СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/9548/22
пр. № 1-кп/759/488/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Київ

Святошинський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.07.2022 за № 0001898, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Попасна Попаснянського р-ну Луганської обл., українця, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який здобув середню освіту, не працює, неодружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

- 20.08.1997 Попаснянським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 140; ст. 44, 45 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, звільнений від відбування покарання, з встановленням іспитового строку на 3 роки;

- 06.01.1998 Попаснянським районним судом Луганської області за ч. 3 ст. 140; ч. 3 ст. 142; ст. 42, 43 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 6 місяців з конфіскацією майна;

- 12.11.2003 Попаснянським районним судом Луганської області за ч. 1 ст. 122; ч. 3 ст. 185; ст. 70, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років 10 місяців 12 днів;

- 26.10.2010 Попаснянським районним судом Луганської області за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурори - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_4 ,

захисник - ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 29.07.2022 о 20 год. 15 хв., за адресою: м. Київ, пр. А.Палладіна, 7 був зупинений працівниками поліції та в подальшому затриманий у порядку ст. 208 КПК України. У ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 виявлено та вилучено предмет схожий на ручну гранату Ф-1 та предмет зовні схожий на запал УЗРГМ.

Так, ОСОБА_4 у невстановлені досудовим розслідуванням місці, придбав предмет зовні схожий корпус гранати Ф-1, предмет зовні схожий на запал УЗРГМ. Усвідомлюючи те, що дані предмети відносяться до бойових припасів, ОСОБА_4 вирішив залишити їх при собі з метою особистого використання, не маючи передбаченого законом дозволу на зберігання бойових припасів та вогнепальної зброї. Тоді ж, ОСОБА_4 , не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, носіння та зберігання бойових припасів, порушив Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Інструкцію про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядження гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, придбав та почав зберігати, носити вибуховий пристрій, а саме: предмет зовні схожий корпус гранати Ф-1 та предмет зовні схожий на запал УЗРГМ.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-22/30307-ВТХ від 04.08.2022 надані та вилучені у ОСОБА_4 предмети є промислово виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ та промислово виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною, корпусом ручної осколкової гранати Ф-1. При конструктивному поєднанні корпусу ручної осколкової гранати Ф-1 і уніфікованого запалу дистанційної дії, що передбачено їхніми конструктивними особливостями і призначенням, вони будуть утворювати ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів і придатна до вибуху.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: придбанні, зберіганні та носінні вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав частково, та показав, що 29.07.2022 у день він перебував на масиві «Академмістечко» у м. Києві та знайшов гранату та запал до неї, які залишив при собі. Після знахідки він зайшов до кафе. Через деякий час він вийшов з кафе за сигаретами, а свій рюкзак залишив у кафе. На вулиці його затримали працівники поліції, гранату із запал вилучали з його рюкзака без понятих. Також показав, що він не має дозволу на придбання, зберігання та носіння вибухових пристроїв та бойових припасів. У подальшому, він свою вину визнав та просив застосувати до нього покарання не пов`язане з позбавленням волі, на даний час він працює та має постійне місце проживання.

Також винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в інкримінованому йому складі кримінального правопорушення в повному обсязі доведена та підтверджується як показаннями самого обвинуваченого, так і зібраними в ході досудового розслідування та ретельно перевіреними, та дослідженими в ході судового слідства доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що 29.07.2022 приблизно о 20 год. 00 хв. він повертався додому, ішов від метро. Проходячи біля будинку № 7, що по пр. А.Палладіна в м. Києві, він був запрошений працівниками поліції у якості понятого при затриманні чоловіка. Як пояснив поліцейський чоловік погрожував людям гранатою. Він погодився. Під час затримання чоловіка, який назвався ОСОБА_10 , було виявлено та вилучено гранату Ф-1, яка була у зібраному стані. Піротехніки, які були присутні, гранату розібрали та спакували до різних пакетів. ОСОБА_4 при затриманні нікому не погрожував, поводив себе спокійно, нічого не розповідав. Також при затриманні був присутній ще один понятий, все фіксувалося на відеокамеру. Коли почалося фіксування на відеокамеру точно сказати не може. Як діставали з сумки ОСОБА_4 гранату він не бачив.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що він працює у центрі «Доброта», що розташований у с. Романівка Бучанського району Київської області. ОСОБА_4 проходив реабілітацію у центрі від алкогольної залежності. Зі слів ОСОБА_4 йому стало відомо, що останній знайшов гранату під час прибирання кафе, де вони працювали на той час.

