№ 207/2338/22
№ 1-кп/207/152/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2023 року м. Кам`янське .

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське кримінальне провадження № 0000360 за звинуваченням :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бахмач Бахмачського району Чернігівської області , громадянина України , військовослужбовця Збройних Сил України , не одруженого , який проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого ,

за ч. 4 ст. 402 КК України 2001 року ,

В С Т А Н О В И В

24 лютого 2022 року військовослужбовці Збройних Сил РФ шляхом збройної агресії з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим , Донецькій , Луганській , Харківській , Херсонській, Миколаївській , Сумській , Чернігівській , інших областях та здійснили збройний напад на державні органи , органи місцевого самоврядування , підприємства , установи , організації , військові частини , інші об`єкти , які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення , та здійснили окупацію частин вказаної території , чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку , встановленого Конституцією України , що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків .

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» , затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX , із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб .

Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб .

Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб .

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави , підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань 24 лютого 2022 року Президент України видав Указ № 69/2022 про оголошення на території України загальної мобілізації , яка проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом .

16 березня 2022 року ОСОБА_5 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) для постановки на облік , при цьому усвідомлював , що в Україні введений з 24 лютого 2022 року воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та можливість , за потреби , бути призваним по мобілізації до лав ЗСУ .

В той же день ОСОБА_5 направлено на військово-лікарську комісію (далі - ВЛК) при ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку останній пройшов впродовж дня та отримав довідку ВЛК про те , що він за станом здоров`я придатний до військової служби .

16 березня 2022 року ІНФОРМАЦІЯ_3 направлено для подальшого проходження військової служби у розпорядження військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) від 17 березня 2022 року солдата ОСОБА_5 призначено на посаду водія 2 відділення 3 взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО).

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки .

Відтак , з моменту призову на військову службу та відправлення до військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО), тобто з 17 березня 2022 року солдат ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця Збройних Сил України , прийняв присягу на вірність народу України .

У період з 17 березня 2022 року по 26 квітня 2022 року солдат військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) ОСОБА_5 пройшов базову вогневу підготовку .

Вимогами статей 17 , 65 Конституції України визначено , що захист Вітчизни , незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України .

Статті 1 , 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають , що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни , забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями .

Будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації , солдат повинен у своїй повсякденній діяльності дотримуватись вимог: статей 11 , 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , згідно з якими військовослужбовці постійно повинні свято та непорушно додержуватись Конституції України та законів України , Військової присяги , віддано служити Українському народові , сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок , бути хоробрими , дисциплінованими , беззастережно виконувати накази командирів (начальників) , знати та виконувати свої обов`язки та додержуватись вимог статутів Збройних Сил України , бути зразком високої культури , скромності і витримки , не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців , берегти військову честь , захищати свою й поважати гідність інших людей , зобов`язані завжди пам`ятати , що за їх поведінкою судять не лише про них , а й про Збройні Сили України в цілому ; статей 4 , 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України , відповідно до яких військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця дотримуватися Конституції та Законів України , зміцнювати військове товариство , виявляти повагу до командирів і один до одного , бути ввічливим і додержуватися військового етикету , поводитися з гідністю й честю , не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків ; право командира - віддавати накази і розпорядження , а обов`язок підлеглого - їх виконувати , наказ має бути виконаний сумлінно , точно та у встановлений строк .

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про Збройні Сили України» Збройні Сили України - це військове формування , на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України , захист її суверенітету , територіальної цілісності і недоторканності .

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй , охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках , визначених законом, беруть участь у заходах , спрямованих на боротьбу з тероризмом .

З`єднання , військові частини і підрозділи Збройних Сил України відповідно до закону можуть залучатися до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану , здійснення заходів щодо поводження з військовополоненими в особливий період , заходів із забезпечення національної безпеки і оборони , відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях , організації та підтримання дій руху опору, проведення військових інформаційно-психологічних операцій , боротьби з тероризмом і піратством , заходів щодо здійснення захисту життя , здоров`я громадян та об`єктів (майна) державної власності за межами України , забезпечення їх безпеки та евакуації (повернення) , посилення охорони державного кордону , захисту суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі та їх правового оформлення , забезпечення безпеки національного морського судноплавства України у відкритому морі чи в будь-якому місці поза межами юрисдикції будь-якої держави, заходів щодо запобігання розповсюдженню зброї масового ураження , протидії незаконним перевезенням зброї і наркотичних засобів , психотропних речовин , їх аналогів або прекурсорів у відкритому морі , ліквідації надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру , надання військової допомоги іншим державам .

Відповідно до частин 4 - 7 , 11 статті 8 Закону України «Про Збройні Сили України» Головнокомандувач Збройних Сил України є найвищою військовою посадовою особою у Збройних Силах України .

