КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4769/2023 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні № 0000632 - прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015 року.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу про задоволення клопотання прокурора, якою накласти арешт на тимчасово вилучене майно, виявлене та вилучене 20.06.2023 під час проведення обшуку в салоні автомобілі марки Volkswagen Caddy державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , а саме: купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 295 (двісті дев`яносто п`ять) тис. доларів США.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що обґрунтовуючи свою позицію, слідчий суддя в ухвалі зазначив, що доводи органу досудового розслідування щодо необхідності накладання арешту є безпідставними та немотивованими. Постанова від 20.06.2023 про визнання речовим доказом не відповідає змісту клопотання. Предмети на які сторона обвинувачення просить накласти арешт, як на речові докази у своєму клопотанні, не визнані речовими доказами.

Із вказаними твердженнями слідчого судді, зазначеними в мотивувальній частині ухвали, погодитись не можна з наступних підстав.

Твердження слідчого судді про те, що органом досудового розслідування не доведено, що майно, на яке останній просить накласти арешт, відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та ч. 3 ст. 168 КПК України, не узгоджується із вимогами ч. 1 ст. 372 КПК України. Слідчий суддя у мотивувальній частині ухвали від 27.06.2023 не зазначив мотивів, за яких він дійшов висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, не відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, а також не вказав положення закону, яким він керувався та на підставі якого дійшов висновку, про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Апелянт вказує на те, що на даний час перевіряється належність та законність походження грошових коштів вилучених під час проведення обшуку в автомобілі Volkswagen Caddy державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , які можуть бути предметом злочину, а саме легалізацією коштів отриманих злочинним шляхом (отриманих в результаті фінансових операцій щодо ухилення від сплати податків та розкрадання коштів).

З метою запобігання надання можливості невстановленим особам здійснити подальше відчуження незаконно отриманих грошових коштів, виникла необхідність у накладенні на них арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вилучені грошові кошти на загальну суму 295 (двісті дев`яносто п`ять) тис. доларів США відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, зокрема ці матеріальні об`єкти містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також можуть бути отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

В судове засідання представник володільця майном не з`явився, про дату час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином, клопотань про відкладення апеляційного розгляду не подавав.

З урахуванням зазначеного, думки прокурора, який вважав за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутності представника, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість проведення судового розгляду без участі представника, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, з наведених у ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів, наданих судом першої інстанції, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісом Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000632 від 02.02.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1, 3, 4 ст. 358, ст. 386, ч. 1 ст. 129 КК України.

21.06.2023 прокурор другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене під час проведення обшуку 20.06.2023 року в автомобілі марки Volkswagen Caddy державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , а саме: купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 295 (двісті дев`яносто п`ять) тис. доларів США.

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор послався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно в липні 2014 року перебуваючи в м. Києві, ОСОБА_8 разом з іншими на даний час невстановленими особами, створила стійке ієрархічне об`єднання осіб для спільної діяльності з метою вчинення особливо тяжких, тяжких та інших злочинів, до складу якої у різний період часу входили: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_24 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , та інші невстановлені на даний час особи, запропонувавши останнім прийняти участь у вчиненні запланованих нею злочинів, пов`язаних з ухиленням від сплати податків до бюджетів, підробленням документів, печаток, штампів та бланків, збуту чи використання підроблених документів, печаток, штампів, внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, а також умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості та заволодінням чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою та набуття, володіння або використання коштів, одержаних внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, що передувало легалізації (відмиванню доходів).

Вказані особи усвідомлювали факт існування злочинної організації та підтвердили реальність своїх намірів шляхом зайняття спільною злочинною діяльністю у складі злочинної організації.

