печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4202/24-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчої: ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001219 від 25.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

26.01.2024 у провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшло клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_3 , за погодженням із заступником Генерального прокурора ОСОБА_6 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001219 від 25.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001219 від 25.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий вказує, що трьохмісячний місячний строк досудового розслідування спливає 02.02.2024, однак завершити досудове розслідування до закінчення даного строку неможливо внаслідок виняткової складності провадження та необхідності проведення великої кількості слідчих (розшукових) і процесуальних дій.

На даному етапі досудового розслідування у зв`язку з необхідністю проведення великої кількості слідчих дій, які потребують тривалого часу, що не можливо провести швидко та одночасно то буде доцільним продовжувати строк досудового розслідування до 6-ти місяців так як в строк слідства менший ніж дванадцять місяців заплановані слідчі дії буде провести неможливо.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала, просила його задовольнити з викладених в ньому підстав.

Підозрювані та їх захисник в судове засідання не з`явились, на електронну адресу суду направили заяви про розгляд клопотання про продовження строку досудового розслідування за їх відсутності, щодо вимог зазначених в клопотанні не заперечують.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення слідчої, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.135 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частина 3 ст.295-1 КПК України передбачає, що слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку досудового розслідування протягом трьох днів з дня його одержання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування, за участю слідчого або прокурора, а також підозрюваного та його захисника, у разі розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Висновком Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеним в ухвалі від 30.05.2018 року у справі №676/7346/15-к (провадження №51-1512ск18), констатовано, що хоча у Кримінальному процесуальному кодексі України не передбачено загального положення про заборону зловживання процесуальними правами, однак заборона зловживання такими є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права.

Крім того, Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 09.04.2019 року у справі №306/1602/16-к (провадження №51-1925км18) зауважує, що процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання.

Враховуючи визнання Україною юрисдикції Європейського суду з прав людини, то його рішення також є обов`язковими для застосування. Про це свідчить і ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують практику цього Суду як джерело права. Це стосується не лише рішень Суду стосовно України.

Розглядаючи справи, Європейський суд з прав людини перевіряє, чи дотримані принципи, які випливають з його рішень з аналогічних питань, навіть якщо вони ухвалені стосовно інших держав (п. 163 рішення у справі «Опуз проти Туреччини» від 09.07.2009 р.). Тобто висновки цього Суду, зроблені у рішеннях стосовно іншої держави, повинна враховувати й держава, у правовій системі якої існує така сама принципова проблема.

Стаття 42 КПК України надає підозрюваному не лише права, а і покладає обов`язки, в тому числі прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб, та виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини, зокрема в частині обґрунтування висновку про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, акцентується увага на недопустимості зневілювання ключового принципу - верховенства права у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом (рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07.07.1989 р.), оскільки, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 р.).

В частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції, дотримання розумності строку у кримінальному провадженні, відповідно до ч.2 ст.28 КПК України, покладається на слідчого суддю. Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що дотримання встановлених Законом строків розгляду клопотань, які перебувають у провадженні слідчого судді - є одним з таких питань, віднесених до його компетенції.

Слідчим суддею зважено, що враховуючи стислі строки розгляду клопотання органу досудового розслідування про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні, у відповідності до вимог ч. 8 ст. 135 КПК України особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст.28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки.

Частиною 2 статті 219 КПК України, передбачено, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 цього Кодексу. При цьому загальний строк досудового розслідування не може перевищувати дванадцяти місяців із дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 КПК України, якщо з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину досудове розслідування (досудове слідство) неможливо закінчити у строк, зазначений у пункті 2 абзацу третього частини першої статті 219 цього Кодексу, він може бути продовжений в межах строків, встановлених пунктами 2 та 3 частини другої статті 219 цього Кодексу до шести місяців - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з керівником регіональної прокуратури або його першим заступником чи заступником, заступниками Генерального прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 295-1 КПК України у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст. 295-1 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку досудового розслідування протягом трьох днів з дня його одержання, але в будь-якому разі до спливу строку досудового розслідування, за участю слідчого або прокурора, а також підозрюваного та його захисника, у разі розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру.

Судовим розглядом встановлено, що в межах здійснення досудового розслідування вказаного кримінального провадження 02.11.2023 о 15 год. 25 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення затримано: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Львівської області, Пустомитівського району с. Давидів, громадянину України, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_4 вручено 03.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2023 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 28.12.2023 включно із альтернативним запобіжним заходом у виді застави у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 310 680 (триста десять тисяч шістсот вісімдесят) гривень.

