Номер провадження: 11-кп/813/2311/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах захисту ОСОБА_7 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2023 року, якою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2023 року було задоволено клопотання прокурора та продовжено відносно обвинуваченого ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 26.11.2023 року із визначенням розміру застави як запобіжного заходу, в розмірі 10 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 26 840 гривень.

Рішення суду мотивоване обґрунтованістю висунутого обвинувачення, наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливістю застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій, просить скасувати ухвали суду та постановити нову, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує наступним:

- обвинувачений усвідомив провину, переосмислив життя та твердо вирішив стати на шлях виправлення;

- стан здоров`я обвинуваченого погіршується, належної медичної допомоги в умовах слідчого ізолятору не отримує;

- досить тривалий час перебуває під вартою, судом першої інстанції фактично справа не розглядається.

До початку судового засідання апеляційного суду, від прокурора надійшла заява, в якій прокурор Малиновської окружної прокуратури ОСОБА_8 заперечує проти апеляційної скарги та просить оскаржену ухвалу залишити без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити;

За наведених обставин, враховуючи положення ч.4 ст.405, ч.4 ст.422-1 КПК України апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора.

Частиною 1 ст. 404 КПК визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 422-1 КПК передбачено порядок та межі перевірки ухвал суду про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

За приписами цієї норми, у разі необхідності перевірки обставин, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для продовження строку тримання під вартою, суддя -доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції:

ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою;

клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, подане під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Отже в межах апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції апеляційний суд відповідно до положень ст. 422-1 КПК здійснює перевірку обставин, які підтверджують наявність ризиків та досліджує клопотання прокурора та рішення суду першої інстанції, яким вирішувалося питання продовження строку тримання під вартою.

Положеннями КПК не передбачено право суду апеляційної інстанції витребувати інші документи чи матеріали кримінального провадження.

За приписами ст. 331 КПК під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Так, в провадженні Малиновського районного суду м. Одеси розглядається об`єднане кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції від 28.09.2023 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 за клопотанням прокурора було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 26.11.2023 року.

Задовольняючи клопотання прокурора, суд першої інстанції дійшов висновку, що на даній стадії кримінального провадження продовжують існувати раніше встановлені ризики- спроби переховування від суду; та вчинення іншого кримінального правопорушення, і що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти цим ризикам.

Питання про те, чи є розумною тривалість попереднього ув`язнення, не може бути оцінено абстрактно. Чи є обґрунтованим залишати обвинуваченого під вартою, слід оцінювати за фактами кожної окремої справи та відповідно до її особливостей. Тому безперервне тримання під вартою у конкретному випадку може бути виправдане за наявності дійсної необхідності захисту суспільних інтересів, яка, незважаючи на презумпцію невинуватості, має переважне значення порівняно з вимогою поваги до свободи особистості відповідно до статті 5 Конвенції.

Суд, продовжуючи строк дії запобіжного заходу має перевірити чи не зменшилися на цій стадії судового розгляду встановлені раніше ризики і чи зможе більш м`який запобіжний захід запобігти цим ризикам.

Крім тяжкості покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим, на стадії продовження запобіжного заходу враховується і сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, зокрема соціальні зв`язки, відомості, що характеризують особу обвинуваченого.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик - це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого .

Рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Як видно із ухвали, що оскаржується, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого, суд виходив із того, що судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ще не були досліджені всі докази, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, зокрема один з яких є тяжким злочином та фактично врахував інші відомості, що передбачені ст. 178 КПК.

Суд навів мотиви, з яких він дійшов висновку, що продовжує існувати ризик переховуватися від суду та ризик вчинення інших кримінальних правопорушень, та є вірогідним ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків і, що запобігти цим ризикам може лише найсуворіший запобіжний захід на даній стадії кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала суду невмотивована , не знайшли свого підтвердження.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить із того, що тяжкість покарання, якому може бути піддана обвинувачена особа , можна законно розглядати, як таку, що може спонукати її до втечі.

Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Суд вмотивовано врахував, що тяжкість покарання , яке загрожує обвинуваченому - у виді позбавлення волі на строк до восьми років є суттєвим елементом, що доводить вірогідність продовження існування ризику переховуватися від суду.

Не спростовують істотність цього ризику і відомості про особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 раніше судимий за вчинення злочинів майнового характеру та вчинив нові кримінальні правопорушення в період іспитового строку. Вік, стан здоров`я ОСОБА_7 , відсутність в нього міцних соціальних зав`язків, відсутність місця офіційного працевлаштування на території України, дозволяють йому залишити територію м. Одеси та безперешкодно переїхати до іншого населеного пункту.

Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень.

Стан здоров`я обвинуваченого, як видно також був врахований при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу, а посилання захисника про наявність у обвинуваченого хронічного захворювання не може слугувати самостійною підставою для зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт, оскільки будь-яких відомостей про те, що стан здоров`я обвинуваченого унеможливлює його подальше перебування в умовах установи попереднього ув`язнення матеріали провадження не містять.

В умовах слідчого ізолятора медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Апеляційний суд звертає увагу, що у разі встановлення у визначеному законом порядку незадовільного стану здоров`я, який перешкоджатиме подальшому перебуванню обвинуваченого під вартою, обвинувачений або його захисник не позбавлені права звернутися до суду із відповідним клопотанням про зміну раніше обраного/продовженого запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Твердження апеляційної скарги про неврахування судом першої інстанції сукупності відомостей про особу обвинуваченого ОСОБА_7 та інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, є неспроможні, оскільки з ухвали вбачається, що суд першої інстанції взяв до уваги: суспільну небезпечність діяння; тяжкість інкримінованого злочину та покарання, яке загрожує обвинуваченому, в разі визнання його винуватим; вік та стан здоров`я обвинуваченого.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність існування ризиків конкретними доказами є непереконливими, адже при вирішенні питання про обрання та продовження запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, а не факту конкретного їх вчинення.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Тобто в даному випадку суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Суд, при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, фактично врахував не тільки тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у скоєнні інкримінованих злочинів, а і сукупність даних про особу обвинуваченого, передбачених ст. 178 КПК України, що в цілому і стало підставою для прийняття рішення про необхідність продовження стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, і висновку про те, що застосування до ОСОБА_7 на стадії судового розгляду кримінального провадження на час постановлення ухвали суду більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешт, як на тому наполягає захисник, не могло забезпечити належну процесуальну поведінку.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , виходячи з вимог ст.ст. 177, 178, 183, 199 КПК, в тому числі і з огляду на правову кваліфікацію інкримінованого йому кримінального правопорушення, а тому вважає, що зміна запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який, з великою вірогідністю, не зможе запобігти ризикам можливого скоєння ним інших кримінальних правопорушень та переховування обвинуваченого від суду, що унеможливить завершення судового розгляду кримінального провадження, та в свою чергу не буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст. 2 КПК України.

Тривалість перебування обвинуваченого під вартою, сама по собі, не може слугувати безумовною підставою для прийняття рішення про зміну запобіжного заходу і підлягає врахуванню у сукупності з іншими обставинами, передбаченими ст. 177 та ст. 178 КПК України, існуванням реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, та необхідність забезпечення дієвості кримінального провадження з метою завершення розгляду кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційні вимоги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 196, 403, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах захисту ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 28.09.2023 року, якою відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4