Також в ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 , спільно з учасниками очолюваної нею злочинної організації за співучастю з директором ТОВ «Рікардо груп» ОСОБА_18 , директором ТОВ «Физер» ОСОБА_20 , директором ТОВ «ФК «Річмонд» ОСОБА_14 , ОСОБА_43 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 , шахрайським шляхом грошовими коштами товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Інвестиційна долина» на суму 162 000 000 (сто шістдесят два мільйони) гривень, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_44 спільно з ОСОБА_29 та ОСОБА_28 запропонував представникам ТОВ «Інвестиційна долина» придбати земельну ділянку з кадастровим номером :78:139:0055 площею 113,52 га, що розташована в Оболонському районі м. Києва по вул. Озерна, яка перебувала у власності AT «Родовід Банк», що знаходився у стані ліквідації. На що представники ТОВ «Інвестиційна долина» надали свою згоду.

Для вчинення незаконних реєстраційних дій ОСОБА_44 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 в період часу з 21.12.2017 по 29.12.2017 залучили невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які використовуючи шкідливе програмне забезпечення шляхом незаконного втручання у реєстри від імені одного з нотаріусів та від імені одного з державних реєстраторів зняли накладені арешти на вказану земельну ділянку та здійснили реєстрацію права власності з ПАТ «Родовід Банк» на фіктивне підприємство ТОВ «Фінансова компанія «Аттал».

05.01.2018 ОСОБА_29 повідомив, що вказана ділянка виставлена ТОВ «Фінансова компанія «Аттал», яке за версією слідства підконтрольне злочинній організації, для продажу на електронні торги та з метою її придбання ТОВ «Інвестиційна долина» необхідно прийняти участь у торгах.

Перемогу у конкурсі отримала ТОВ «Інвестиційна Долина» та викупила вказану земельну ділянку за суму у 162 000 000 гривень, згідно з протоколом електронних торгів ЕХР-000001 від 12.01.2018 перерахувало 23.01.2018 з відкритого рахунку в акціонерному товаристві «Альфа-Банк» на банківський рахунок TOB «ФК «Аттал» (реєстраційний код 39916098), відкритий у акціонерному товаристві «Індустріал Банк», грошові кошти у сумі 162 000 100, 00 гривень за земельну ділянку з кадастровим номером :78:139:0055.

24.01.2018 ТОВ «ФК «Аттал» перерахувало одержані від ТОВ «Інвестиційна долина» грошові кошти на банківські рахунки підконтрольного ОСОБА_45 підприємства ТОВ «Рікардо груп» (реєстраційний код 40192654), директором якого являвся ОСОБА_18 .

У подальшому 25.01.2018 та 26.01.2018 ТОВ «Рікардо груп» перерахувало вищезазначені грошові кошти в сумі 160 193 522,40 грн. на банківський рахунок підконтрольного ОСОБА_45 підприємства ТОВ «Физер», директором якого являлась ОСОБА_20 . Зазначені грошові кошти ТОВ «Физер» в період з 25.01.2020 по 02.02.2020 було перераховано на банківські рахунки підконтрольного ОСОБА_45 підприємства ТОВ «ФК «Річмонд», директором якого являлась ОСОБА_14 , з послідуючим їх обготівкуванням та за посередництва ОСОБА_46 зняттям через касу банку ПАТ «БАНК «ЮНІСОН» та через банківські картки підконтрольних ОСОБА_45 фізичних осіб, які було відкрито в акціонерному товаристві комерційний банк «ПРИВАТБАНК».

Продовжуючи свій злочинний умисел та переслідуючи мету власного незаконного збагачення, починаючи з січня 2017 року ОСОБА_47 , спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_24 , та іншими на даний час невстановленими особами, використовуючи підконтрольні підприємства, а саме ТОВ «ТПК «Екодім» (код 40189725), ТОВ «Промислова Група «АВМ» (код 40608231), ТОВ «Даймор» (код 40822045), TOB «К ЕНД К ЛТД» (код 40191210), ТОВ «Інвестиційно-виробничий комплекс «Рециклінг» (код 40193925), ТОВ «Верін Торг» (код 40792152), ТОВ «Ільїн Консалт» (код 40570224), ТОВ «ТД Траверсал» (код 41151142), ТОВ «Метакосталт» (код 41243271), ТОВ «Марк-Ойл» (код 40672904), ТОВ «Праймгаз» (код 42000170), під виглядом поставки природного газу створила злочинну схему по заволодінню коштами ПАТ «Донецькоблгаз» (код 03361075) та його структурного підрозділу - Краматорського управління по газопостачанню та газифікації (код 24805642) на суму понад 450 млн грн з послідуючим їх привласненням.