Головнокомандувач Збройних Сил України здійснює через Генеральний штаб Збройних Сил України безпосереднє військове керівництво Збройними Силами України .

Безпосереднє військове керівництво діяльність , спрямована на здійснення заходів щодо розвитку Збройних Сил України , їх технічного оснащення , підготовки та всебічного забезпечення , визначення основ їх застосування , а також управління ними .

Командувачі видів , окремих родів військ (сил) Збройних Сил України підпорядковуються Головнокомандувачу Збройних Сил України та відповідають за розвиток підпорядкованих їм військ (сил) , їх технічне оснащення та всебічне забезпечення , підготовку та готовність до виконання покладених завдань .

Командувачі видів , окремих родів військ (сил) Збройних Сил України здійснюють передачу визначеного Головнокомандувачем Збройних Сил України комплекту боєздатних сил і засобів Командувачу об`єднаних сил , який здійснює оперативний контроль за набуттям ними оперативних (бойових) спроможностей та управління їх застосуванням .

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» оборона України - система політичних , економічних , соціальних , воєнних , наукових , науково-технічних , інформаційних , правових , організаційних , інших заходів держави щодо підготовки до збройного захисту та її захист у разі збройної агресії або збройного конфлікту ; збройна агресія застосування іншою державою або групою держав збройної сили проти України ; особливий період період , що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації , воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій ; воєнний стан це особливий правовий режим , що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу , небезпеки державній незалежності України , її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади , військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень , необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки , а також тимчасове , зумовлене загрозою , обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно статті 11 Закону України «Про оборону України» Генеральний штаб Збройних Сил України є головним органом військового управління з планування оборони держави , стратегічного планування застосування Збройних Сил України та визначених сил і засобів інших складових сил оборони , координації і контролю за виконанням завдань у сфері оборони органами виконавчої влади , органами місцевого самоврядування та силами оборони у межах , визначених законами України , актами Президента України та Кабінету Міністрів України ; визначає потреби в особовому складі , озброєнні , військовій техніці , матеріально-технічних , енергетичних , фінансових , інформаційних ресурсах , продовольстві , земельних і водних ділянках , комунікаціях , фондах та майні , необхідних для належного виконання завдань Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями , контролює повноту і якість їх отримання ; організовує стратегічне розгортання Збройних Сил України та інших військових формувань .

Відповідно до частин 1 , 2 , 4 статті 17 Закону України «Про оборону України» захист Вітчизни , незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України .

Громадяни України чоловічої статі , придатні до проходження військової служби за станом здоров`я і віком , повинні виконувати військовий обов`язок згідно із законодавством .

Військове командування , військовослужбовці , добровольці Сил територіальної оборони Збройних Сил України , працівники правоохоронних органів , які відповідно до своїх повноважень беруть участь в обороні України , особи , визначені Законом України «Про забезпечення участі цивільних осіб у захисті України» , під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту , виконання інших завдань з оборони України із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння) , зобов`язані дотримуватися законів та звичаїв війни та застосування збройної сили , визначених міжнародними договорами , згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України .

Згідно пункту 1 «Питань Головнокомандувача Збройних Сил України», затверджених Указом Президента України від 27 березня 2020 року № 123/2020 , Головнокомандувач Збройних Сил України здійснює безпосереднє військове керівництво Збройними Силами України ; здійснює управління застосуванням Збройних Сил України , а також переданих в його підпорядкування сил і засобів інших складових сил оборони ; видає з питань , що належать до його компетенції , обов`язкові для виконання у 3бройних Силах України та інших складових сил оборони накази та директиви ; виконує інші повноваження відповідно до законів України та виданих на їх основі нормативна-правових актів .

За приписами ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців .

Статтею 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено , що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання .

Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника , крім випадків віддання явно злочинного наказу , і ставитися до нього з повагою .

Відповідно до ст. 35 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накази віддаються , як правило , в порядку підпорядкованості . За крайньої потреби командир (начальник) , старший за службовим становищем , ніж безпосередній начальник , може віддати наказ підлеглому , минаючи його безпосереднього начальника , про що повідомляє безпосереднього начальника підлеглого чи наказує підлеглому особисто доповісти своєму безпосередньому начальникові .

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово , у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку .

Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення .

У відповідності до ст. 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його . Для того , щоб переконатися , чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ , командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу . Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ .

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін .

Згідно ст. 113 Розділу V Дисциплінарного Статуту України подання скарги військовослужбовцями не звільняє їх від виконання своїх службових обов`язків і наказів командирів (начальників) .

Відповідно до вимог ст. 29 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України командир 2 роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) капітан ОСОБА_6 за посадою та військовим званням являється начальником стосовно водія 2 відділення 3 взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО) солдата ОСОБА_5 , який в силу приписів ст. 29 , 35 , 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний неухильно виконувати відданий йому наказ у зазначений начальником термін .

