Справа № 307/2215/18
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/173/23 за апеляційною скаргою прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.02.2023.

Цією ухвалою кримінальне провадження, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , із загальною середньою освітою, неодруженої, непрацюючої, несудимої, обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 209 КК України, - закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру.

ОСОБА_8 обвинувачується в зайнятті гральним бізнесом в складі організованої групи в період з 2016 по 31.01.2017 та її діяння кваліфіковані за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 209 КК України.

Зазначені кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_8 при наступних обставинах.

Так, у період з початку грудня 2016 року по 31.01.2017 в с. Нижня Апша Тячівського району ОСОБА_9 , за попередньою змовою та разом з ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , діючи з прямим умислом та особистою корисливою зацікавленістю, спрямованою на систематичне отримання незаконних прибутків, всупереч вимогам ст. 1, 2 Закону України «Про заборону грального бізнесу в Україні» від 15.05.2009, відповідно до яких гральним бізнесом є діяльність, пов`язана з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор, а азартна гра - будь-яка гра, обов`язковою умовою участі в якій є сплата гравцем грошей, що дає змогу учаснику як отримати виграш (приз) у будь-якому вигляді, так і не отримати його залежно від випадковості, і така діяльність на території України є забороненою, діючи в складі організованої групи, у нежитловому приміщенні АДРЕСА_2 , займалися забороненим видом господарської діяльності - гральним бізнесом, при наступних обставинах.

Зокрема, в грудні 2016 року, ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , будучи обізнаними з правилами азартних ігор, які полягали у тому, що умовою участі в такій грі є або передача гравцями певної суми грошових коштів адміністратору ОСОБА_8 , яка в подальшому спеціальним ключем накручувала суму балів (бонусів) рівнозначної до суми грошових коштів, наданих гравцями, у співвідношенні 1 бал (бонус) дорівнює 1 грн, або

-2-

самостійне внесення грошових коштів в купюро приймач ігрового апарату, - терміналу прийому платежів за послуги, після чого останні здійснювали гру, і результат якої залежав випадковості (комбінації карт), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних корисливих дій, котрий полягав у посяганні на конституційні принципи пріоритету прав і свобод людини і громадянина, захисту моральності та здоров`я населення, заборони використання власності на шкоду людині і суспільству, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом вказаним інтересам громадян, а також держави, внаслідок несплати податків та інших платежів за отримувані неконтрольовані доходи, і свідомо бажаючи їх настання, обрав джерелом свого постійного прибутку вказану протиправну діяльність - зайняття гральним бізнесом.

Усвідомлюючи, що успішна реалізація свого злочинного умислу та досягнення кінцевої мети (вчинення злочину) без залучення інших осіб будуть неможливими, оскільки для організації незаконної діяльності, пов`язаної з азартними іграми на ігрових апаратах, потрібні перевірені особи, які будуть утримувати в належному стані спеціально пристосоване для азартних ігор приміщення, з використанням своїх конспіративних зв`язків залучатимуть гравців, із застосуванням заходів безпеки проводитимуть та контролюватимуть такі ігри, отримуватимуть грошові кошти, накручуватимуть на гральних автоматах за допомогою спеціальних ключів суму балів (бонусів), ОСОБА_10 та ОСОБА_9 для втілення свого злочинного умислу, залучили ОСОБА_8 . При цьому, вони запропонували останній спільно зайнятися протиправною діяльністю гральним бізнесом та переконали її у тому, що дана діяльність не може бути виявленою та викритою правоохоронними органами за умов здійснення чіткої взаємодії між учасниками, направленої на досягнення кінцевої мети організації та проведення грального бізнесу, дотримання внутрішньої дисципліни, впровадження заходів прикриття та конспірації. При виконанні та дотриманні розробленого ними плану вони гарантували отримання значних кримінальних прибутків і уникнення від кримінальної відповідальності за скоєні злочини.

Вказані члени організованої групи були об`єднані єдиним умислом, корисливими мотивами, тривалий час були знайомі між собою, мали єдині загальні правила поведінки, що сприяли стійкості групи.

Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , зобов`язувалися розподіляти між учасниками в складі організованої групи, незаконно отримувані за результатами проведення азартних ігор на ігрових апаратах, грошові кошти в розмірі 200 грн за робочу добу адміністратору, решту незаконно отриманих від гри на ігрових автоматах грошових коштів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розподіляли між собою.

Отримавши від ОСОБА_8 добровільну згоду на здійснення тривалої протиправної діяльності, пов`язаної із організацією та проведенням азартних ігор на ігрових апаратах, що заборонена законодавством, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 розробили єдиний план вчинення злочинів, який погодили із кожним із учасників організованої групи, а також розподілили їх ролі та функції, направлені на досягнення цього плану.