За час функціонування злочинної організації, залучивши її членів, ОСОБА_45 вчинено також інші кримінальні правопорушення.

Крім того встановлено, що до вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень причетний ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (іпн. НОМЕР_2 ) який є організатором протиправного фінансового механізму, діяльність якого направлена на сприяння в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах. Слід зазначити, що гр. ОСОБА_33 окрім посвідки на постійне місце проживання в Україні має також паспорт громадянина російської федерації.

Громадянин ОСОБА_33 , є засновником та кінцевим бенефіціарним власником приватного сільськогосподарського холдингу A.G.R. Group, який об`єднує 19 українських компаній, що спеціалізуються на вирощуванні зернових, а також молочному тваринництві.

До складу холдингу A.G.R. Group входять наступні підприємства, а саме: ТОВ «Харківецьке» (), ТОВ «Семенівка Агро Плюс» (), ТОВ «Гадяч агро» (), ТОВ «Чорнухинський край» (), ТОВ «Давидівський дар» (), ТОВ «Мега Менеджент Проект» (), ТОВ «Сільськогосподарське підприємтсво «Трейдагропостач» (), ТОВ «Дейманівський дар» (), ТОВ «Колос 200» (), ТОВ «Агро - торгівельна фірма «Агро - Діло» (), ТОВ «Сигма - Універсал» (), ПП «Стоколос - Агроінвест» (), ТОВ «Васілко» (), Дочірнє підприємство «Альфа Фарм» (), Фермерське господарство «МТС «Агропростір» (), Дочірнє підприємство «Євразія - агро» (), ТОВ «Шарай» (), ТОВ «Агро діметра» (), ТОВ «Спец агро транс» ().

Разом з цим, проведеними оперативними заходами вдалося встановити, що ОСОБА_33 має відношення до тіньового обігу готівкових коштів, в тому числі надає послуги ОСОБА_51 з переведення безготівкових коштів в готівку. Для організації даної протиправної діяльності ОСОБА_33 використовує ряд підконтрольних йому осіб, які відповідають та контролюють тіньовий обіг готівкових коштів , а саме: ОСОБА_52 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Для здійснення своє протиправної діяльності ОСОБА_52 та ОСОБА_7 під керівництвом ОСОБА_46 використовують приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане офісне приміщення складається з двох поверхів, а частина приміщень мають обмежений доступ. Вказане офісне приміщення відвідує приблизно 8-10 працівників, а також значна частина клієнтів.

Слід зазначити, що на першому поверсі даного офісного приміщення розташована операційна каса в якій надають послуги по обміну валют від імені ТОВ «ФК «Центрофінанс» ().

В той же час більша кількість відвідувачів даного приміщення користуються послугами іншої каси, яка знаходиться теж на першому поверсі але на якій відсутні будь - які розпізнавальні знаки, а також не видаються жодні чеки, також частину клієнтів забирають працівники офісу та заводять до приміщень, які розташовані на другому поверсі де видається незаконно проконвертована готівка. На фасаді офісного приміщення розміщено електронне табло на якому міститься напис «Найкращий курс» і Qr-cod посилання на Telegram канал перейшовши на який видається повідомлення з номерами телефонів, серед яких міститься номер телефону ОСОБА_53 .

Крім цього, біля офісного приміщення розташованого за адресою: м. Київ, бульвар Лесі України, 28, постійно знаходяться три автомобілі, а саме: ЗАЗ Ланос днз НОМЕР_3 , Volkswagen Transporter днз НОМЕР_4 , Volkswagen Caddy днз НОМЕР_1 , всередині кожного з яких перебуває по два чоловіки. Вказані чоловіки фактично виконують функції кур`єрів, періодично заносять/виносять великі сумки або пакети та здійснюють їх перевезення по місту Києву клієнтам, які замовляють незаконно проконвертовану готівку.

