3 . Скарга обґрунтована тим, що 22.12.2023 ОСОБА_3 була подана заява ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області щодо вчинення відносно неї кримінального провадження. Так, у дворі будинку бились два чоловіка один з яких вдарив ногою по її автомобілю марки TOYOTA RAV4 реєстраційний номер НОМЕР_1 та сильно пошкодив його (вм?ятина та відійшла фарба). Вона сфотографувала автомобільний номер одного з порушників автівки марки Мерседес фургон д.н.з. НОМЕР_2 за яким патрульна поліція виявила порушників їх прізвища. Як було встановлено останні є братами. Осіб вона впізнала його за фото, яке показувала поліція. Злочинець який пошкодив автомобіль проживає у буд. АДРЕСА_1 , перший під?їзд другий чи третій поверх вікна над під?їздом. Співробітниками ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області прийнято її заяву. Також їй було повідомлено, що в подальшому з нею зв?яжеться слідчий. Проте їй так ніхто і не зателефонував. 13.01.2024 вона самостійно прибула до ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, де їй повідомили, що відомості до ЄРДР за її заявою не внесені. Їй відомо, що її заява про вчинення кримінального правопорушення надійшла до провадження начальника СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , на підтвердження прийняття її заяви їй було видано 13.01.2024 року талон-повідомлення ЖЕО. До цього часу відомості про кримінальне правопорушення не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а розслідування не розпочато. Так, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення Лівобережною окружною прокуратурою та ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області отримало 22.12.2023 (23.12.2023), відомості до ЄРДР повинні бути внесені не пізніше 23.12.2023 (24.12.2023) (24 години з моменту отримання), витяг з ЄРДР повинен бути наданий не пізніше 25.12.2023 (26.12.2023) (24 години з моменту реєстрації), проте витягу вона не отримала, постанову про відмову теж, отже 13.01.2024 року прибувши до ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області їй видали лише талон-повідомлення ЖЕО №1549, тому вважає, що зазначена скарга подана у визначений законодавством 10-ти денний термін. Враховуючи викладене, просила скаргу задовольнити та зобов?язати відповідну посадову особу Відділення поліції № 4 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості на підставі її заяви ( ОСОБА_3 ) від 22.12.2023 про кримінальне правопорушення.

Ухвалою Самарського районного суду від 19.01.2024 відкрито провадження за скаргою ОСОБА_3 та призначено її для розгляду в судовому засіданні на 22.01.2024. 22.01.2024 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська від ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд вказаної скарги в письмовому провадженні. Скаргу просила задовольнити з наведених у неї підстав. Разом з тим зазначила, що їй відомо про складання протоколу про адміністративне правопорушення співробітниками патрульної поліції, щодо подій які мали місце 22.12.2023, однак копію вказаного протоколу вона не отримувала з невідомих їй причин та останніми не було їй надано його для ознайомлення. Зазначила також, що правопорушник вдарив ногою по її автівці не під час бійки та вчинив хуліганські дії, чим спричинив їй матеріальну шкоду. Прокурор та уповноважені особи ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явились. Згідно ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги. Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутністю осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється. Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Окрім цього, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму узагальненні про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування зазначив, що обґрунтованою є практика слідчих суддів, які визнають протиправною бездіяльність слідчих та прокурорів із невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, якщо заява, яка, на думку особи, що її подала, містила відомості про кримінальне правопорушення, однак була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян». Оскільки, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження відповідно до ст. 284 КПК.

Частиною 4 ст. 214 КПК України, передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Однак, не зважаючи на вищезазначені обставини, в порушення вимог КПК України, уповноважена особа ВП №4 ДРУП ГУНП у Дніпропетровські області на внесення відомостей про кримінальне правопорушення, які містилися у заяві повідомленні ОСОБА_3 від 22.12.2023, протягом визначеного процесуальним законодавством строку, не забезпечила.

Частиною шостою ст. 22 КПК України передбачено, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Стаття 25 КПК України визначає обов`язок прокурора, слідчого в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Частиною 1 ст. 26 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. 1.1 Узагальнень «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», затверджених на засіданні Зборів суддів ВССУ 23.12.2016, визначений ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

Згідно із роз`ясненнями ВССУ «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», викладену в узагальненні № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, на окрему увагу заслуговує питання застосування до відповідних правовідносин Закону України «Про звернення громадян». Варто враховувати, що цей нормативно-правовий акт має свою мету і певним чином урегульовує питання взаємодії громадян з державними органами, у тому числі з органами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування. Водночас слід зробити застереження щодо недопустимості підміни нормами цього закону положень, які визначають порядок реагування державних органів на одержання інформації про вчинені кримінальні правопорушення.

Водночас, якщо особа звертається із певним документом до органів, відповідальних за реалізацію завдань кримінального провадження, пов`язаних із вчиненням, на її думку, кримінального правопорушення, то таке звернення недопустимо розцінювати як таке, в якому реалізується право особи на внесення пропозицій стосовно вдосконалення роботи органів досудового розслідування, викриття недоліків у їх роботі або як прояв участі у державних справах. Також неправильно (з цих же міркувань) розглядати заяви, які, на думку уповноважених суб`єктів органів досудового розслідування, містять відомості про кримінальне правопорушення, за правилами ст. 214 КПК, а які таких відомостей не містять, за правилами Закону України «Про звернення громадян», оскільки така ознака не може використовуватись як розмежувальна для цих двох видів звернень.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК Україна на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справах є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 звернулася 22.12.2023 до уповноважених осіб ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області із заявою, в якій порушила перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, а тому, з огляду на вищевикладене, бездіяльність уповноважених осіб ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області виразилась у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР не пізніше 24 годин після отримання заяви про кримінальне правопорушення, що не тільки порушує права та інтереси заявника, але й суперечить завданням кримінального провадження, визначеним у статті 2 КПК України в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування. Виходячи з вищевикладеного, слідчий суддя, з метою здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, вважає що скарга ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Що стосується скарги в частині визнання протиправною бездіяльність посадових осіб ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровські області, слідчий суддя приходить до висновку про відмову в даній частині скарги, оскільки вичерпний перелік рішень, які може прийняти слідчий суддя за результатами розгляду скарги визначається ч. 2 ст. 307 КПК України, до якого не входить визнання дій або бездіяльності протиправною.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 24, 25, 26, 303-307, 369-372 КПК України, ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви про кримінальне правопорушення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу ВП №4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області невідкладно внести відомості про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 22.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування, та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В іншій частині скарги відмовити повністю.

Відповідно до ст. 309 КПК України ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1