ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 638/8101/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1622/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 3 ст. 111-1 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002957 від 22.09.2022 за частиною 3 статті 111-1 КК України, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2023 року клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про зміну обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт залишено без задоволення; клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задоволено та продовжено обвинуваченій ОСОБА_7 строк тримання під вартою до 03.12.2023 включно, без визначення розміру застави.

Не погодившись з вказаною ухвалою, захисник обвинуваченої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2023 року, відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт або визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в мінімальному розмірі, визначеному КПК України.

Обгрунтовуючи клопотання про поновлення строку, захисник посилається на те, що в судовому засіданні було оголошено лише резолютивну частину ухвали. 06.10.2023 адвокат на електронну адресу суду направила заяву про надання копії повного тексту судового рішення, однак на її адресу копія ухвали так і не надійшла. З оскаржуваною ухвалою ОСОБА_8 ознайомилася 10.10.2023 в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, захисник обвинуваченої ОСОБА_7 вказує, що судом було розглянуто клопотання прокурора, яке не відповідає вимогам статті 184 КПК України. Суд безпідставно дійшов висновку про наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, а припущення прокурора про їх наявність, якщо вони не грунтуються на доказах, не може вважатися належною метою запобіжного заходу в розумінні частини 1 статті 177 КПК України. На переконання сторони захисту, обставини кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, заміжня, має на утриманні непрацездатних осіб, має вищу освіту, страждає на хронічні захворювання та потребує лікування, необгрунтованість підозри, відсутність в її діях складу інкримінованого злочину, свідчать про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора. Судом необгрунтовано відхилено доводи сторони захисту про відсутність підстав для продовження тримання ОСОБА_7 під вартою.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення обвинуваченої та її захисника, які просили задовольнити клопотання про поновлення апеляційного строку та апеляційні вимоги, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог адвоката ОСОБА_8 , дослідивши матеріали провадження, перевіривши доводи клопотання про поновлення апеляційного строку та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для поновлення захиснику обвинуваченої строку на апеляційне оскарження ухвали та залишення її апеляційної скарги без задоволення.

Враховуючи, що доводи клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 щодо дати її ознайомлення із повним текстом оскаржуваної ухвали не спростовані, а наявність повного тексту оскаржуваного судового рішення необхідна для належного мотивування апеляційної скарги, клопотання адвоката ОСОБА_8 про поновлення апеляційного строку підлягає задоволенню. Перевіряючи обгрунтованість ухвали суду про продовження обвинуваченій строку тримання під вартою, апеляційний суд виходить з наступного.

Статтею 199 КПК України передбачено порядок продовження строку тримання під вартою.

Відповідно до частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею 177 цього Кодексу.

Згідно із статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Відповідно до частини 6 статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Відповідно до абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про наявність підстав для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, небезпідставно врахував обставини інкримінованого злочину, вчиненого під час воєнного стану, який посягає на основи національної безпеки України, продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, які не зменшилися, та дійшов обгрунтованого висновку, що застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання вказаним ризикам, з чим погоджується апеляційний суд.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Висновок суду щодо продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України є мотивованим, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Надаючи оцінку можливості обвинуваченої переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій. Як зазначено прокурором у клопотанні про продовження строку тримання під вартою, свідками у кримінальному провадженні є особи, які особисто відомі обвинуваченій, в тому числі працівники створеного окупаційною адміністрацією закладу освіти, який очолювала ОСОБА_7 , за версією сторони обвинувачення. Судом першої інстанції при оцінці можливості настання ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України небезпідставно враховано, що судове провадження знаходиться на початковій стадії, свідки у кримінальному провадженні ще не допитані, у зв`язку із чим ризик можливого здійснення обвинуваченою на них впливу, у випадку застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу, є обгрунтованим. Також суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення. З урахуванням наведеного, об`єктивна можливість вчинення обвинуваченою дій, передбачених пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України може перешкодити судовому провадженню та дотриманню розумних строків судового розгляду.

Колегія суддів вважає обгрунтованими доводи клопотання прокурора та висновки суду щодо неможливості на даному етапі застосувати до обвинуваченої більш м`який запобіжний захід, враховуючи особливості конкретної справи, характер та фактичні обставини інкримінованого злочину, вчиненого під час воєнного стану, а саме: вчинення дій, спрямованих на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти. Доводи захисника обвинуваченої ОСОБА_7 щодо міцних соціальних зв`язків обвинуваченої, яка раніше не судима, заміжня, має на утриманні непрацездатних осіб, має вищу освіту, не спростовують правильності прийнятого судом рішення, оскільки такі обставини не виключають встановлених ризиків та не гарантуватимуть належної процесуальної поведінки обвинуваченої у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу. Щодо незадовільного стану здоров`я обвинуваченої, на який посилається адвокат в апеляційній скарзі, то суд першої інстанції надав оцінку цій обставині в оскаржуваному судовому рішенні, зазначивши, що відомості про стан здоров`я обвинуваченої, який би унеможливлював застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відсутні. Обгрунтованих доказів, які б підтверджували неможливість отримання обвинуваченою необхідного лікування в умовах слідчого ізолятора, апеляційному суду також не надано. Апеляційні доводи захисника про необгрунтованість підозри та відсутність в діях ОСОБА_7 складу інкримінованого злочину безпідставні, оскільки на даній стадії провадження апеляційний суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину, перевіряти наявність складу кримінального правопорушення. Оцінку достатності доказів, зібраних стороною обвинувачення, має надати суд першої інстанції за результатами судового провадження, оцінивши всі докази як окремо так і в їх сукупності. Обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення була перевірена слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу на стадії досудового розслідування та неодноразово перевірялася в подальшому при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Крім того, обґрунтованість підозри це сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. У клопотанні прокурора наведені достатні відомості, які вказують на наявність підстав, визначених КПК України, для продовження щодо обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Отже, на час проведення апеляційного перегляду оскаржуваної ухвали, ризики, передбачені пунктами 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, що існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не втратили свою актуальність. Поміж цим, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції у даному кримінальному провадженні відповідно до положень абзацу 8 частини 4 статті 183 КПК України обґрунтовано не визначив розмір застави. Висновки суду щодо не визначення розміру застави є законними та обґрунтованими, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог адвоката щодо застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Апеляційний суд на даному етапі провадження приходить до висновку, що менш суворі запобіжні заходи не будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні та не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченої. У зв`язку із наведеним, порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та вмотивоване рішення, судом апеляційної інстанції не виявлено, а наведені в апеляційній скарзі захисника доводи, колегія суддів не вбачає достатніми для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись статтями 177, 178, 404, 405, пунктом 1 частини 1 статті 407, 418, 419, 422-1 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2023 року задовольнити.

Поновити захиснику строк на апеляційне оскарження ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 жовтня 2023 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до статті 424 КПК України.

Головуючий:

Судді: