Номер справи 703/2068/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Сміла клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси Черкаської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, малолітніх та неповнолітніх на утриманні не має, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 09.06.2015 вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області за п.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, на підставі ч.1 ст.70 КК України остаточно до покарання у виді 14 років позбавлення волі, звільненого по відбуттю строку покарання 13.08.2021,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в :

В провадженні Смілянського міськрайонного суду Черкаської області перебуває на розгляді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 застосованого щодо нього під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 діб, з визначенням розміру застави у межах 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень.

Клопотання обґрунтовує тим, що ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2023 року відносно ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У ході судового розгляду кримінального провадження дію вищевказаного запобіжного заходу було неодноразово продовжено, востаннє ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 31 серпня 2023 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів, тобто до 29 жовтня 2023 року. Крім того, судом об`єднано в одне провадження розгляд обвинувальних актів у кримінальних провадженнях №0000337 від 15 червня 2022 року та №0000658 від 24 жовтня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні трьох кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України. Враховуючи, що строк вказаного запобіжного заходу закінчується 29 жовтня 2023 року, та приймаючи до уваги, що ризики, які були враховані при застосуванні вказаного запобіжного заходу не зменшилися, а саме: обвинувачений ОСОБА_4 перебуваючи на волі, під тягарем кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, може переховуватися від суду, так як він не одружений, не працює, неповнолітніх дітей на утриманні не має, постійного місця проживання не має, що вказує на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, перебуваючи на волі ухилявся від явки до суду та органів досудового розслідування, у звязку з чим до нього неодноразово застосовувались приводи та він був оголошений в розшук, навіть перебуваючи під вартою чинить тиск на потерпілих, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_6 03 жовтня 2023 року частково змінив покази; може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за вчення корисливих злочинів, на даний час обвинувачується в умисних тяжких злочинах. Також, ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість продовжує протиправну діяльність, що вказує на те, що останній на шлях виправлення не став. За вказаних обставин, прокурор вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора та звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які зазначені прокурором, є необґрунтованими. Стверджує, що інкриміновані йому кримінальні правопорушення були вчинені не ним, а іншими особами, його обвинувачення у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях сфальсифіковано працівниками поліції, у зв`язку з чим він звернувся з заявами про вчинення працівниками поліції кримінальних правопорушень, внаслідок чого він є потерпілим від дій працівників поліції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив застосувати щодо обвинувачений запобіжний захід у виді домашнього арешту. Вважав, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Також просив врахувати, що обвинувачений має постійне місце проживання та характеризується позитивно. У разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, буде за першим викликом прибувати до суду та активно приймати участь у розгляді справи, на свідків та інших учасників справи не тиснув і тиснути не буде. Вважає, що своєю поведінкою обвинувачений ОСОБА_4 зможе довести обґрунтованість довіри до нього, відсутність ризиків та можливе застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Суд, врахувавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу або його зміну, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини відповідно до статті 178 КПК України.

Як встановлено під час судового засідання, ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2023 року під час досудового розслідування кримінального провадження №0000055 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2023 року вирішено об`єднати у одне провадження кримінальне провадження №0000055 від 17 січня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (справа №703/1929/23) з об`єднаним кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України (справа №703/2068/22).

Крім того, ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 травня 2023 року, під час судового розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000055 (справа №703/1929/23), а у подальшому під час у ході судового розгляду обєднаного кримінального провадження, дію застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою неодноразово було продовжено та строк дії такого запобіжного заходу закінчується 29 жовтня 2023 року.

Провести судовий розгляд об`єднаного кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у строк дії вказаного запобіжного заходу не представляється можливим з об`єктивних причин, які не залежать від суду.

При застосуванні слідчим суддею щодо ОСОБА_4 вказаного запобіжного заходу судом та його продовженні під час судового розгляду було враховано тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він той час підозрювався, а на даний час обвинувачується, особу обвинуваченого, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а також наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Під час судового засідання судом встановлено, що ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які були враховані при обранні та продовженні обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшилися, не втратили свою актуальність та продовжують існувати на даний час.