Власниками вищевказаних автомобілів є ОСОБА_52 , якому належить автомобілі Volkswagen Transporter днз НОМЕР_4 , та ОСОБА_7 , якому належать автомобілі ЗАЗ Ланос днз НОМЕР_3 та Volkswagen Caddy днз НОМЕР_1 .

Крім того, 05.05.2023 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 20.04.2023 проведено обшук в автомобілі марки Volkswagen Caddy днз НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 в ході проведення якого виявлені предмети, речі та документи, які тимчасово вилучені, а саме: грошові кошти у національній валюті різними номіналами у загальній сумі 21 млн. гривень.

Так, підчас огляду мобільного телефону, який було вилучено 05.05.2023 року, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , та яким користувалися особи причетні до незаконного обігу готівкових коштів, організований гр. ОСОБА_54 , та який підконтрольний ОСОБА_55 , встановлено 14 контактних номерів, які були записані в телефонну книгу даного мобільного телефону.

Один з контактів був підписаний «Оксана офис» з номером НОМЕР_5 . Проведеними оперативними заходами вдалося встановити, що вказаним номером телефону користується громадянка України ОСОБА_56 (іпн. НОМЕР_6 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Встановлено, що ОСОБА_56 контактує з усіма особами, які надають послуги з незаконного обігу готівкових коштів за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 та іншими.

Крім цього в результаті моніторингу номеру телефона НОМЕР_5 , який використовує ОСОБА_56 встановлено, що вказаний номер телефону підписаний деякими особами, як « ОСОБА_63 », « ОСОБА_64 », «Цитадельная 9 Ксюша».

На першому поверсі будинку по АДРЕСА_3 розташовується пункт обміну валют. Згідно квитанції, яку видають в вказаному пункті обміну валют, послуги надаються ПРАТ «УФГ» (). В той же час в ході досудового розслідування встановлено, що деяких клієнтів впускають в середу приміщення. Характерними особливостями тих осіб, яких пропускають в середину пункту обміну валют є те, що дані особи прибувають з сумками або портфелями.

Крім того, 20.06.2023 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2023 проведено обшук транспортного засобу а саме: автомобіля марки Volkswagen Caddy днз НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , в ході проведення якого у вказаному автомобілі виявлені предмети, речі та документи, які тимчасово вилучені, а саме: купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 295 (двісті дев`яносто п`ять) тис. доларів США.

20.06.2023 винесено постанову про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до якої купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 295 (двісті дев`яносто п`ять) тис. доларів США визнано речовими доказами.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, тимчасово вилучені під час проведення обшуків грошові кошти, набуті кримінально протиправним шляхом та мають значення у кримінальному провадженні, як речові докази, оскільки відповідають критеріям ст. 98 КПК України, а тому підлягають збереженню органом досудового розслідування на час слідства та розгляду судом.

У зв`язку із тим, що вказані об`єкти та грошові кошти є тимчасово вилученим майном, орган досудового розслідування звернувся до слідчого судді з метою накладення арешту на майно, з метою збереження речового доказу.

27.06.2023 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відмовлено у задоволенні вказаного клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015 року.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя послався на те, що на обґрунтування необхідності накладення арешту, прокурором до матеріалів клопотання долучено копію постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_65 від 20.06.2023 року про визнання речовим доказом.

Разом з тим, в постанові не зазначено яке доказове значення мають вилучені купюри для кримінального провадження, чи були вони знаряддям вчинення злочину чи предметом злочину, або містять сліди кримінального правопорушення. Безпосередньо самі вилучені купюри, а ні в протоколі обшуку від 20.06.2023 року, а ні в постанові про визнання речовим доказом жодним чином не ідентифіковані, серії та номери купюр не перелічені, тощо. Постанова про визнання речовим доказом містить суттєві суперечності, які не дозволяють встановити, а ні підстави та мету визнання тимчасово вилучених купюр, схожих на грошові кошти речовим доказом, а ні перелік і вид майна, яке визнається речовим доказом.

