Справа № 463/371/24
Провадження № 1-кс/463/648/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

17 січня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання слідчого ВРЗЗКС СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

в провадженні слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000259 від 16.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Слідчий ВРЗЗКС СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_7 звернулася до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Подане клопотання мотивує тим, що у слідчому відділі Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0000259 від 16.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 16 січня 2024 року приблизно о 17 год. 30 хв., перебуваючи за адресою: м.Львів, пл.Соборна,9, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно та в умовах воєнного стану, який введено в Україні відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, під час посадки в трамвай № НОМЕР_1 , шляхом вільного доступу, викрав у неповнолітньої ОСОБА_8 , мобільний телефон марки «Xiaomi» моделі «М2101К9А6» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , рожевого кольору, вартістю 3200 гривень, в прозорому чохлі, із карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» з номером НОМЕР_4 , після чого, із викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення, чим заподіяв ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 3200,0 гривень.

ОСОБА_5 затримано в порядку ст.208 КПК України о 17 год. 11 хв. 16.01.2024 року.

17 січня 2024 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, оскільки під час досудового розслідування встановлено обставини, які прямо вказують на вчинення останім, вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила задовольнити подане клопотання та пояснила, що на її думку необхідність взяття під варту підозрюваного є обґрунтованою, оскільки злочин у скоєнні якого він підозрюється є тяжким, вчиненим під час воєнного стану, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Підозрюваний раніше судимий за вчинення майнових злочинів, не має постійного місця роботи, стійких соціальних зв`язків, а тому, перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення. ОСОБА_5 нехтуючи вимогами законодавства, продовжує вчиняти кримінальні правопорушення на протязі тривалого часу, на шлях виправлення не стає. Крім цього, просить визначити останьому, заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Саме такий розмір застави на її думку здатний забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що прокурором не доведені ризики, передбачені ст.177 КПК України. При цьому, звертає увагу суду на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, проживає разом з матір`ю, яка є пенсійного віку, позитивно характеризується, потребує постійного медичного лікування у зв`язку із захворюваннями, не має на міру впливати на потерпілого та свідків, а тому, просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію захисника. Додатково зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення він визнає, буде співпрацювати зі слідством, з`являтися на всі виклики до слідчого та суду, просить застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частиною 1 ст.194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000259 від 16.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_5 повідомлено 17.01.2024 року.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні злочину на момент вирішення питання про взяття під варту має відповідати стандарту «розумна підозра». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (справа «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Об`єднаного Королівства», рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ердагоз проти Туреччини», 1997 рік). Хоча факти на момент вирішення питання про утримання під вартою і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було визначити винуватість особи у вчиненні злочину, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, на предмет їхньої допустимості, достовірності та належності і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям. При цьому, суд має обґрунтовувати своє рішення на підставі дослідження у суді обґрунтованої підозри, а не на основі даних, поданих стороною обвинувачення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: заявою ОСОБА_9 від 16.01.2024 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.01.2024 року; протоколом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_8 від 16.01.2024 року; протоколом огляду речового доказу від 16.01.2024 року; протоколами допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 від 16.01.2024 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Згідно з п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Положеннями ст.183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з врахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

В п.36 Рішення від 20.05.2010р., яке ухвалено у справі «Москаленко проти України» (заява № 37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Згідно з матеріалами клопотання, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину відносно неповнолітнього, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Крім цього, підозрюваний ОСОБА_5 раніше судимий за вчинення майнових злочинів, не має стійких соціальних зв`язків, не працює, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, має реальні можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наведені вище обставини в їх сукупності виключають можливість обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим кодексом.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція якого у разі визнання його винуватим, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, з метою унеможливити переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, приходжу до переконання, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави, у відповідності до вимог ч.3 ст.183 КПК України.

Зважаючи на викладене, відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, із врахуванням характеризуючих даних особи підозрюваного ОСОБА_5 , враховуючи його сімейний та майновий стан, обставини вчинення кримінального правопорушення, приходжу до висновку, що достатнім для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст.194 КПК України є застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що не буде завідомо непомірним для підозрюваного та внесення якої, згідно з ч.4 ст.202 КПК України, є підставою для звільнення особи з-під варти.

Керуючись ст.ст.177, 178, 182-184, 186, 193, 194-196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

клопотання слідчого ВРЗЗКС СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 погодженого прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше судженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19».

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560,0 гривень (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

Після внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок, ОСОБА_5 звільняється з-під варти в порядку, визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_5 покладаються такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування потерпілим, представником потерпілого та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку не внесення застави строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з 17 год. 11 хв. 16 січня 2024 року до 15 березня 2024 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ВРЗЗКС СВ Львівського районного управління поліції № 1 ГУ Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 та прокурора Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1