Код суду 233 Справа № 233/7275/23
Вирок
Іменем України
02 лютого 2024 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, українець, громадянин України, з вищою освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_5 - 2019 року народження, військовослужбовець військової служби за контрактом, начальник технічної частини, заступник командира з озброєння військової частини НОМЕР_1 , має військове звання капітан, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286КК України,
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, командиром роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.п. 10.1, 11.4 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, близько 16 години 30 хвилин 31 серпня 2023 року, в світлий час доби, керуючи на достатніх правових підставах технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Pajero Sport» номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись зі швидкістю приблизно 52-54 км/год по проїжджій частині проспекту Ломоносова в місті Костянтинівці Краматорського району Донецької області, з боку вулиці Ємельянова в напрямку вулиці Шмідта, та проїжджаючи ділянку дороги в районі будинку №145 по проспекту Ломоносова після заокруглення дороги вліво відносно напрямку його руху, діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, не будучи уважним, не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки, адекватно не реагуючи на зміну дорожньої обстановки, виїхав на призначений для зустрічного руху бік дороги, де скоїв зіткнення з мотоциклом марки «VIPER» моделі «VM200-10» номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався у зустрічному для нього напрямку, внаслідок чого останній отримав несумісні з життям тілесні ушкодження у вигляді масивної поєднаної тупої травми тіла з множинними переломами кісток та ушкодженнями внутрішніх органів, що спричинило шок, від яких загинув на місці події
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав у повному обсязі та пояснив суду, що 31 серпня 2023 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, в світлий час доби, він керував технічно справним автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Pajero Sport», номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись зі швидкістю приблизно 52-54 км/год по проїжджій частині проспекту Ломоносова в місті Костянтинівці Краматорського району Донецької області, з боку вулиці Ємельянова в напрямку вулиці Шмідта, та проїжджаючи ділянку дороги в районі будинку №145 по проспекту Ломоносова після заокруглення дороги вліво відносно напрямку його руху, діючи необережно, не будучи уважним, не маючи перешкод технічного характеру для об`єктивного сприйняття дорожньої обстановки, адекватно не реагуючи на зміну дорожньої обстановки, виїхав на зустрічну смугу дороги, де скоїв зіткнення з мотоциклом марки «VIPER», під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався у зустрічному для нього напрямку, внаслідок чого останній отримав несумісні з життям тілесні ушкодження, від яких загинув на місці.
Обвинувачений ОСОБА_4 цілком усвідомлює, що допущені ним порушення ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події та суспільно небезпечними наслідками у вигляді смерті водія мотоцикла марки «VIPER» ОСОБА_6 ..
Потерпілий ОСОБА_7 , будучи повідомленим належним чином про час та місце розгляду кримінального провадження, надав суду заяву в якій просив розглянути кримінальне провадження без його особистої участі, покарання обвинуваченому просив призначити на розсуд суду. Цивільний позов не заявляв.
Відповідно до ст.325КПК України, суд заслухавши думку учасників судового провадження, враховуючи те, що за відсутності потерпілого, можливо з`ясувати всі обставини під час судового провадження, вирішив питання про проведення судового розгляду без особистої участі потерпілого ОСОБА_7 ..
Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349КПК України. При цьому судом було роз`яснено учасникам судового провадження, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.286КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання, обвинуваченому ОСОБА_4 , згідно з вимогами ст.ст.65-67КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд з додержанням принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини кримінального правопорушення, його наслідки, дані про особу винуватого, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 , відповідно до ст.12КК України, є тяжким злочином.
Вивченням відомостей про особу ОСОБА_4 судом встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, до адміністративної відповідальності, протягом останнього року - не притягався, має місце мешкання та адресу реєстрації, одружений, має на утримання малолітню дитину - ОСОБА_5 - 2019 року народження, осіб похилого віку на утриманні не має, працездатний, військовослужбовець військової служби за контрактом, на диспансерних обліках закладів охорони здоров`я - не перебуває, свою провину в інкримінованому - визнав у повному обсязі, шкодував про вчинене, відшкодував завдану шкоду потерпілому ОСОБА_7 , готовий нести відповідальність за скоєне.