Крім того, зі змісту мотивувальної частини постанови від 20.06.2023 року вбачається, що значення речового доказу в кримінальному провадженні мають не вилучені купюри, а документи, які є знаряддям вчинення злочину, предметом злочину та містять сліди кримінального правопорушення, однак у резолютивній частині постанови слідчий визначає речовим доказом купюри схожі на грошові кошти в «іноземній», а згідно до протоколу обшуку від 20.06.2023 року були вилучені купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті, більш того, зазначеною постановою визначено місце зберігання грошових коштів у національній валюті різними номіналами на загальну суму у 21 млн. гривень, однак місце зберігання купюр, схожих на грошові кошти в іноземній валюті в розмірі 295 000 доларів США, на які прокурор в клопотанні просить накласти арешт, в постанові не визначено.

Таким чином, постанова від 20.06.2023 року про визнання речовим доказом не відповідає змісту клопотання, й крім того як вбачається зі змісту клопотання предмет на які сторона обвинувачення просить накласти арешт як на речові докази, у своєму клопотанні, однак речовими доказами не визнані.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Разом з тим, всупереч вимогам ч. 3 ст. 168 КПК України прокурором не надано даних про забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна, більш того, відсутні жодні відомості про місце знаходження даних предметів.

Зокрема, слідчому судді відомостей, що особа, в якої під час обушку вилучені грошові кошти є підозрюваною або особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваних у кримінальному провадженні не надані, що виключає можливість обмеження його права власності за інших підстав, визначених ст. 170 КПК України.

Тому, доводи органу досудового розслідування щодо необхідності накладення арешту, є безпідставними та немотивованими, тому клопотання задоволенню не підлягає.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов передчасного висновку, що прокурором не наведено достатніх підстав, щодо доцільності застосування ініційованого заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, з огляду на приписи ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК України при обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують вимоги клопотання про арешт майна, колегією суддів встановлено підстави для його задоволення, а саме, що прокурором доведено та матеріалами клопотання достатньою мірою підтверджується наявність факту вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1, 3, 4 ст. 358, ст. 386, ч. 1 ст. 129 КК України у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015, а також, що постановою слідчого від 20.06.2023 року /т. 2 а.с. 232-237/, вищевказані купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 295 (двісті дев`яносто п`ять) тис. доларів США, які вилучені 20.06.2023 під час проведення обшуку в салоні автомобілі марки Volkswagen Caddy державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , визнано речовим доказом.

При цьому, як встановлено під час апеляційного розгляду, що 20.06.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.06.2023 проведено обшук транспортного засобу а саме: автомобіля марки Volkswagen Caddy днз НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_7 , в ході проведення якого у вказаному автомобілі виявлені предмети, речі та документи, які тимчасово вилучені, а саме: купюри схожі на грошові кошти з іноземній валюті на загальну суму 295 (двісті дев`яносто п`ять) тис. доларів США.

Обшук автомобіля марки Volkswagen Caddy днз НОМЕР_1 проводився в присутності ОСОБА_66 та ОСОБА_67 , які знаходились в салоні даного автомобіля. Під час проведення обшуку ОСОБА_68 та ОСОБА_69 не змогли пояснити походження грошових коштів, які було вилучено з салоні даного автомобіля на загальну суму 295 тис. доларів США, також не змогли повідомити кому належать дані кошти.

20.06.2023 винесено постанову про визнання речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до якої купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 295 (двісті дев`яносто п`ять) тис. доларів США визнано речовими доказами.

Досудовим розслідуванням встановлено, що автомобілі Volkswagen Caravelle днз НОМЕР_7 та Volkswagen Caddy днз НОМЕР_1 щодня, з ранку, приїжджають до Київського відділення № 3 АТ «Банк Альянс» за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 32/2 (колишня вул. Московська), пасажири автомобілів заходять до відділення банку де прямують до приміщення банку і перебувають там 10-15 хв, після чого виходять з візуально повними сумками/портфелями та прямують до автомобілів.

Такі візити до відділення проходять на протязі всього робочого дня, а в вечері відбувається навпаки, автомобілі приїжджають наприкінці робочого дня до відділення і пасажири автомобілів заносять візуально повні сумки до відділення банку.

