Справа № 357/7642/23
У Х В А Л А

08 листопада 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000080, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України,

про арешт майна,

У С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП у Київській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000080, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме на банківські рахунки: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , відкриті в АТ КБ "Приватбанк" та № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , відкриті в АТ "Універсал Банк", які належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та грошові кошти, що знаходяться і надходять на них, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Вказане клопотання слідчий обґрунтовує тим, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000080 від 22.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, 13.06.2023, у період дії в Україні воєнного стану, розробили протиправний механізм використання товарів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку.

На виконання злочинного плану ОСОБА_5 , діючи умисно, від імені Благодійної організації «Благодійний фонд «Штаб Добра» (), на виконання попередніх домовленостей з ОСОБА_6 , забезпечив ввезення 30.06.2023 на територію України гуманітарної допомоги - автомобіля марки «Mercedes-Benz», моделі «Atego», 2013 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , вартістю 23 000 Євро. При цьому, ввезення даного автомобіля здійснено за декларативним принципом відповідно до постанови КМУ №174 від 01.03.2022 «Деякі питання пропуску гуманітарної допомоги через митний кордон України в умовах воєнного стану», тобто в якості гуманітарної допомоги.

У подальшому, ОСОБА_5 , діючи умисно, від імені Благодійної організації «Благодійний фонд «Штаб Добра», 11.07.2023 здійснив тимчасову реєстрацію транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», моделі «Atego», 2013 року випуску, ідентифікаційний номер НОМЕР_7 , в ТСЦ 3242, у якості гуманітарної допомоги, отримавши при цьому д.н.з. НОМЕР_8 .

Згодом, на виконання домовленостей, ОСОБА_5 , діючи умисно, від імені Благодійної організації «Благодійний фонд «Штаб Добра» (), передав гуманітарну допомогу - транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «Atego», д.н.з. НОМЕР_8 , директору ТОВ «Антонівський м`ясокомбінат» ОСОБА_6 , який почав його використовувати у діяльності ТОВ «Антонівський м`ясокомбінат», а саме перевезення м`яса і м`ясних продуктів до торгових закладів м.Києва та Київської області з метою їх подальшої реалізації.

07.09.2023 під час проведення санкціонованого обшуку території ТОВ «Антонівський м`ясокомбінат», що за адресою: Київська область, Білоцерківський район, с. Мала Антонівка, вул. Цмокна Олексія, будинок 1-Б, з метою припинення злочинної діяльності, гуманітарну допомогу - транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», моделі «Atego», д.н.з. НОМЕР_8 , вилучено.

Отже, ОСОБА_6 разом із ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, в період з липня 2023 року (більш точного часу не встановлено) по 07.09.2023 здійснили незаконне використання гуманітарної допомоги вартістю 23000 Євро, що станом згідно офіційного курсу НБУ України на 07.09.2023 становить 903 568,80 грн, що є значним розміром, з метою отримання прибутку, не використавши її за цільовим призначенням.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , у період дії в Україні воєнного стану, розробили протиправний механізм продажу товарів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку.

Відповідно до відведених ролей, спрямованих на незаконний продаж з метою отримання прибутку гуманітарної допомоги, під час воєнного стану, вищевказані особи виконували наступні функції:

- ОСОБА_5 від імені Благодійної організації «Благодійний фонд «Штаб Добра» () забезпечував ввезення на територію України гуманітарної допомоги - автомобілів, продаж гуманітарної допомоги;

- ОСОБА_7 від імені Благодійної організації «Благодійний фонд «Штаб Добра» () забезпечувала оформлення документів на гуманітарну допомогу - автомобілі, продаж гуманітарної допомоги;

- ОСОБА_8 від імені Благодійної організації «Благодійний фонд «Штаб Добра» () забезпечував доставлення гуманітарної допомоги - автомобілів, продаж гуманітарної допомоги.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з липня 2023 року по 30.08.2023 ОСОБА_5 , на виконання своєї ролі, діючи від імені Благодійної організації «Благодійний фонд «Штаб Добра» (), в зоні діяльності Львівської митниці Державної митної служби України забезпечив ввезення на територію України гуманітарної допомоги - автомобілів: OPEL ANTARA, VIN: НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 ; NISSAN PATHFINDER, VIN: НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 ; MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD, VIN: НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 ; LAND ROVER FREELANDER, VIN: НОМЕР_15 , реєстраційний номер НОМЕР_16 .