При цьому, згідно розподілу ролей та розробленого плану, відомого та схваленого всіма учасниками організованої групи, роль ОСОБА_9 , як співорганізатора та співвласника даного грального закладу, полягала у виконанні наступних функцій: підшукання персоналу для нього - (адміністраторів), убезпеченні доставки напоїв для відвідувачів грального закладу, розробленні детальних правил проведення підпільних азартних ігор, облаштуванні приміщення грального закладу спеціальним гральним обладнанням - ігровими апаратами та іншими необхідними атрибутами, контролі за веденням адміністраторами звітності незаконних доходів закладу, розподілення прибутків, отриманих від здійснення незаконної діяльності у сфері грального бізнесу, забезпечення дотримання заходів прикриття злочинної діяльності, тобто в організації та керуванні вчиненням злочинів, забезпеченні фінансування організованої групи.

-3-

ОСОБА_10 , як член організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, як співорганізатор та співвласник ігрового залу, виконувала наступні функції: спостерігав за порядком та дисципліною у закладі, організовував роботу персоналу (адміністратора), здійснював контроль за виконанням покладених функцій на персонал та безпосередній організації проведення ігор, контроль за веденням адміністраторами звітності незаконних доходів закладу, розподіляв між адміністраторами незаконно отримувані за результатами проведення азартних ігор на ігрових апаратах, грошові кошти в розмірі 200 грн за кожну пророблену добу.

ОСОБА_8 виконувала функції адміністратора, які полягали у веденні необхідних документів, нарахування заробітної плати, облік видачі таких коштів, отримання та зберігання грошових коштів, наданих гравцями для участі у грі на ігрових апаратах, накручування за допомогою спеціальних ключів суми балів (бонусів) рівнозначної до суми грошових коштів наданих гравцями, у співвідношенні 1 бал (бонус) дорівнює 1 грн, дотримання заходів приховування злочинної діяльності, що полягали у особистому здійсненні пропускного режиму до приміщення, спостереженні за порядком в ігровому залі, повідомленні через телефонні дзвінки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про кількість гравців, які грали протягом доби, надаванні їм інформації про суму виграшів та програшів, суму каси (отриманого прибутку), кількість осіб, які грали в борг, перевірці справності гральних автоматів.

Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , свідомо взявши на себе роль співорганізаторів створеної ними для вчинення кримінальних правопорушень організованої групи осіб, повідомили ОСОБА_8 , що для забезпечення їх злочинної діяльності необхідно дотримуватись розроблених заходів конспірації, зокрема: проводити азартні ігри тільки за зачиненими дверима, використовувати засоби відеоспостереження на вході у гральний зал, залучати лише перевірених гравців, яких вони особисто знають в обличчя, з метою недопущення виявлення правоохоронними органами вказаного ігрового залу, щоб таким чином приховати свої злочинні дії, направлені на здійснення незаконного грального бізнесу.

Для реалізації злочинного умислу, ОСОБА_10 на початку жовтня 2016 року уклав зі ОСОБА_11 письмовий договір щодо оренди нежитлового приміщення, розташованого за адресою АДРЕСА_3 ( АДРЕСА_4 . У вказаному приміщенні ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обладнали гральний зал, призначений для проведення азартних ігор на гральних автоматах та комп`ютерах, розмістив, придбане при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, спеціальне гральне обладнання - шість гральних апаратів, які знаходились в одній локальній мережі, тим самим забезпечив себе засобами та знаряддями вчинення кримінального правопорушення та один покерний стіл, призначений для проведення карточної гри в покер та гральними фішками.

Також, з метою додаткового залучення клієнтів, шляхом створення привабливих умов відпочинку та якомога тривалішого перебування гравців у гральному закладі, ОСОБА_10 та ОСОБА_9 було придбано прохолоджуючі та слабоалкогольні напої та в самому приміщенні грального залу влаштовано бар для відвідувачів.

Вказана злочинна діяльність ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 продовжувалася до моменту виявлення даної злочинної діяльності працівниками правоохоронних органів 31.01.2017, якими під час проведення огляду у вищевказаному нежитловому приміщенні, яке розташоване за адресою АДРЕСА_2 , було зафіксовано проведення азартної гри, організованої ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та ОСОБА_8 в ході якого виявлено та вилучено 100 доларів США, 1561 грн, фішки в кількості 220 штук, один стіл для гри в покер та шість ігрових апаратів.

-4-

Крім того, ОСОБА_8 в період часу з початку грудня 2016 по 31.01.2017, легалізувала (відмила) кошти, одержані внаслідок вчинення вищевказаних суспільно небезпечних протиправних діянь - зайняття гральним бізнесом.

