Справа № 591/309/24
Провадження № 1-кп/591/10/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2024 року Зарічний районний суд м.Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Суми угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні щодо обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петро-Давидівка, Диканського району, Полтавської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 , обіймаючи посаду старшого інспектора взводу військової інспекції безпеки дорожнього руху ІНФОРМАЦІЯ_2 , у червні 2023 року (точна дата та час у ході досудового розслідування на даний момент не встановлена) познайомився з громадянином ОСОБА_6 та будучи працівником правоохоронного органу, здійснюючи функції представника влади, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення висунув пропозицію ОСОБА_6 на передачу грошової винагороди ОСОБА_5 у сумі 4000 доларів США.

За вказану винагороду ОСОБА_5 обіцяв за рахунок статусу працівника спеціального військового правоохоронного органу, особистих зв`язків з службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 вплинути на прийняття рішення такими особами, уповноваженими на виконання функцій держави, та забезпечити прийняття рішення про оформлення та видачу ОСОБА_6 військового квитка з відомостями про не придатність ОСОБА_6 до військової служби за станом здоров`я у воєнний час.

З метою досягнення своєї мети та діючи з корисливих мотивів ОСОБА_5 19.06.2023 року приблизно о 13 годині зустрівся з ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_3 , де останній передав ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 4000 доларів США.

У подальшому, 13.07.2023 року приблизно об 11 годині 30 хвилин ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_5 біля готелю «Олімпійській», розташованому за адресою: м. Суми проспект Свободи 38/2, де при зустрічі ОСОБА_5 повідомив про те, що сума неправомірної вигоди складає вже не 4000 доларів США, що були передані раніше, а 6000 доларів США, мотивуючи це різними видами непридатності до проходження військової служби, які будуть зазначені у військовому квитку, та ускладненнями при підготовці та видачі такого документа.

ОСОБА_6 погодився на пропозицію та приблизно о 14 годині, цього ж дня, перебуваючи на вищевказаному місці передав ОСОБА_5 наступну частину неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США.

ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , уповноваженими на виконання функцій держави, 25.07.2023 року ОСОБА_5 біля готелю «Олімпійській», розташованому за адресою: м. Суми проспект Свободи 38/2. приблизно об 13 годині зустрівся з ОСОБА_6 та передав йому тимчасове посвідчення військовозобов`язаного з інформацією про обмежену придатність до військової служби.

У зв`язку з тим, що даний документ не містив даних про непридатність до військової служби в умовах воєнного стану, не був саме військовим квитком ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_6 , що саме за військовий квиток з відомостями про не придатність ОСОБА_6 до військової служби за станом здоров`я та у воєнний час необхідно буде надати ще 2000 доларів США. ОСОБА_6 погодився на зазначені умови та приблизно о 15 годині цього ж дня перебуваючи на вищевказаному місці передав ОСОБА_5 наступну частину неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США.

У подальшому, продовжуючи свої незаконні дії, направлені на отримання неправомірної вигоди, 08.11.2023 року ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення мотивуючи в черговий раз необхідність надання неправомірної вигоди зміною керівництва ТЦК та СП у областях повідомив, за допомогою телефонного зв`язку, ОСОБА_6 про те, що за вплив на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , уповноваженими на виконання функцій держави, з видачі військового квитка з даними про не придатність для проходження військової служби в умовах воєнного стану необхідно передати ОСОБА_5 ще 3000 доларів США.

Крім того ОСОБА_5 повідомив, що до моменту підготовки та видачі такого квитка останній забезпечить підготовку, видачу та подальшу передачу ОСОБА_6 пустих бланків повісток про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для довільного заповнення та використання з метою безперешкодного руху містами України.

У подальшому, 09.11.2023 року ОСОБА_6 о 13 годині 30 хвилин зустрівся з ОСОБА_5 біля торгового центру «Європорт», розташованому за адресою м. Суми проспект Свободи 14, де ОСОБА_6 передав ОСОБА_5 частину неправомірної вигоди в розмірі 1000 доларів США, а ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 два незаповнені бланки повісток з печатками ІНФОРМАЦІЯ_4 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 для довільного заповнення щодо прізвища військовозобов`язаного, дати та часу виклику.