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за висновком якої рівень ризику вчинення ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, оцінується як низький. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від с суспільства.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд вважає його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Відповідно до ч.2 ст.50КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.
При визначенні застосування необхідного покарання обвинуваченому судом, також, взято до уваги правову позицію, зазначену в постанові ВСУ від 14.04.2016 року, де зазначено, що Україна є правовою державою (стаття 1 Конституції України). Відповідно до частини першої статті 8 Основного Закону України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Справедливість одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Зазвичай справедливість розглядають як властивість права, виражену, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому правопорушенню. У сфері реалізації права справедливість проявляється, зокрема, у рівності всіх перед законом, відповідності злочину і покарання, цілях законодавця і засобах, що обираються для їх забезпечення.
Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо (постанова Верховного Суду від 01.02.2018 року по справі № 634/609/15-к).
Крім того, необхідно враховувати позицію Конституційного Суду України, викладену у рішенні №15-рп/2004 від 02 листопада 2004 року, відповідно до якої окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.
Відповідно до ч.1 ст.69КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, в даному випадку та враховуючи кваліфікацію інкримінованого, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.
Судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому враховуючи данні про особу обвинуваченого, а також його критичне ставлення до скоєного, відсутність будь яких вимог матеріального та морального характеру з боку потерпілого, в сукупності з іншим дає суду підстави вважати, що в даному випадку, відповідно до принципу справедливості, який є однією із ключових засад всієї системи права, й особливе місце посідає цей принцип у кримінальному праві, де однією із складових принципу справедливості виступає співрозмірність вчиненого особою злочину та призначеного за нього покарання, цілком надає суду можливість для застосування ст.69КК України, та призначення ОСОБА_4 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.2 ст.286КК України у виді позбавлення волі та без застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, вважаючи, що саме таке покарання буде найбільш відповідати принципам та цілям його призначення, повністю відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства й вимогами захисту основоположних прав особи і буде необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, призведе до позитивних змін в його особистості, а також створить у нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки у суспільстві, що відвирне підвищений ступінь суспільної небезпечності його особи та у сукупності утворить бажання обвинуваченого стати на шлях виправлення.
До того ж приймаючи до уваги позицію сторін висловлену в судових дебатах, враховуючи обставини справи та особу засудженого, його статус військовослужбовця, суд при визначені остаточного та необхідного виду покарання, вважає за можливе застосувати приписи статті 62КК України, а покарання у виді позбавлення волі замінити на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той самий строк.
Цивільний позов - не заявлено.
На підставі ч.4 ст.174КПК України, підлягає скасуванню арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 05 вересня 2023 року
Питання про речові докази необхідно вирішити у відповідності до вимог ст.100КПК України.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експертів, відповідно до ст.ст.122,124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , з якого стягнути на користь держави витрати на проведення експертиз у загальному розмірі 5736 гривень 00 копійок
Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовано, клопотання від прокурора, з цього приводу - не надходило та суд не знаходить підстав для його застосування.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст.366-368, 371, 374, 376, 395КПК України, суд

ОСОБА_4 - визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Відповідно до ст.62КК України ОСОБА_4 призначене вироком покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі замінити на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 2 (два) роки.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових технічного стану транспортних засобів, авто-технічної та транспортно-трасологічної експертиз, в загальному розмірі 5736 (п`ять тисяч сімсот тридцять шість) гривень, 00 копійок.
- автомобіль марки «Mitsubishi» моделі «Pajero Sport», номерний знак НОМЕР_2 , який перебуває на майданчику тимчасового утримання транспорту за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Дружківка, вул. Лізи Чайкіної, 1 - повернути за приналежністю Військовій частині НОМЕР_1 ;
- мотоцикл марки «VIPER» моделі «VM200-10», номерний знак НОМЕР_3 , власником якого є загиблий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуває на майданчику тимчасового утримання транспорту за адресою: АДРЕСА_2 повернути потерпілому ОСОБА_7 ..
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя ОСОБА_1