У подальшому, зберігаючи вказані транспортні засоби на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи про їх цільове призначення та встановлену Законом України «Про гуманітарну допомогу» заборону на продаж гуманітарної допомоги, вирішили вчинити діяння, об`єднані єдиним злочинним наміром, спрямовані на їх незаконний продаж з метою отримання прибутку, для чого розмістили в мережі інтернет ряд оголошень про продаж даних автомобілів.

У подальшому, 05.09.2023 під час телефонної розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з ОСОБА_5 , останній повідомив про наявність у нього в продажу автомобілів, які можна оглянути за місцем їхнього зберігання за адресою: АДРЕСА_1 .

Після цього, 05.08.2023 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою домовленістю зустрілась з ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де останній у відповідних місцях зберігання транспортних засобів продемонстрував наявні для продажу автомобілі, зокрема, ввезені на територію України у якості гуманітарної допомоги транспортні засоби: OPEL ANTARA, VIN: НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 ; NISSAN PATHFINDER, VIN: НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 ; MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD, VIN: НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 ; LAND ROVER FREELANDER, VIN: НОМЕР_15 , реєстраційний номер НОМЕР_16 .

Під час огляду вищевказаних автомобілів ОСОБА_8 розповів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про їх технічний стан, вказав ціни за кожен автомобіль та обумовив умови їх відчуження, вказавши, що ці транспортні засоби ввезені на територію України як гуманітарна допомога, а тому їх офіційний продаж заборонений, тому буде складено акт прийому-передачі на військовослужбовця.

У подальшому 06.09.2023 близько 22:00 год. ОСОБА_10 за попередньою домовленістю із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 зустрілись на АЗС «Окко», розташованої по вул.Київська в м.Біла Церква Київської області.

Під час вказаної зустрічі ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 остаточно обговорили деталі продажу та передачі вищевказаних автомобілів, ввезених на територію України як гуманітарна допомога, документів до них, після чого близько 22:30 год. 06.09.2023 ОСОБА_5 одержав від ОСОБА_10 раніше обумовлену ними загальну суму коштів в сумі 15 800 Євро, а ОСОБА_7 в свою чергу передала ОСОБА_10 заздалегідь виготовлені акти прийому-передачі автомобілів, технічні паспорти на автомобілі.

Отже, в результаті вказаних злочинних дій, об`єднаних єдиним злочинним наміром, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у період часу з 30.08.2023 по 06.09.2023, з метою отримання прибутку, під час воєнного стану, продали гуманітарну допомогу у вигляді автомобілів: OPEL ANTARA, VIN: НОМЕР_9 , реєстраційний номер НОМЕР_10 ; NISSAN PATHFINDER, VIN: НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_12 ; MITSUBISHI SHOGUN SPORT WARRIOR TD, VIN: НОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_14 ; LAND ROVER FREELANDER, VIN: НОМЕР_15 , реєстраційний номер НОМЕР_16 , загальною вартістю 497 792,82 грн., що є значним розміром, та отримали прибуток в сумі 15 800 Євро, що згідно з офіційним курсом іноземних валют НБУ станом на 06.09.2023 становить 620 712, 48 грн.

За таких обставин, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, за ознаками використання та продажу товарів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб, під час воєнного стану, у зв`язку з чим 07.09.2023 йому вручено відповідне письмове повідомлення про підозру.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 07.09.2023; матеріалами кримінального провадження, копії яких додано до клопотання; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій, які є в матеріалах кримінального провадження; протоколом огляду місцевості від 07.09.2023; іншими доказами у кримінальному провадженні, які не підлягають розголошенню.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі строком до 7 років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до 3 років та з конфіскацією майна.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що у володінні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_17 перебувають наступні банківські рахунки: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , відкриті в АТ КБ "Приватбанк" та № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , відкриті в АТ "Універсал Банк".

З метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, а також з метою забезпечення конфіскації майна у кримінальному провадженні та запобігання можливості здійснити відчуження вказаного майна, наявна необхідність у застосуванні до банківських рахунків, відкритих в АТ "Універсал Банк" та АТ КБ «Приватбанк», кошти на яких являються предметом конфіскації майна, такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи слідчий СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_11 , в судове засідання не з`явися, натомість подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити за викладених у ньому обставин.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання слідчого про арешт майна розглядається без повідомлення підозрюваного, що узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 172 КПК України, в тому, що клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, …, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Слідчий суддя дослідивши матеріали, які додані до клопотання приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна; наявність обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № №0000080, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

07.09.2023 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а саме у використанні та продажі товарів гуманітарної допомоги з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб, під час воєнного стану.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Сукупність зібраних органом досудового розслідування доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України є обґрунтованою. Наявність фактів та інформації, на які посилаються органи досудового розслідування та які містяться в матеріалах справи, можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 може бути причетний до вчинення кримінального правопорушення, яке йому інкримінують.

