ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 11-кп/819/124/24
Номер справи місцевого суду: 766/4827/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2023 року в кримінальному провадженні №0000798 від 29 квітня 2023 року стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Херсон, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.360, ч.2 ст.360 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2023 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.360, ч.2 ст.360 КК України, та призначено покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років;

-за ч.1 ст.360 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік;

-за ч.2 ст.360 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Ухвалено строк відбування покарання ОСОБА_8 обчислювати з 08 серпня 2023 року.

Дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 продовжено до набрання вироком законної сили.

Крім того вироком задоволено цивільний позов потерпілого АТ «Укртелеком». Стягнуто з ОСОБА_8 на користь АТ «Укртелеком» (ЄДРПОУ: 2560766, адреса: м.Київ, бульвар Т.Шевченко, 18) майнову шкоду у розмірі 343 138,44 грн.

Вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винним у тому, що він в ніч з 26.04.2023 на 27.04.2023, умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, таємно, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи біля будинку №64 по вул.Чорноморській в м.Херсоні, проник у колодязь оглядового пристрою телефонної каналізації, в якому ножем по різці пластикових труб зрізав один телефонний кабель, від`єднавши його від мережі електрозв`язку АТ «Укртелеком». Після чого продовжуючи свою злочинну діяльність з метою крадіжки, проник до колодязю оглядового пристрою телефонної каналізації, який знаходиться біля будинку №46 по вул.Чорноморській в м.Херсоні, в якому ножем по різці пластикових труб зрізав зазначений кабель лінії електрозв`язку в іншому місці. Після перерізання телефонного кабелю «ТПП 600х2х0,04» в двох колодязях, ОСОБА_8 витяг дріт довжиною 370м. на поверхню та покинув місце вчинення злочину з викраденим кабелем, чим заподіяв АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду в розмірі 328685,80грн.

Крім того, ОСОБА_8 в ніч з 26.04.2023 на 27.04.2023, перебуваючи біля колодязю оглядового пристрою телефонної каналізації біля будинку №64 по вул.Чорноморській в м.Херсоні, до колодязю оглядового пристрою телефонної каналізації біля будинку №46 по вул.Чорноморській в м.Херсоні, під час крадіжки кабелю, усвідомлюючи, що пошкодження діючої телекомунікаційної мережі призведе до припинення надання телекомунікаційних послуг, незаконно, умисно, здійснив перерізання кабелю «ТПП600х2х0,04» довжиною 370м., належного АТ «Укртелеком» Херсонська філія, що спричинило припинення зв`язку для 144 абонентів у м.Херсоні.

Крім того, ОСОБА_8 23.05.2023 близько 02:00 год., повторно, умисно, з корисливого мотиву заволодіння чужим майном, таємно, діючи в умовах воєнного стану, перебуваючи біля будинку №145 по вул.Університетській в м.Херсоні, проник у колодязь оглядового пристрою телефонної каналізації, в якому ножем по різці пластикових труб перерізав два телефонних кабеля, від`єднавши їх від мережі електрозв`язку АТ «Укртелеком». Після чого продовжуючи свою злочинну діяльність з метою крадіжки проник до колодязю оглядового пристрою телефонної каналізації, який знаходиться на перехресті вул.Університетської та вул.Чорноморської в м.Херсоні, в якому ножем по різці пластикових труб перерізав зазначені кабеля лінії електрозв`язку в іншому місці. Після перерізання телефонних кабелів «ТПП200х2х0,04» в двох колодязях ОСОБА_8 витяг два дроти довжиною по 118м. на поверхню та покинув місце вчинення злочину з викраденим кабелем, чим заподіяв АТ «Укртелеком» матеріальну шкоду в розмірі 28905,28грн.

Крім того, ОСОБА_8 , 23.05.2023 близько 02:00год., перебуваючи біля колодязю оглядового пристрою телефонної каналізації біля будинку №145 по вул.Університетській у м.Херсоні до колодязю оглядового пристрою телефонної каналізації, який знаходиться на перехресті вул.Університетська та вул.Чорноморська у м.Херсоні, під час крадіжки кабелю, усвідомлюючи, що пошкодження діючої телекомунікаційної мережі призведе до припинення надання телекомунікаційних послуг, незаконно, умисно, повторно, здійснив перерізання двох кабелів «ТПП200х2х0,04» довжиною по 118м., належного АТ «Укртелеком» Херсонська філія, що спричинило припинення зв`язку для 78 абонентів у м.Херсоні.