Зокрема, в період з початку грудня 2016 по 31.01.2017 ОСОБА_8 , діючи умисно, з метою легалізації грошових коштів отриманих злочинним шляхом, усвідомлюючи, що грошові кошти в розмірі біля 34000 грн, є коштами, отриманими внаслідок вчинення нею незаконної діяльності - зайняття гральним бізнесом, умисно вчинила фінансові операції, з коштами одержаними внаслідок вчинення суспільно - небезпечного протиправного діяння, що відобразилось у наступному.

ОСОБА_8 залучала кошти від діяльності пов`язаної з організацією, проведенням та наданням можливості доступу до азартних ігор на гральних автоматах, в приміщенні ігрового залу, що за адресою: АДРЕСА_2 , які надходили від проведення гри гравцями на п`яти ігрових апаратах.

При цьому, ОСОБА_8 систематично виконувала фінансові операції в готівковій формі, які полягали в розрахунку з виручених від незаконної діяльності грошових коштів іншим учасникам організованої ОСОБА_10 та ОСОБА_9 групи. Окрім того, ОСОБА_8 частину з виручених грошових коштів згідно накладної від 28.12.2017 виданої ФОП ОСОБА_12 , використала на оплату вугілля «Антрацит», за що здійснила готівковий платіж в сумі 32500 грн.

Таким чином ОСОБА_8 легалізувала (відмила) кошти одержані злочинним шляхом на загальну суму 32500 грн.

Ухвала суду мотивована тим, що 09.09.2017 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України у кримінальному провадженні № 0000868 від 23.06.2016, яку в подальшому було змінено згідно повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 13.07.2018 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 209 КК України. Постановою заступника прокуратури Закарпатської області від 08.11.2017 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 09.01.2018. У подальшому постановою начальника відділу прокуратури Закарпатської області від 29.12.2017 з кримінального провадження № 0000868 від 23.06.2016 виділено матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України, в окреме провадження за № 0000260. 29.12.2017 постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області виділене кримінальне провадження зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, яке відновлено 06.07.2018. З урахуванням наведеного, починаючи з 06.07.2018 сторона обвинувачення протягом восьми днів мала направити до суду обвинувальний акт, а саме до 17.07.2018.

13.07.2018 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, з якими, на переконання суду першої інстанції, сторона захисту ознайомилась 13.07.2018. Обвинувальний акт було складено 20.07.2018 й затверджено прокурором 24.07.2018, який направлено до суду (здано на поштове відділення) 31.07.2018 та фактично отримано судом 02.08.2018. Таким чином обвинувальний акт складений та направлений прокурором до суду після закінчення граничного строку розслідування кримінального провадження, передбаченого ст. 219 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 , посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотні суперечності, просить ухвалу суду від 27.02.2023 скасувати та призначити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 до нового

-5-

розгляду в суді першої інстанції. Вказує на те, що 09.09.2017 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України; 08.11.2017 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 09.01.2018. У подальшому постановою від 29.12.2017 (за 12 днів до закінчення строку досудового розслідування) кримінальне провадження зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, яке відновлено 06.07.2018. При цьому 13.07.2018 (тобто за 4 дні до закінчення строку досудового розслідування) стороні захисту відкрито матеріали досудового розслідування; 24.07.2018 затверджено обвинувальний акт, який направлено до суду (здано на поштове відділення) 31.07.2018. При цьому жодні слідчі дії після відкриття матеріалів досудового розслідування по збиранню доказів не проводились, а обвинувачена, отримавши обвинувальний акт, набула статусу обвинуваченої. Ці обставини судом першої інстанції враховані не були. Окрім того, судом безпідставно застосовано положення п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України з огляду на відсутність у суду повноважень на закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, положення якої набрали чинності 15.03.2018 і не мають зворотної дії в часі.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора, захисник-адвокат ОСОБА_5 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , вказує на її безпідставність та необґрунтованість. Вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України з огляду на те, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК України про, що обґрунтовано зазначено в ухвалі суду від 27.02.2023.

Судове провадження розглядається за відсутності обвинуваченої та прокурора, неявка яких з урахуванням положень ч. 4 ст. 405 КПК України не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, а також те, що від них не надходили заяви чи клопотання про відкладення розгляду судового провадження на інший термін та відомості про поважність причин їх неявки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника-адвоката ОСОБА_5 , який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог КПК України, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК України).

Відповідно до ст. 370, 372 КПК України судове рішення (ухвала) повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення. У мотивувальній частині ухвали зазначаються: суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлені судом обставини з посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким керувався.

-6-

Згідно ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Колегія суддів вважає, що вказані вище вимоги кримінального процесуального та кримінального законів, судом першої інстанції не були дотримані.