Крім того, вина ОСОБА_4 в повному обсязі доведена та підтверджується іншими ретельно дослідженими та перевіреними в ході судового слідства доказами, а саме:

- протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину ОСОБА_4 з фототаблицею та DVD - диском від 29.07.2022, відповідно до якого у присутності понятих ОСОБА_9 та ОСОБА_12 під час особистого обшуку ОСОБА_4 виявлено та вилучено, зокрема, предмет схожий на ручну гранату Ф-1 та предмет зовні схожий на запал УЗРГМ (т. 1 а.п. 133-135, 136-156, 158);

- висновком експерта № СЕ-19/111-22/30307-ВТХ від 04.08.2022 з ілюстративною таблицею, відповідно до якого надані на дослідження предмети є промислово виготовленим уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ та промислово виготовленим, спорядженим вибуховою речовиною, корпусом ручної осколкової гранати Ф-1. Наданий на дослідження промислово виготовлений уніфікований запал дистанційної дії УЗРГМ відносяться до вибухових пристроїв промислового виготовлення та бойових припасів. Наданий на дослідження промислово виготовлений, споряджений вибуховою речовиною, корпус оборонної осколкової ручної гранати Ф-1, є конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, до вибухових пристроїв та бойових припасів не відноситься. При поєднанні в єдину конструкцію наданих на дослідження корпусу осколкової ручної гранати Ф-1 та уніфікованим запалом дистанційної дії УЗРГМ, що передбачено їхніми конструктивними особливостями та призначенням, вони будуть утворювати ручну осколкову гранату Ф-1, яка відноситься до вибухових пристроїв промислового виготовлення, бойових припасів і придатна до вибуху (т. 1 а.п. 237-243, 244-247).

Відповідно до положень ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відтак, оцінюючи вище перелічені докази, як кожний окремо з точки зору належності, допустимості, достовірності, так і сукупність вказаних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а також враховуючи практику ЄСПЛ, суд дійшов до переконання, що в цілому спосіб отримання доказів у даному кримінальному провадженні був справедливим, а відтак, вказані докази суд визнає належними, допустимими, достовірними та кладе їх в основу обвинувального вироку.

Таким чином, ретельно проаналізувавши безпосередньо дослідженні у судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_4 у невстановлені час, місці, у невстановленої особи, придбав та 29.07.2022 о 20 год. 15 хв., перебуваючи за адресою: пр. Академіка Палладіна, 7, зберігав та носив вибухові пристрої без передбаченого законом дозволу, а тому його дії кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про обрання покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є рецидив злочинів.

Також при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином; дані про особу обвинуваченого, а саме те, що він неодружений, має місце проживання у м. Києві, офіційно не працевлаштований, за даними наявної документації на обліку у лікаря-психіатра не перебуває, однак, перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом з 2021 року, документів, що свідчать про його неосудність суду не надано, раніше судимий.

За сукупності вище наведених обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання в межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: у виді позбавлення волі.

Разом з тим, враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, його особу, а також те, що він розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку, оскільки, на думку суду, його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Також суд покладає на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України, які сприятимуть його виправленню.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Крім того, ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21.06.2023 ОСОБА_4 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави, а саме: 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 грн 00 к. (т. 2 а.п. 35-36).

Відповідно до довідки ТУ ДСА України в м. Києві від 08.08.2023 № 422-з/23, листа Державної установи «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України від 08.08.2023 № 08/15177 ОСОБА_8 на підставі ухвали Святошинського районного суду міста Києва від 21.06.2023 вніс за обвинуваченого ОСОБА_4 заставу в розмірі 53680 грн 00 к. (т. 2 а.п. 68,72).

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

За таких обставин, суд відповідно до положень ч. 11 ст. 182 КПК України вважає за доцільне повернути розмір застави заставодавцю ОСОБА_8 після набирання вироком законної сили.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України (т. 1 а.п. 129, 130, 131, 132).

Також суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості (т. 1 а.п. 157).

Враховуючи викладене та керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробовуванням, з встановленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_4 у вигляді застави до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Заставу, внесену за ОСОБА_4 згідно з ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 21.06.2023, в розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн 00 к. після набирання вироком законної сили повернути заставодавцю - ОСОБА_8 .

Речові докази:

- одяг та сумку, які вилучені у ОСОБА_4 29.07.2022 під час особистого обшуку, та передані на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - повернути ОСОБА_4 ;

- фрагменти та частини гранати Ф-1 та запалу УЗРГМ, які поміщено до спец пакету № 5683489, які передані на зберігання до камери схову Святошинського УП ГУ НП в м. Києві, - знищити.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на відшкодування судових витрат за проведення експертизи, залученими стороною обвинувачення експертами спеціалізованої державної установи, 4530 (чотири тисячі п`ятсот тридцять) грн 72 к.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1