Справа № 286/4560/23
У Х В А Л А

31.01.2024 м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

неповнолітньої особи, яка

скоїла суспільно небезпечне

діяння ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представника служби у

справах дітей ОСОБА_7 ,

психолога ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000400 від 10.10.2023 відносно неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Коростишів Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, учениці 9-го класу Лучанківського ліцею Словечанської сільської ради, раніше не судимої, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09.10.2023 близько 19 год. під час дії по всій території України особливого правового режиму воєнного стану, який запроваджений відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 (зі змінами, внесеними Указами Президента України від 14 березня 2022 року, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-ІХ, від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-ІХ, від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року №2263-ІХ, від 12 серпня 2022 року №573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-ІХ), неповнолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою таємного викрадення чужого майна (крадіжки), маючи корисливий мотив, перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_2 , належної ОСОБА_9 , скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, в одній із житлових кімнат, підійшла до тумбочки, де побачила належний ОСОБА_9 гаманець, відкривши який, виявила в ньому грошові кошти в сумі 2800 грн., які вона таємно викрала та поклавши до кишені свого одягу, винесла з будинку і розпорядилась у послідуючому ними на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_4 таємно викрала грошові кошти, в результаті чого заподіяла потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 2800 грн..

23.10.2023 у кримінальному провадженні призначено комплексну судову психолого-психіатричну експертизу, проведення кої доручено експертам КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради.

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №508-2023 від 24.10.2023 ОСОБА_4 за станом своєї психіки могла усвідомлювати свої дії, проте не могла повною мірою керувати ними. В даний час виявляє клінічні ознаки змішаного розладу поведінки та емоцій (який звичайно починається в дитячому та підлітковому віці F 92.8 МКХ-10). По своєму психічному стану підозрювана ОСОБА_4 потребує щодо неї примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Враховуючи вищезазначене, неповнолітня ОСОБА_4 , будучи особою, стосовно якої передбачено застосування примусових заходів медичного характеру, вчинила суспільно небезпечене діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

02.11.2023 до суду надійшло клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання про застосування до неповнолітньої ОСОБА_4 примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку та просить його задовольнити.

Неповнолітня ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо дачі показань відмовилася, але підтвердила, що всі обставини обвинувачення в клопотанні викладені вірно, вірно вказано і суму викрадених коштів. При цьому, зазначила, що вона усвідомила протиправність своєї поведінки. Вона все зрозуміла і більше подібного вчиняти не буде. Щодо задоволення клопотання не заперечує.

Захисник ОСОБА_6 , законний представник, представник служби у справах дітей та психолог також вважають за необхідне клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_4 примусові заходи медичного характеру.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій просить справу слухати у його відсутність, зазначивши, що будь-яких претензій він не має. Щодо задоволення клопотання не заперечує.

Суд розглянувши заявлене клопотання, дослідивши письмові докази та вислухавши думку учасників процесу, вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних підстав.

Неповнолітня ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто на час вчинення суспільно небезпечного діяння їй виповнилося 16 років.

Відповідно до положень ст. 22 КК України кримінальна відповідальність за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, настає з чотирнадцяти років.

Згідно ч.2 ст.19 КК України не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічного психіатричного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

В ст. ст.92 КК України законодавець визначив поняття та мету примусових заходів медичного характеру. Так, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Положеннями ст.93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб: 1) які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння; 2) які вчинили у стані обмеженої осудності кримінальні правопорушення; 3) які вчинили кримінальне правопорушення у стані осудності, але захворіли на психічну хворобу до постановлення вироку або під час відбування покарання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: 1) надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку; 2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом; 3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом; 4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.

Надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

Згідно з ч.1 ст.503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність, у стані неосудності.

Відповідно до положень ч. ч. 1-2 ст.513 КПК України під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які. Визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Положеннями ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку встановлених Кримінальним та Кримінально процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами. За рішенням суду застосовуються вищевказані примусові заходи медичного характеру.

В судовому засіданні, встановлено, що неповнолітня ОСОБА_4 вчинила суспільно небезпечене діяння, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України. Вона підтвердила, що всі обставини обвинувачення в клопотанні викладені вірно. При цьому, зазначила, що вона усвідомила протиправність своєї поведінки. Вона все зрозуміла і більше подібного вчиняти не буде.

З висновку судово-психіатричної експертизи №508-2023 від 24.10.2023 вбачається, що ОСОБА_4 на момент вчинення суспільно небезпечного діяння за станом своєї психіки могла усвідомлювати свої дії, проте не могла повною мірою керувати ними. В даний час виявляє клінічні ознаки змішаного розладу поведінки та емоцій (який звичайно починається в дитячому та підлітковому віці F 92.8 МКХ-10). Здатна на даний час усвідомлювати свої дії, проте не могла повною мірою керувати ними. Точну дату початку даного психічного розладу по представленій інформації встановити не можливо, перебуває під наглядом лікаря-психіатра з 2014 року. По своєму психічному стану ОСОБА_4 потребує застосування щодо неї примусових заходів медичного характеру у виді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Разом з тим, судом були досліджені дані про особу ОСОБА_4 , яка є ученицею 9-го класу Лучанківського ліцею Словечанської сільської ради, де характеризується посередньо; є фізично розвинутою, дуже сміливою, різкою у своїх висловлюваннях, нестриманою, часто використовує нецензурну лексику, може бути агресивною, знаходиться під опікою ОСОБА_5 ; перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 2014 року; неодноразово перебувала на лікуванні в дитячому відділенні Житомирської ОПЛ №1, останній раз у період з 15.06.2021 по 12.07.2021; під наркологічним наглядом не перебуває; раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася.

Таким чином, за встановлених обставин, та визначеного правового врегулювання, враховуючи, що суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч.4 ст.185 КК України вчинено неповнолітньою ОСОБА_4 вперше, у віці 16-ти років, однак, на момент його вчинення вона не могла повною мірою керувати своїми діями внаслідок клінічних ознак змішаного розладу поведінки та емоцій (F 92.8 МКХ-10), суд приходить до висновку про наявність правових підстав для застосування до неповнолітньої примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку та відповідно про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 484, 485, 503, 512, 513 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Коростишів Житомирської області, жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, учениці 9-го класу Лучанківського ліцею Словечанської сільської ради, раніше не судимої, примусові заходи медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1