Незважаючи на викладене , військовослужбовець Збройних Сил України військової частини НОМЕР_4 Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 вчинив тяжке кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин .

8 травня 2022 року приблизно о 10.00 годині під час шикування особового складу 2 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 окремого батальйону територіальної оборони НОМЕР_3 окремої бригади територіальної оборони (далі НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) за місцем тимчасового розташування військової частини у АДРЕСА_2 командиром 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) капітаном ОСОБА_6 , який є начальником за посадою та військовим званням відносно військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) солдата ОСОБА_5 , доведено для виконання бойове розпорядження командира НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО від 5 травня 2022 року зайняти оборону по певному рубежу , на безпосереднє виконання вимог бойового розпорядження ІНФОРМАЦІЯ_5 № 760/257/Т від 24 квітня 2022 року , бойового розпорядження Головнокомандуючого Збройних Сил України № 2508Т від 23 квітня 2022 року , бойового розпорядження Начальника РУ сил ТрО « ІНФОРМАЦІЯ_6 » № 346 ДСК від 24 квітня 2022 року , наказу командира військової частини НОМЕР_5 № 68 ДСК від 25 квітня 2022 року , наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 53 ДСК від 25 квітня 2022 року .

Однак , солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України , призваним на військову службу під час мобілізації на посаду водія 2 відділення 3 взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) , будучи обізнаним із порядком проходження , несення внутрішньої служби , порядком віддання , виконання наказів військовослужбовцями , в порушення вимог ст. 17 , 65 Конституції України , ст. 11 , 29 , 35 , 37 , 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України , ст. 4 , 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України , ст. 1 , 11 , 17 Закону України «Про оборону України» , діючи умисно , тобто усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій , передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки, свідомо бажаючи їх настання , в умовах воєнного стану , 8 травня 2022 року приблизно о 10.10 годині , перебуваючи на шикуванні особового складу підрозділу вказаної військової частини у АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконати наказ начальника командира 2 відділення 3 взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України ( НОМЕР_2 об ТрО НОМЕР_3 обр ТрО) капітана ОСОБА_6 зайняти оборону по певному рубіжу , відповідно до бойового розпорядження командира НОМЕР_2 об ТрО №20 від 5 травня 2022 року .

Таким чином , ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення , передбачене ч. 4 ст. 402 КК України 2001 року - непокора , тобто відкрита відмова виконати наказ начальника , вчинена в умовах воєнного стану .

21 вересня 2023 року відповідно до ст. 472 КПК України між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості .

Згідно угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 4 ст. 402 КК України 2001 року . Обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вказаному діянні . Також угодою було узгоджене покарання та згода обвинуваченого на його призначення за ч. 4 ст. 402 КК України 2001 року із застосуванням ст. 62 КК України 2001 року у вигляді 1 року 6 місяців тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців .

Суд , дослідивши матеріали кримінального провадження , вважає , що угода про визнання винуватості підлягає затвердженню .

Згідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості .

Згідно ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні , зокрема , щодо кримінальних проступків , нетяжких злочинів , тяжких злочинів . Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків , злочинів , внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам . Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи , яка вчинила кримінальне правопорушення , у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи , а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень , внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб , у яких беруть участь потерпілий або потерпілі , не допускається , крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди .

У судовому засіданні було встановлено , що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України 2001 року , яке згідно ст. 12 КК України 2001 року , є тяжким злочином .

Судом з`ясовано , що обвинувачений розуміє права , визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України , наслідки укладення та затвердження угоди , передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України , характер обвинувачення , вид покарання та інші заходи , які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом .

Суд переконався , що укладення сторонами угоди є добровільним , тобто не є наслідком застосування насильства , примусу , погроз чи наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин , ніж ті , що передбачені в угоді .

Судом встановлено , що умови угоди відповідають вимогам КК України 2001 року та КПК України , що відсутні умови, які суперечать інтересам суспільства чи порушують права , свободи та інтереси сторін або інших осіб .

Тому суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та ОСОБА_5 із призначенням ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання .

Суд вважає необхідним запобіжний захід ОСОБА_5 залишити у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ; зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку : одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців .

Керуючись ст. 369 371 , 373 376 , 475 КПК України , суд

У Х В А Л И В

Затвердити укладену 21 вересня 2022 року угоду про визнання винуватості між прокурором Маріупольської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил та ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України 2001 року , та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України 2001 року у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі .

На підставі ст. 62 КК України 2001 року замінити ОСОБА_5 призначене покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі триманням у дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 1 рік 6 місяців , обчислюючи строк покарання з 12 липня 2022 року .

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою .

Зарахувати ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 12 липня 2022 року по 3 жовтня 2023 року з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців .

Вирок може бути оскаржено з підстав , передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України , до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги , якщо таку скаргу не було подано . У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано , набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції .

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку . Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення .

Суддя ОСОБА_1