н/п 1-кс/953/1300/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" лютого 2024 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню №0000376 від 07.04.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю смт.Бабаї, Харківського району, Харківської області, громадянину України, із професійно-технічною освітою, не одруженому, який офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2024 року до суду надійшло клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000376 від 07.04.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з триманням останнього в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що досудовими розслідуванням встановлено, що 06.10.2023, близько 17:00, ОСОБА_9 , перебуваючи разом з ОСОБА_6 на нульовому поверсі приміщення ТРЦ «Французький бульвар», розташованому за адресою: м.Харків, вул. Академіка Павлова, буд. 44-Б, поблизу торгівельного островка з написом «Greenphone», звідки здійснює торгівельну діяльність ОСОБА_10 , діючи з корисливих мотивів, реалізуючи раптово виниклий спільний з ОСОБА_6 злочинний умисел, направлений на вчинення крадіжки, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_10 не спостерігає за ними, таємно заволоділи майном, належним потерпілому, а саме: 2 флеш-накопичувачами, ємкістю по 16 Gb кожен, 2 павербанками - 40 000 mAh «ХО» (PR157) QC та чохлом для ключа «BMW» сріблястого кольору.

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № СЕ-19/121-23/23928-ТВ від 26.10.2023 ринкова вартість викрадених предметів, станом на 06.10.2023, становить 2438,33 грн.

Слідча вказує, що у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.02.2024 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої групою осіб, в умовах воєнного стану.

На думку сторони обвинувачення, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Слідча зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний з метою уникнення покарання за вчинені кримінальні правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду

(п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), незаконно впливати на свідків, потерпілих, іншого підозрюваного, експерта у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Таким чином, з огляду на обставини вчинення кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,2,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Сторона захисту проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на необгрунтованість повідомленної підозри, недоведеність стороною обвинувачення наявності існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Прохала слідчу суддю обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000376 від 07.04.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.4 ст.185 КК України.

Відомості про вчинення кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 189 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.04.2023 за фактом того, що 06.04.2023 до слідчого управління ГУНП в Харківській області надійшли матеріали правоохоронних органів щодо невстановлених осіб, які діючи у групі за попередньою змовою в умовах воєнного стану, з березня 2023 року по теперішній час, перебуваючи у м. Харкові вимагають грошові кошти у громадянина ОСОБА_11 погрожуючи застосуванням фізичного насильства щодо потерпілого.

Відомості про вчинення кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 189 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2023 за фактом того, що 05.05.2023 до слідчого управління ГУНП в Харківській області надійшли матеріали правоохоронних органів щодо невстановлених осіб, які діючи у групі за попередньою змовою в умовах воєнного стану, з квітня 2023 року по теперішній час, перебуваючи у м. Харкові вимагають грошові кошти у громадянина ОСОБА_12 погрожуючи застосуванням фізичного насильства щодо потерпілого.

Відомості про вчинення кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 28, частиною 4 статті 185 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.10.2023 за фактом того, що 12.10.2023 на адресу СУ ГУНП в Харківській області надійшли матеріали правоохоронних органів щодо невстановлених осіб, які 06.10.2023 близько 10.00 години, перебуваючи в м.Харкові, діючи в умовах воєнного стану, таємно викрали майно, належне громадянину ОСОБА_11 .

Відомості про вчинення кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 189 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.11.2023 за фактом того, що 01.11.2023 на адресу СУ ГУНП в Харківській області надійшли матеріали правоохоронних органів щодо групи осіб, які, перебуваючи на території м.Харкова, діючи в умовах воєнного стану, пред`являють громадянину ОСОБА_13 незаконні вимоги майнового характеру, погрожуючи застосуванням насильства щодо потерпілого.

ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України не затримувався.

ОСОБА_6 об 11 годині 50 хвилин 12.02.2024 у кримінальному провадженні №0000376 від 07.04.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України - тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої групою осіб, в умовах воєнного стану.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_6 права підозрюваного оголошені та роз`яснені 12.02.2024.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_6 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України - тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої групою осіб, в умовах воєнного стану.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 16-річного віку.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів, а саме: показань потерпілого ОСОБА_10 , які містяться у протоколі допиту від 16.10.2023; даних, які містяться в протоколі огляду від 13.10.2023; висновків експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-23/23928-ТВ від 26.10.2023; даних, які містяться в протоколі про результати здійснення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 04.12.2023.

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_6 дій, що кваліфікуються за ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбаченихо п.1,2,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.28, ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_6 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих, свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу як на потерпілих, свідків, інших підозрюваних в даному кримінальному провадженні так і на інших невстановлених органом досудового розслідування осіб, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Крім того, достатньо обґрунтованими є ризики знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином з огляду на те, що досудове розслідування на даний час не завершено.

Також слідча суддя вважає доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не зняту не непогашену судимість у встановленому законом порядку, не працевлаштований, тому злочинна діяльність ОСОБА_6 є для нього єдиним джерелом прибутку.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

За таких обставин доводи сторони захисту про недоведеність стороною обвинувачення наяівні існування вказаних ризиків не знайшли свого підтвердження під час розгляду клопотання, не є слушними та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на відомостях провадження.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, а саме за ч.4 ст.185 КК України - кримінальним правопорушенням проти власності, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;

- дані щодо особи ОСОБА_6 , який не одружений, зі слів має на утриманні двох малолітніх дітей, не є інвалідом чи військовослужбовцем, не працевлаштований, має зареєстроване місце проживання, раніше судимий.

Разом з цим, зазначені дані про особу підозрюваного, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно підозри, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані підозрюваним моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити йому дій, передбачені п.п. 1,2,3,5 ст. 177 КПК України.

Як вище зазначалося, ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (ст.178 КПК України).

Фактично, слідча суддя повинна встановити, чи є запобіжний захід пропорційним для запобігання ризику або ризикам, на які вказує сторона обвинувачення, з метою захисту прав підозрюваного та дотримання принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Слідча суддя, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінується підозрюваному, даних про його особу, вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і потерпілого, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особистої поруки, домашнього арешту чи застави, недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому застосовує стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому слідча суддя зазначає, що при оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності».

За таких обставин клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідча суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Щодо визначення розміру застави слідча суддя дійшла наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пункт 2 ч.5 ст.182 КПК України визначає, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину може бути визначений у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На переконання слідчої судді підозрюваному ОСОБА_6 слід визначити заставу у межах розміру, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, а саме 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 (3028 гривень х 30 = 90840 грн.)

При визначені розміру застави слідчою суддею було враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначений розмір застави слідча суддя вважає таким, що узгоджується з практикою ЄСПЛ, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, внаслідок чого не порушує права підозрюваного, а тому відсутні підстави вважати його завідомо непомірним для ОСОБА_6 .

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшої слідчої відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , по кримінальному провадженню №0000376 від 07.04.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 52 (п`ятдесят два) дні - до 03 квітня 2024 року включно.

Визначити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев"яносто тисяч вісімсот сорок ) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області - до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному слідчою суддею розмірі вважається, що до підозрюваного обрано запобіжний захід у виді застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на підозрюваного такі обов`язки:

-прибувати до слідчих, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні, та прокурорів, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, суду, на першу вимогу;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Роз`яснити заставодавцю, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.

Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, обвинуваченого, до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю, та суд про причини неявки підозрюваного, обвинуваченого.

Зобов`язати заставодавця забезпечити виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду.

Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Зобов`язати старшу слідчу відділу СУ ГУНП в Харківській області ОСОБА_7 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали до 03.04.2024 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1