Проведеним оглядом фрагментів відеозаписів з камер відео спостереження, які встановлені в приміщеннях Київського відділення № 3 АТ «Банк Альянс», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Князів Острозьких, 32/2 (колишня вул. Московська), які були надані АТ «Банк Альянс» (лист від 30.06.2023 року з додатком: жорсткий диск TOSHIBA ЕС60950-1), встановлено, що підлеглі ОСОБА_70 : ОСОБА_71 , ОСОБА_68 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 та ОСОБА_74 регулярно відвідують Київське відділення АТ «Альянс Банк» з метою отримання готівки в індивідуальних кабінках каси банку, в яких обслуговуються не всі відвідувачів відділення. Дані візити відбуваються за домовленістю з невстановленими працівниками відділення, оскільки вищевказані особи обізнані про час інкасації та наявність готівки в касі банку, їх обслуговують в касі банку навіть у неробочий час.

Після отримання готівки в касі даного банківського відділення, ОСОБА_71 , ОСОБА_68 , ОСОБА_75 , ОСОБА_73 та ОСОБА_74 перевозять незаконно проконвертовані та отримані в банківському відділенні кошти у вищезазначених автомобілях з метою подальшої їх передачі клієнтам конвертаційного центру.

На даний час перевіряється належність та законність походження грошових коштів вилучених під час проведення обшуку в автомобілі Volkswagen Caddy днз НОМЕР_1 , які можуть бути предметом злочину, а саме легалізацією коштів отриманих злочинним шляхом (отриманих в результаті фінансових операцій щодо ухилення від сплати податків та розкрадання коштів).

Таким чином, є достатні підстави вважати, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт відповідає вимогам ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника майна, про які йдеться в клопотанні прокурора.

З огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегією суддів не встановлено невідповідності клопотання прокурора про арешт майна, вимогам ст.ст. 170, 171 КПК України.

Твердження слідчого судді в оскаржуваній ухвалі, про те, що всупереч вимогам ч. 3 ст. 168 КПК України прокурором не надано даних про забезпечення схоронності тимчасово вилученого майна, більш того, відсутні жодні відомості про місце знаходження даних предметів є передчасними, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 168 КПК України слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику.

Як встановлено колегією суддів, що 20.06.2023 слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні - старшим слідчим в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_76 , відповідно до ч. 3 ст. 168 КПК України, під час проведення обшуку автомобіля марки Volkswagen Caddy днз НОМЕР_1 у присутності водія ОСОБА_67 в салоні даного автомобіля виявлено та вилучено предмети візуально схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 295 (двісті дев`яносто п`ять) тис. доларів США. Вказані предмети з метою їх збереження та подальшої ідентифікації під час проведення слідчої дії поміщено до спеціального сейф- пакету Національної поліції України № 7346534. Копію протоколу з описом вилученого майна було вручено водію автомобіля марки Volkswagen Caddy днз НОМЕР_1 ОСОБА_77 , що підтверджено відповідним підписом в протоколі обшуку.

З урахуванням наведеного, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, вищевказане майно підлягає арешту з тих підстав, що воно є речовими доказами у межах кримінального провадження № 0000632 від 02.02.2015 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 205-1, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 205-1, ч. 3 ст. 212, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1, 3, 4 ст. 358, ст. 386, ч. 1 ст. 129 КК України та відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, з урахуванням обставин кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України дає підстави для їх арешту, як речових доказів, з метою їх збереження.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси володільця майном.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню, з постановленням апеляційним судом нової ухвали про задоволення клопотання прокурора, оскільки останнім в повній мірі доведено необхідність накладення арешту на вищевказане майно з метою забезпечення його збереження, як речових доказів у кримінальному провадженні.

При цьому колегія суддів також звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 27 червня 2023 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000632 від 02.02.2015, - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, виявлене та вилучене 20.06.2023 під час проведення обшуку в салоні автомобілі марки Volkswagen Caddy державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 , а саме: купюри схожі на грошові кошти в іноземній валюті на загальну суму 295 (двісті дев`яносто п`ять) тис. доларів США.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4