Так, враховуючи, що ОСОБА_4 , який у об`єднаному кримінальному провадженні обвинувачується у вчиненні чотирьох кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, будучи раніше неодноразово засудженим за вчинення злочинів проти власності, внаслідок чого неодноразово відбував покарання у місцях позбавлення волі, в яких провів тривалий проміжок часу, належних для себе висновків не зробив, на шлях виправлення не став та через невеликий проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі, де відбував покарання у виді позбавлення волі за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених п.6 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187 КК України, знову обвинувачується у вчиненні умисних тяжких кримінальних правопорушень у даному кримінальному провадженні, що свідчить про систематичність вчинення ним злочинів проти власності, та достовірно знаючи про суворість можливого призначення йому покарання за злочини, у вчиненні яких обвинувачується, у разі доведеності його вини, хоча і має місце проживання, однак у ньому не зареєстрований та таке не є постійним, не працевлаштований, офіційного джерела доходу не має, що свідчить про отримання ним коштів виключно від незаконної діяльності, суд не виключає можливість його переховування від органу досудового розслідування та суду, а також вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Також, про наявність ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_4 свідчить той факт, що під час судового розгляду кримінального провадження №0000337 (справа №703/2068/22), до якого у подальшому приєднано інші кримінальні провадження за його обвинуваченням, обвинувачений ОСОБА_4 у судові засідання неодноразово не з`являвся, про причини своєї неявки не повідомляв, приводом неодноразово доставлений не був, оскільки був відсутній за останнім відомим місцем проживання та його мобільний телефон був вимкнутий, внаслідок чого його ухвалою суду було оголошено у розшук.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 , достовірно усвідомлюючи про суворість можливого призначення йому покарання за злочини, у вчиненні яких обвинувачується, а також настання негативних для себе наслідків у виді можливого призначення йому покарання за вказані кримінальні правопорушення, яке пов`язане виключно з позбавленням волі, з метою його уникнення, може незаконно впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому, враховуючи особисте знайомство обвинуваченого з деякими потерпілими та свідками та його право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, в якому наявні відомості щодо анкетних даних потерпілих та свідків, а також місце їх проживання, та приймаючи до уваги, що обвинувачений неодноразово був засуджений за вчинення кримінальних правопорушень з застосуванням насильства, у тому числі за умисне вбивство, суддя не виключає можливість позапроцесуального спілкування обвинуваченого ОСОБА_4 з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні, та здійснення на них як фізичного, так і морального тиску.

При цьому, суд звертає увагу, що 15 вересня 2023 року у судовому засіданні був допитаний потерпілий ОСОБА_6 , який фактично підтвердив обставини викрадення у нього мобільного телефону, які викладені в обвинувальному акті, натомість у судовому засіданні, яке відбулося 03 жовтня 2023 року, потерпілий ОСОБА_6 частково змінив свої показання, які були надані ним у попередньому судовому засіданні, при цьому зазначив, що після судового засідання 15 вересня 2023 року та його допиту йому на мобільний телефон зателефонував товариш ОСОБА_4 , який представився ОСОБА_7 , та запропонував зустрітися, однак потерпілий з вказаною особою не зустрівся.

Вищевказані обставини, які встановлені під час судового розгляду, також об`єктивно свідчать про наявність ризику позапроцесуального спілкування обвинуваченого ОСОБА_4 з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні, та здійснення на них як особисто, так і за допомогою інших знайомих йому осіб, як фізичного, так і морального тиску, з метою зміни ними вже наданих під час судового розгляду показів.

Зазначені обставини вказують на стійке неприйняття обвинуваченим ОСОБА_4 загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності і характеризує його як особу, яка становить підвищену суспільну небезпеку.

Згідно п.4, 5 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання.

При цьому, доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , які викладені ним як підстава для зміни запобіжного заходу на більш м`який, про те, що інкриміновані йому кримінальні правопорушення були вчинені не ним, а іншими особами, що на його думку встановлено під час судового розгляду, його обвинувачення у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях сфальсифіковано працівниками поліції, у зв`язку з чим він звернувся з заявами про вчинення працівниками поліції кримінальних правопорушень, судом не приймаються до уваги, оскільки наявність або відсутність в його діях складу інкримінованих йому кримінальних правопорушень не встановлюється судом під час розгляду клопотання про продовження застосованого запобіжного заходу, натомість встановлюється під час судового розгляду кримінального провадження шляхом постановлення обвинувального або виправдального вироку, за результатом безпосереднього дослідження доказів та їх оцінки судом у нарадчій кімнаті після закінчення судового розгляду кримінального провадження. Сам факт звернення прокурора до суду з обвинувальним актом, у даному випадку з трьома обвинувальними актами, відносно ОСОБА_4 та розгляд судом таких обвинувальних актів є достатньою підставою для продовження застосованого щодо нього запобіжного заходу.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про те, що обвинувачений має постійне місце проживання та характеризується позитивно, оскільки відповідні докази, які підтверджують такі доводи захисника, у матеріалах справи відсутні.

За вказаних обставин, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника - адвоката ОСОБА_5 щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, який, у даному випадку, не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого та об`єктивно не зможе запобігти встановленим судом ризикам, які передбачені ст.177 КПК України.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Так, ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 10 квітня 2023 року, якою щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначено розмір застави у 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень.

Суд вважає за необхідне залишити без змін розмір застави, визначений вищевказаною ухвалою, а саме 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 гривень, у разі внесення якої, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст.177, 178, 331, 336, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, застосованого відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів - до 25 грудня 2023 року включно.

Залишити раніше визначений розмір застави - 40 (сорок) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 гривень, після внесення якої обвинувачений звільняється з-під варти, якщо у уповноваженої особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає його тримання під вартою.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він фактично проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні.

Роз`яснити, що учасники процесу не позбавлені права звернення до суду у встановленому законом порядку з клопотанням про зміну чи скасування запобіжного заходу впродовж судового розгляду кримінального провадження.

У задоволенні клопотань обвинуваченого та захисника ОСОБА_5 про зміну застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню, однак може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження - після розгляду скарги апеляційним судом, якщо така не буде скасована.

Копії ухвали направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор», вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Повний текст ухвали оголошений о 16 год. 50 хв. 30 жовтня 2023 року.

Суддя ОСОБА_1