Тим самим ОСОБА_5 підтвердив справжність реального впливу на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , в тому числі за рахунок можливості отримання бланків повісток з печатками для довільного заповнення, що є службовими документами, які утворюються в діяльності центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згодом ОСОБА_5 діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу, направленого на отримання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_3 , уповноваженими на виконання функцій держави, 15.11.2023 року приблизно о 12 годині 15 хвилин ОСОБА_5 діючи з корисливих мотивів, зустрівся з ОСОБА_6 біля будинку АДРЕСА_4 , де ОСОБА_6 перебуваючи на вищевказаному місці у своєму автомобілі передав ОСОБА_5 останню частину неправомірної вигоди у сумі 2000 доларів США.

Таким чином, загальна сума неправомірної вигоди отриманої ОСОБА_5 від ОСОБА_6 склала 11 000 доларів США (еквівалентно 399419 грн. станом на 15.11.2023 року) та була отримана ОСОБА_5 за здійснення ним впливу на службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_3 , уповноваженими на виконання функцій держави, з прийняття такими особами рішення про оформлення та видачу ОСОБА_6 військового квитка з відомостями про не придатність ОСОБА_6 до військової служби за станом здоров`я у воєнний час.

Тобто, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

16.01.2024 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення в повному обсязі. При цьому, сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн.

Під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п.п.1-4 ч.4 ст. 474, п.1 ч.3 ст.394, п.1 ч. 3ст. 424, ст.476 КПК України; укладення угоди сторонами є добровільним.

Узгоджене сторонами угоди покарання враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що обвинувачений вчинив нетяжкий злочин, дані про особу обвинуваченого, який є учасником бойових дій, позитивно характеризується за місцем служби, є не судимою особою, а також - відсутність обтяжуючих обставин та наявність такої обставини, яка пом`якшує покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, як-то: щире каяття.

Таким чином, умови укладеної угоди не суперечать вимогам КПК України; правова кваліфікація, яка є вірною, передбачає можливість укладення угоди про визнання винуватості; умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; відсутні дані щодо неможливості виконання обвинуваченою взятих на себе зобов`язань; наявні підстави для визнання винуватості.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам матеріального та процесуального закону і її слід затвердити.

Крім того, під час досудового розслідування кримінального провадження відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також визначено розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до квитанцій заставодавцями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 на депозитний рахунок ТУ ДСА в Сумській області внесені кошти на загальну суму 161040,00 грн. як застава за ОСОБА_5 .

Укладена угода про визнання винуватості передбачає призначення покарання у виді штрафу. Ризики, які були забезпечені запобіжним заходом, на даний час відсутні

Відповідно до ст.203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію у тому числі після винесення рішення про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

За таких обставин відсутні підстави для продовження запобіжного заходу у виді застави, тому такий запобіжний захід слід скасувати, а заставу - повернути заставодавцям.

Згідно ст.100 КПК України необхідно вирішити долю речових доказів, скасувавши відповідно до ст.174 КПК України накладений на них арешт.

Керуючись ст.ст.370, 374, 475 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 16.01.2024 року, укладену між прокурором та ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 369-2 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.2 ст. 369-2 КК України, і призначити йому за цим законом покарання у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн.

Скасувати запобіжний захід у виді застави, що застосований до ОСОБА_5 .

Повернути заставодавцям сплачені ними в якості застави кошти в сумі 161040,00 грн., а саме:

-ОСОБА_8 кошти в сумі 61040,00 грн. згідно з квитанцією №0.0..1 від 17.11.2023;

-ОСОБА_9 кошти в сумі 20000,00 грн. згідно з квитанцією №0.0..1 від 17.11.2023;

-ОСОБА_14 кошти в сумі 18000,00 грн. згідно з квитанцією №0.0..1 від 17.11.2023;

-ОСОБА_11 кошти в сумі 20000,00 грн. згідно з квитанцією №0.0..1 від 17.11.2023;

-ОСОБА_12 кошти в сумі 20000,00 грн. згідно з квитанцією №0.0..1 від 17.11.2023;

-ОСОБА_13 кошти в сумі 22000,00 грн. згідно з квитанцією №0.0..1 від 17.11.2023.

Скасувати накладений на речові докази арешт, а їх долю вирішити таким чином:

-мобільний телефон, що був вилучений у ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили повернути законному володільцю ОСОБА_5 ;

-посвідчення, що видані на ім`я ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили залишити зберігатись в матеріалах кримінального провадження №0000049;

-грошові кошти у сумі 2000 доларів США після набрання вироком законної сили повернути УСБУ в Сумській області.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Зарічний районний суд м.Суми протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч.4 ст.394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1