Обґрунтовуючи рішення про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, судом першої інстанції зазначено, що строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, з урахуванням строку зупинення кримінального провадження та ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, закінчився 17.07.2018, при цьому обвинувальний акт було складено 20.07.2018, затверджено прокурором 24.07.2018, який направлено до суду (здано на поштове відділення) 31.07.2018 та фактично отримано судом 02.08.2018.

Разом з тим, колегія суддів констатує, що закриваючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 з підстав, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд першої інстанції застосував закон, який не підлягав застосуванню, оскільки положення вказаної статті, якою Законом № 2147-VIII доповнено КПК України, набрали чинності пізніше, ніж внесено було відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

У пункті 5 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 7 ст. 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Статтею 284 КПК України визначено підстави для закриття кримінального провадження, тобто закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно із Законом № 2147-VIII частину 1 статті 284 КПК України доповнено пунктом 10, за яким ці зміни вводяться в дію через три місяці після набрання чинності цим Законом, тобто з 16.03.2018 і не мають зворотної дії в часі та застосовуються до справ, по яким відомості про кримінальне правопорушення були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після введення в дію цих змін.

Відповідно ж до висновку щодо застосування норм права, який міститься у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду

від 11.09.2023 (справа № 711/8244/18, провадження № 51-769 кмо 22), датою введення в дію положень, вказаних у пункті 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII, у тому числі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України, є 16.03.2018.

Пункт 10 частини 1 статті 284 КПК України застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після введення в дію цього положення, тобто поширюється на кримінальні провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань з 16.03.2018 і не поширюється на кримінальні провадження, відомості щодо яких внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань, до вказаної дати.

-7-

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, вперше були внесені 23.06.2016 за № 0000868, які в подальшому 28.02.2017 були об`єднані з кримінальним провадження, відомості про яке було внесені 01.02.2017 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107, з присвоєнням номеру кримінального провадження № 000868.

09.09.2017 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України у кримінальному провадженні № 0000868 від 23.06.2016.

13.07.2018 ОСОБА_8 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 209 КК України.

Постановою заступника прокуратури Закарпатської області від 08.11.2017 строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 09.01.2018.

Постановою начальника відділу прокуратури Закарпатської області від 29.12.2017 з кримінального провадження № 0000868 від 23.06.2016, виділено матеріали досудового розслідування щодо ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України, в окреме провадження за № 0000260.

29.12.2017 постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУ НП в Закарпатській області виділене кримінальне провадження зупинено на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України, яке відновлено 06.07.2018.

13.07.2018 стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження, з якими, сторона захисту ознайомилась того ж дня.

Обвинувальний акт було складено 20.07.2018 й затверджено прокурором 24.07.2018, який направлено до суду (здано на поштове відділення) 31.07.2018 та фактично отримано судом 02.08.2018.

Разом з тим, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000260 від 29.12.2017 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 209 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, суд першої інстанції залишив поза увагою те, що вказана процесуальна норма застосовується лише до кримінальних проваджень, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після введення в дію цього положення (з 16.03.2018).

При цьому з матеріалів кримінального провадження вбачається, що вперше відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені 23.06.2016 за № 0000868, які в подальшому 28.02.2017 були об`єднані з кримінальним провадження відомості про яке було 01.02.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107, з присвоєнням номеру кримінального провадження № 000868, в якому 09.09.2017 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 203-2 КК України.

З даного об`єднаного кримінального провадження 29.12.2017 було виділено матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 з присвоєння номеру кримінального провадження 0000260.

За таких обставин у даному кримінальному провадженні відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 КК України, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань до введення в дію положень, вказаних у пункті 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII (у т. ч. й п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК), а саме 23.06.2016.

-8-

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що ні подальше об`єднання цих кримінальних проваджень, чи виділення в окреме провадження, жодним чином не впливають на імперативний характер вказівки у примітці до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України про дію приписів цього пункту лише щодо кримінальних проваджень, по яким відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань після введення в дію цих змін, тобто з 16.03.2018.

А тому закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК відносно ОСОБА_8 за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 209 КК України щодо кримінальних правопорушень, відомості по яким 23.06.2016 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000868 (до введення в дію положень, вказаних у пункті 4 § 2 розділу 4 Закону № 2147-VIII), суперечить імперативним приписам примітки до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Під час розгляду кримінального провадження суд першої інстанції не надав належної оцінки зазначеним обставинам, чим допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, які є істотними, оскільки перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, що відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставою для його скасування.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно врахувати наведене, судовий розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення, відповідно до вимог ст. 370 КПК України.

З огляду на вищенаведене апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з призначенням нового розгляду кримінального провадження у суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 27.02.2023 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.12.2017 за № 0000260 про обвинувачення ОСОБА_7 , за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2, ч. 1 ст. 209 КК України, на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України, після повідомлення особі про підозру,- скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_8 в суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді