БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/3024/23
Провадження № 1-кс/497/1068/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

25.12.2023 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Болград Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одруженого, офіційно не працюючого, не є інвалідом, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України в кримінальному провадженні № 0000758 від 23.12.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 , звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань №0000758 від 23.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, за фактом закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.12.2023 приблизно о 23:30 годин, більш точний час досудовим, ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння у власному домоволодінні по АДРЕСА_1 вступив у сварку з побутових причин зі своїм сватом ОСОБА_8 , якій також перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Під час зазначеної події, ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, спрямованим на протиправне позбавлення життя ОСОБА_8 , з мотивів особистих неприязних відносин, що виникли під час сварки, тримаючи у правій руці ніж, наніс ОСОБА_8 почергово лезом ножа два удари в область живота та один удар в область грудної клітки зліва, тобто у життєве важливі частини тіла, чим спричинив йому тілесні ушкодження у виді проникаючих колото-різаних поранень черевної порожнини та грудної клітки, з травматичною перфорацією печінки, брижі великого чепця, тонкого кішкивника та лівої легені, що супроводжувалися гострою крововтратою, які за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень та по критерію небезпеки для життя у момент спричинення.

Виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, ОСОБА_5 свій прямий умисел на протиправне спричинення смерті ОСОБА_8 не закінчив з причин, які не залежали від його волі, через те, що потерпілому ОСОБА_8 вдалося втекти з місця події, після чого йому було своєчасно надано кваліфіковану медичну допомогу, внаслідок чого його життя було врятовано.

23.12.2023 о 02:30 годині, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

23.12.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Наразі сторона обвинувачення вважає, що є необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри і наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, наполягав на його задоволенні, стверджував, що оголошена підозра обґрунтована та існують ризики, зазначені в клопотанні, а також ризик втечі підозрюваного за кордон, враховуючи діючий воєнний стан в державі.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 - заявив, що вважає підозру необґрунтованою, викладені в ній обставини не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_5 перебував в стані необхідної оборони, що виключає його відповідальність, оскільки ОСОБА_8 є фізично розвинутим зі спецпідготовкою, сам прийшов додому до підозрюваного, наняв на нього, наніс численні удари руками, а підозрюваний змушений був захищатись й виставив перед собою ніж, на який наткнувся потерпілий. Ризики, зазначені слідчим та прокурором захисник вважає недоведеними. Просить відмовити в застосуванні запобіжного заходу.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що Слідчим відділом Болградського РВП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000758 від 23.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється Болградською окружною прокуратурою.

23.12.2023 о 02:30 годині, за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

За наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, 23.12.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за фактом закінченого замаху на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події - буднику АДРЕСА_1 ,

- протоколом огляду місця події, а саме хірургічне відділення КНП «Болградської ЦРЛ» по вул.Ізмаїльська, 71-75 в м. Болград,

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 23.12.2023,

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 23.12.2023,

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 23.12.2023,

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 23.12.2023,

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 23.12.2023,

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 23.12.2023,

- протокол допиту малолітнього свідка ОСОБА_14 від 23.12.2023,

- протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 23.12.2023,

- протоколом допиту самого підозрюваного ОСОБА_5 від 23.12.2023, який дав показання щодо обставин спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8

- іншими доказами зібраними у зазначеному кримінальному провадженні.

Слідчим суддею, досліджені матеріали кримінального провадження зібрані слідчим на час звернення з даним клопотанням та надано їм відповідну правову оцінку з точки зору обґрунтованості підозри.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_5 .

Твердження ОСОБА_5 та його захисника про перебування підозрюваного в стані необхідної оборони, протиправні дії потерпілого ОСОБА_8 щодо провокування конфлікту, нанесення ударів та тілесних ушкоджень ОСОБА_5 в ході сварки, а також походження наявних під час розгляду даної справи в судовому засіданні на тілі підозрюваного тілесні ушкодження, мають бути предметом перевірки із прийняттям відповідних процесуальних рішень слідчим в рамках даного кримінального провадження.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа

Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні названого кримінального злочину, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:

- усвідомлення підозрюваного в тому, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що само по собі може спонукати сховатись від слідства, в тому числі шляхом виїзду за кордон;

- значні ризики впливу на потерпілого та свідків по вказаному провадженню;

- ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

При цьому, ризик втечі має оцінюватись у контексті обставин, пов`язаних із характером особи, її моральністю, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, хоча раніше несудимий, має позитивну характеристику, міцні соціальні зв`язки, але зловживає алкоголем, не працює.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Тобто такий ризик існує, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства відносно особи, що може свідчити про його незаконний вплив на інших учасників кримінального провадження, враховуючи, що вони є мешканцями одного населеного пункту.

На теперішній час в ході досудового розслідування необхідно виконати слідчі (процесуальні) дії, та в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею відносно підозрюваного , він ймовірно зможе незаконно впливати на свідків або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначене свідчить про те, що знаходячись на свободі, ОСОБА_5 зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити вплив на свідків, в тому числі на дружину та онуків, які проживають разом з ним, сусідів.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.

Тим паче, що досудове розслідування на даний час триває лише декілька днів, усі необхідні і достатні докази не зібрані, експертизи не проведені, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з останнім слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на вплив на потерпілу та свідків й уникнення покарання за вчинення умисного тяжкого злочину.

Крім цього суд враховує, що під час події кримінального правопорушення ОСОБА_5 знаходився у стані алкогольного сп`яніння. Зазначене, на думку слідчого судді, також становить ризик поведінки підозрюваного, який може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та бути підставою вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Згідно п.5 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Оцінивши обставини визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого та встановленим в судовому засіданні, підозрюваний раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства. Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини.

З огляду на обставини викладені вище, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, вчиненого із застосуванням насильства, з урахуванням положень ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вважає за необхідне не визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні №0000758 від 23.12.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 20 лютого 2024 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1