Єдиний унікальний номер: 379/1196/23
Провадження № 1-кп/379/95/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 року м. Тараща

Таращанський районний суд Київської області колегією у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_4 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_7 ,

також за участі потерпілих - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

відкрито провівши в залі суду в м. Тараща судове засідання по кримінальному провадженню № 0002633 щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тараща Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , маючого середню освіту, не адвоката, не депутата, раніше судимого:

17.03.2023 Таращанським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 125 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

До Таращанського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 5 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 125 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів. В обґрунтування у клопотанні прокурор зазначив на даний час не відпали і продовжують існувати ризики, які були при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків. Зазначив, що ризик переховуватися від суду підтверджується тим, що обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого ОСОБА_15 до втечі. ОСОБА_15 зловживає алкогольними напоями, за місцем проживання характеризується негативно, здатний до агресивних проявів поведінки у стані алкогольного сп`яніння, не має постійного джерела доходу. Ризик незаконно впливати на свідків та потерпілих підтверджується тим, що перебуваючи на волі, в тому числі проживаючи в одному селі зі свідками та потерпілими, яких він знає особисто та йому відомо місце проживання останніх, котрі вказують на причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою реабілітації себе як злочинця. Також ОСОБА_7 може впливати на свідків та потерпілих шляхом умовляння підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності. Вказана подія набула суспільного резонансу на території Таращанської ОТГ, так як вчинена колишнім військовослужбовцем, який має військовий досвід та навички поводження зі зброєю та вибуховими пристроями. Під час вчинення кримінального правопорушення не зважав на загрозу життю власної малолітньої дитини, яка на той час перебуває поряд. Крім того, при допиті свідка ОСОБА_16 , останній повідомив суду про те, що ОСОБА_7 телефонував йому та просив нічого не говорити з приводу гранати. Вищевказане вкотре підтверджує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні.

Наведене вище свідчить, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_15 більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, існування яких обґрунтовано, не забезпечить у повній мірі його належної процесуальної поведінки.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначив, що клопотання прокурора є необґрунтованим, тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом. Щодо ризику переховуватися від суду прокурором не наведено і не надано доказів, що обвинувачений вчиняв дії щодо переховування від досудового розслідування та суду. Щодо обвинувачення у особливо тяжкому злочині, то у судовому засіданні вже встановлено, що обвинувачений не кидав гранату безпосередньо під ноги потерпілим, а кидав в інше місце, а саме город. Таким чином, стороною захисту ставиться під сумнів кваліфікація, та у разі перекваліфікації загрожує покарання у вигляді обмеження волі від трьох до п`яти років, або позбавлення волі на той самий строк. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, і прокурором не доведено, що цілодобовий домашній арешт не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. Щодо показань свідка ОСОБА_17 , то взагалі не зрозуміло, хто телефонував до свідка. Прохає змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений у судовому засіданні заперечував проти продовження строку тримання під вартою, підтримав позицію захисника.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 прохали продовжити строк тримання під вартою, заперечували проти зміни запобіжного заходу.

Вивчивши клопотання про продовження строку тримання під вартою, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд доходить до наступного.

Суд приходить до висновку, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, оскільки обвинувачений раніше судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень в період іспитового строку, відповідно до довідки характеристики не працює, неодноразово порушував громадський спокій, зловживає алкогольними напоями, при алкогольному сп`яніння веде себе неадекватно, авторитету серед знайомих та мешканців села не має. Крім того, судом ще не допитані всі свідки.

Крім того, наявність ризику впливу на потерпілих та свідків підтверджується показаннями свідка ОСОБА_16 про те, що йому телефонував обвинувачений ОСОБА_7 , та прохав дати пояснення у судовому засіданні про те, що він не бачив у ОСОБА_7 гранату, а також автомат іншого дня.

Тому ризики, передбачені п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені при застосуванні та продовженні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати.

Суд оцінив баланс інтересів, а саме право обвинуваченого на свободу і особисту недоторканість, передбачене ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також інтереси держави щодо забезпечення високих стандартів охорони загальносуспільних прав і інтересів і приходить до висновку, що на даній стадії кримінального провадження, оскільки прокурором доведено наявність ризиків, вищенаведені інтереси держави превалюють над правом ОСОБА_7 на свободу і особисту недоторканість.

Згідно з ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Будь-яких даних про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в засіданні не встановлено.

Вирішуючи питання щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого стосовно ОСОБА_7 , оцінивши обставини відповідно до вимог ст. 178 КПК України відносно обвинуваченого, приймаючи до уваги, що, на даний час, існують ризики того, що перебуваючи на волі він може переховуватися від суду, впливати на свідків та потерпілих, суд приходить до висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а також не вбачає будь-яких підстав для зміни обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на інший більш м`який, у зв`язку з чим є доцільним продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченому під вартою на 60 днів.

Керуючись ст. 177, 194, 199, 205, 331, 369, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на 60 днів, а саме до 17 грудня 2023 року включно.

Копію ухвали негайно після її оголошення направити Державній установі «Київський слідчий ізолятор», вручити обвинуваченому, захиснику.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя:ОСОБА_1

СуддяОСОБА_2

СуддяОСОБА_3