Суд кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), що завдало значної шкоди потерпілому, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану; за ч.1 ст.360 КК України - як умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, яке спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг; за ч.2 ст.360 КК України - як умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, яке спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, вчинене повторно.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2023 року скасувати та постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винним за ч.4 ст.185, ч.1, 2 ст.360 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги захисник зазначив, що ОСОБА_8 в ході судового розгляду свою вину визнав повністю, визнав цивільний позов, дав правдиві покази, які необхідні для встановлення обставин скоєних злочинів, розкаявся. Крім того, ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце проживання.

На думку захисника вказані обставини, з урахуванням відомостей про особу обвинуваченого, дозволяють застосувати до нього інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Захисник в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Прокурор заперечив проти апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без змін.

Обвинувачений належним чином повідомлений про місце, дату та час апеляційного розгляду. Заяв, клопотань про відкладення розгляду справи чи забезпечення його участі у судовому засіданні на адресу суду не надходило.

В судових дебатах сторони залишилися на своїх позиціях.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, позиції сторін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено за встановлених та викладених у вироку суду першої інстанції обставин, як і кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оспорюються.

Враховуючи викладене, предметом дослідження в даному апеляційному провадженні буде питання можливості звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Так, відповідно ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст. 75 КК України.

Системне тлумачення цієї правової норми дозволяє дійти висновку, що питання призначення покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети кримінального покарання як такої, що включає не тільки кару, а й виправлення обвинувачених (засуджених), запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченими (засудженими), так і іншими особами.

Поруч із цим, вирішуючи питання, щодо можливості застосування положень ст.75 КК України суд має оцінити можливість виправлення особи без відбування покарання, та врахувати не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини провадження.

Як вбачається зі змісту оскарженого вироку, призначаючи ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції належним чином врахував обставини, які пом`якшують покарання, а саме визнання обвинуваченим своєї вини та щире каяття. Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Крім того, судом першої інстанції при призначенні покарання було враховано особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, такий, що не має судимостей.

Врахувавши вказані обставини, суд прийшов до висновку, щодо доцільності призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі. При цьому суд не знайшов підстав для звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Проаналізувавши матеріали провадження, суд апеляційної інстанції погоджується із таким висновком місцевого суду, адже наявні в матеріалах провадження відомості не вказують на існування підстав для призначення ОСОБА_8 покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Так, обставини на які посилається в апеляційній скарзі захисник, а саме визнання обвинуваченим вини та цивільного позову, каяття та відомості про особу ОСОБА_8 були у повній мірі враховані судом при визначенні виду та міри покарання. Разом із тим, ці обставини не можуть одночасно слугувати підставами для висновку про можливість виправлення обвинуваченого без реального відбування призначеного покарання.

Як вже зазначалося, рішення про звільнення особи від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням суд може прийняти лише за умови, що таким чином буде досягнута мета покарання, встановлена у ч.2 ст.50 КК України, а саме виправлення обвинуваченого без застосування реального покарання та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим так і іншими особами.

У даному випадку, підлягають врахуванню не тільки формальні критерії щодо тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, наявності чи відсутності обставин, що пом`якшують або ж обтяжують покарання, але і відомості про характер скоєного кримінального правопорушення та про особу обвинуваченого.

Зокрема, як встановлено судом, ОСОБА_8 в умовах воєнного стану вчинено ряд злочинів, якими заподіяно шкоду телекомунікаційному підприємству, що надає послуги телекомунікаційного зв`язку в місті Херсон, який знаходиться в зоні бойових дій. При цьому діями обвинуваченого спричинено припинення зв`язку для 222 абонентів у м.Херсоні.

Крім того, ОСОБА_8 офіційно не працевлаштований та двічі вчинив корисливі злочини, якими завдав потерпілому значну майнову шкоду. Відповідні злочини вчинив в період дії комендантської години, тобто нехтуючи заборонними приписами військової адміністрації. Зазначені відомості свідчать про те, що ОСОБА_8 має легковажне ставлення до права власності, громадського порядку та громадської безпеки.

За наведених обставин, апеляційний суду вважає неможливим виправлення обвинуваченого без застосування реального покарання, адже звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням не сприятиме меті покарання зокрема виправленню обвинуваченого.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, як про це поставлене питання захисником в апеляційній скарзі, оскаржене судове рішення є належним чином обґрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно має бути залишене без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Херсонського міського суду Херсонської області від 24 жовтня 2023 року стосовно ОСОБА_8 за ч.4 ст.185, ч.1 ст.360, ч.2 ст.360 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3