06.11.2023 підозрюваного ОСОБА_4 звільнено з-під варти, оскільки заставодавцем на рахунок Казначейської служби України було внесено заставу у розмірі, визначеному в ухвалі Печерського районного суду м.Києва від 04.11.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у сумі 310 680 гривень.

На даний час, у зв`язку із внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_4 , відповідно до вимог ч. 4 ст. 202 КПК України, вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Цією ж ухвалою слідчого судді визначено, що у випадку внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 покладено обов`язки визначені ч. 5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками, підозрюваними з приводу обставин кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзд з України і в`їзд в Україну.

26.12.2023 ухвалою Печерського районного суду м. Києва строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_4 , продовжено до 02.02.2024.

Окрім цього, 02.11.2023 о 15 год. 25 хв. за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення затримано: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця Львівської області, Перемишлянського району м. Бібрка, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_5 вручено 03.11.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2023 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 28.12.2023 включно із альтернативним запобіжним заходом у виді застави у розмірі 120 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 310 680 (триста десять тисяч шістсот вісімдесят) гривень.

09.11.2023 підозрюваного ОСОБА_5 звільнено з-під варти, оскільки заставодавцем на рахунок казначейської служби України було внесено заставу у розмірі, визначеному в ухвалі Печерського районного суду м.Києва від 04.11.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у сумі 310 680 гривень.

На даний час, у зв`язку із внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_5 , відповідно до вимог ч. 4 ст. 202 КПК України, вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Цією ж ухвалою слідчого судді визначено, що у випадку внесення застави на підозрюваного ОСОБА_5 покладено обов`язки визначені ч. 5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом; не відлучатися із Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із свідками, підозрюваними з приводу обставин кримінального правопорушення; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзд з України і в`їзд в Україну.

26.12.2023 ухвалою Печерського районного суду м. Києва строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 , продовжено до 02.02.2024.

Постановою заступника Генерального прокурора від 25.12.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001219 від 25.07.2023 продовжено до трьох місяців, тобто до 02.02.2024.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваними ОСОБА_5 та ОСОБА_4 інкримінованого їм кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України повністю підтверджується зібраними у даному кримінальному провадженні наступними доказами, а саме: протоколами допитів ОСОБА_7 від 10.08.2023, 03.11.2022, у ході якого останній розповів про обставини вчиненого злочину; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій «аудіо контроль особи» від 13.10.2023 стосовно ОСОБА_5 ; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій «аудіо контроль особи» від 18.10.2023 стосовно ОСОБА_5 ; протоколом за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» від 30.10.2023 стосовно ОСОБА_5 ; протоколом огляду та вручення грошових коштів від 02.11.2023, у ході якого ОСОБА_7 вручено 11000 доларів США; протоколом обшуку від 02.11.2023, а саме приміщення, яким користується ОСОБА_4 , розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , у ході якого виявлено та вилучено грошові кошті в сумі 9000 доларів США, які передавались для сприяння у незаконному перетині осіб через державний кордон України; протоколами затримання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 від 02.11.2023, у ході особистого обшуку яких виявлено та вилучено мобільні телефони з сім-картками, які перебувають у користуванні останніх; протоколом огляду предметів, а саме мобільного телефону, який належить підозрюваному ОСОБА_4 , у ході якого виявлено переписку в месенджері «WhatsApp» із ОСОБА_5 ; іншими матеріалами кримінального провадження та речовими доказами у своїй сукупності.

При розгляді даного клопотання слідчий суддя приймає до уваги ч. 5 ст. 295-1 КПК України, якою законодавець передбачив, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про продовження строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, якщо слідчий не доведе, що додатковий строк необхідний для отримання доказів, які можуть бути використані під час судового розгляду, або для проведення чи завершення проведення експертизи, за умови що ці дії не могли бути здійснені чи завершені раніше з об`єктивних причин, а також якщо досліджені під час вирішення цього питання обставини свідчать про відсутність достатніх підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення про підозру, та/або підозрюваний причетний до цієї події кримінального правопорушення.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, обставини, які свідчать про достатність підстав вважати, що сталася подія кримінального правопорушення, яка дала підстави для повідомлення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про підозру та їх причетність до цієї події кримінального правопорушення, обґрунтована долученими до матеріалів клопотання доказами. Вказане у своїй сукупності свідчить про обґрунтованість підозри, що навіть в сторонньої людини не може викликати розумних сумнівів.