Відповідно до ч. 3 ст. 201-2 КК України, дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, вчинені організованою групою або в особливо великому розмірі, або під час надзвичайного або воєнного стану караються позбавленням волі на строк від п`яти до семи років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до ст. 49 Кримінально-виконавчого кодексу України конфіскації підлягає майно, що є власністю засудженого, в тому числі його частка у спільній власності, статутному фонді суб`єктів господарської діяльності, гроші, цінні папери та інші цінності, включаючи ті, що знаходяться на рахунках і на вкладах чи на зберіганні у фінансових установах, а також майно, передане засудженим у довірче управління. Не підлягає конфіскації майно, що належить засудженому на правах приватної власності чи є його часткою у спільній власності, необхідне для засудженого та осіб, які перебувають на його утриманні. Перелік такого майна визначається законом України. Спори, пов`язані з конфіскацією майна, вирішуються в порядку, встановленому законом.

Законом України «Про виконавче провадження» визначено перелік майна, на яке не може бути звернено стягнення за виконавчими документами. Серед цього майна відсутні кошти, які є заробітною платнею засудженого.

З огляду на це, слідчий суддя доходить висновку про те, що на кошти підозрюваного, розміщені на банківському рахунку, може бути накладений арешт з метою забезпечення їх майбутньої конфіскації як виду покарання.

Разом із тим, як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Тобто питання, пов`язані з виконанням ухвали слідчого судді про арешт коштів, розміщених на банківському рахунку, належить вирішувати безпосередньо із банком, на рахунку в якому власне і перебувають кошти.

Із наданих слідчому судді відомостей, встановлено що у володінні підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_17 перебувають наступні банківські рахунки: № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , відкриті в АТ КБ "Приватбанк" та № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , відкриті в АТ "Універсал Банк".

З огляду на те, що санкція кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , передбачає покарання у виді конфіскації майна, слідчий суддя вважає, що на безготівкові кошти, які розміщені на рахунках підозрюваного може бути накладений арешт з метою їх конфіскації як виду покарання.

Враховуючи, що у разі ненакладення арешту на кошти, що знаходяться на банківських рахунках призведе до їх приховання, зникнення, відчуження, що унеможливить можливу конфіскацію майна як виду покарання, тому під час досудового розслідування виникла потреба у накладенні на них арешту.

На переконання слідчого судді, загальні інтереси суспільства у вигляді досягнення завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України (зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини тощо), виправдовують ступінь втручання у право власності особи, яке пов`язане з накладенням арешту на належне їй майно та відповідає критеріям розумності та співмірності.

Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на тому, що будь-яке втручання у право особи з боку держави має забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Критерії розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження є оціночними поняттями.

Також у слідчого судді не викликає сумніву наявність ризику приховування, перетворення чи відчуження грошових коштів, які знаходяться на зазначеному рахунку, що обумовлює необхідність накладення на нього арешту.

Отже, наявні підстави для накладення арешту на рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_5 в АТ «Універсал Банк» та в АТ КБ «Приватбанк», з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий суддя наголошує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або невідворотним позбавленням такого права. Хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей щодо відповідного майна, проте таке обмеження має тимчасовий характер.

Враховуючи встановлені обставини кримінального провадження та мету, з якою накладається арешт на належні підозрюваному грошові кошти, відсутність відомостей про виключне цільове призначення відкритих банківських рахунків, саме в рамках зарплатного проекту, а також призначення здійснених транзакції по ньому, слідчий суддя вважає застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження виправданим.

При цьому, якщо банківський рахунок дійсно має виключно цільове призначення, гроші, які залишились на ньому є виключно заробітною платою, банк повідомить про це сторону обвинувачення та поверне рішення суду без виконання в цій частині.

Крім того, сторона захисту, маючи відповідні докази має можливість вирішити вказане питання шляхом звернення до слідчого судді із відповідним клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому ст.174 КПК.

Отже, слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, вважає, що на цьому етапі кримінального провадження стороною обвинувачення відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України доведено існування обгрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, доведено що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого та при його застосуванні може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, звернувся із клопотанням. Також стороною обвинувачення доведено необхідність арешту майна та наявність реального ризику його відчуження на користь третіх осіб.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000080, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України про арешт майна.

Накласти арешт на кошти, розміщені на рахунках підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_17 ,

відкритих в АТ "Універсал Банк": № НОМЕР_5 , № НОМЕР_6 , та

відкритих АТ КБ "Приватбанк": НОМЕР_18, № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_12