Конституційний Суд України в рішенні у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого від 30 січня 2003 року вказав, що поняття «розумний строк досудового слідства» є оціночним, тобто таким, що визначається у кожному конкретному випадку з огляду на сукупність усіх обставин вчинення і розслідування злочину (злочинів). Визначення розумного строку досудового слідства залежить від багатьох факторів, включаючи обсяг і складність справи, кількість слідчих дій, число потерпілих та свідків, необхідність проведення експертиз та отримання висновків тощо. Обов`язковість урахування цілого ряду конкретних обставин справи при визначенні розумності строку зумовила також необхідність вироблення Європейським судом переліку взаємопов`язаних критеріїв. Згідно з практикою Європейського суду розумність тривалості провадження повинна визначатись з урахуванням відповідних обставин справи та з огляду на такі критерії, як, зокрема, складність справи, поведінка заявника, а також органів влади, пов`язаних зі справою (рішення у справах «Пелісьє і Сассі проти Франції» та «Філіс проти Греції»).

Слідчим суддею встановлено, що кримінальне провадження триває, досудове розслідування не завершено, хоча і виконано значний обсяг роботи, але для закінчення досудового розслідування кримінального провадження № 0001219 від 25.07.2023 потрібно виконати ще ряд необхідних процесуальних та слідчих (розшукових) дій, а саме: долучити всі матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, а також згідно чинного законодавства долучити документи, які слугували підставою для проведення вказаних негласних слідчих (розшукових) дій. Детально проаналізувати отриману інформацію по з`єднаннях абонентських номерів та протоколах, складених за результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; провести аналіз у ДОТЗ НПУ щодо отриманих роздруківок телефонних з`єднань фігурантів провадження; долучити до матеріалів кримінального провадження висновки судових експертиз звуко- та відеозапису; на підставі отриманих за результатами проведення вказаних слідчих та процесуальних дій доказів, вирішити питання про необхідність проведення інших слідчих (розшукових) дій з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, виявлення тих обставин, які викривають так і тих, що виправдовують підозрюваних, пом`якшують чи обтяжують покарання. На основі зібраних доказів підготувати та прийняти кінцеве процесуальне рішення у кримінальному провадженні (повідомлення про зміну/нову підозру); за необхідності провести інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії для встановлення всіх обставин вчинених кримінальних правопорушень.

Крім того, як зазначив слідчий в клопотанні, з урахуванням сукупності вже отриманих даних та доказів, які будуть використані під час судового розгляду, необхідний час для проведення судових експертиз, які не могли бути здійснені та завершені раніше з об`єктивних на те причин.

Крім того, прокурором в судовому засіданні було доведено те, що вказані дії не могли бути виконанні в строк передбачений ст. 219 КПК України, оскільки органами досудового розслідування станом на час звернення до суду не проведено усіх слідчих (розшукових) та процесуальних дій, без проведення яких неможливо належним чином дослідити обставини вчиненого кримінального правопорушення.

У ході проведення вказаних процесуальних дій сторона обвинувачення має на меті отримати докази та встановити як ті обставини, що викривають підозрюваного, так і обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання, на підставі яких у ході судового розгляду можливим буде всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та постановити справедливе, законне і вмотивоване рішення.

Крім того, слідчий суддя приймає до уваги п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі «Михалкова та інші проти України» в якому зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

За викладених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що дії сторони обвинувачення при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження № 0001219 від 25.07.2023, спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, що відповідає завданню кримінального провадження.

При вирішенні питання щодо продовження строку досудового розслідування кримінального провадження, слідчий суддя враховує особливу складність провадження та виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні прокурора та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та наявна об`єктивна необхідність у продовженні строку досудового розслідування, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з інкримінованим злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994 р., «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 р.).

З огляду на викладене, строк досудового розслідування кримінального провадження необхідно продовжити до шести місяців.

Питання доведеності вини підозрюваних у скоєнні інкримінованих злочинів і правильності кваліфікації його дій, з чим сторона захисту не погоджується, слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалися, оскільки це є предметом дослідження досудового розслідування і судового розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 1-40, 219, 294, 295-1, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України підполковника поліції ОСОБА_3 про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001219 від 25.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України - задовольнити.

Продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001219 від 25.07.2023 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до пя`ти місяців, тобто до 02 квітня 2024 року.

Ухвала слідчого судді не може бути оскаржена і набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1