ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Луцького міськрайонного суду від 10 грудня 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Луцька Волинської області, зареєстрованого та жителя за адресою: АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, одруженого, на утриманні якого перебуває троє неповнолітніх дітей, непрацюючого, раніше судимого, зокрема: 22.06.2021 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області до 160 годин громадських робіт з яких на даний час відбуто 52 години, невідбутий строк покарання у вигляді громадських робіт становить 108 годин

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

На підставі ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.06.2021 року з розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт та остаточно призначено покарання у виді арешту на строк 1 (один) місяць 10 (десять) днів.

Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що він, будучи особою раніше судимою згідно вироку Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.06.2021 за кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 164 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком на 160 годин та згідно рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.06.2019 у цивільній справі №161/7672/19 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання малолітньої дитини: сина - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08.05.2019.

Однак, ОСОБА_9 , достеменно знаючи про вказане рішення суду, являючись дієздатною та працездатною особою, маючи дохід з неофіційних джерел, проте, з доходів аліменти не сплачував, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надавав, заходів, спрямованих на погашення заборгованості не вживав, чим свідомо, діючи з прямим умислом, злісно ухилився від сплати встановлених рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.06.2019 у цивільній справі №161/7672/19 аліментів на користь ОСОБА_11 на утримання малолітньої дитини сина: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття починаючи з 08.05.2019, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати таких коштів, яка згідно інформації Луцького районного відділу ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за період з 08 травня 2019 року по травень 2021 року включно становить 61 935,60 грн. (шістдесят одна тисяча дев`ятсот тридцять п`ять гривень шістдесят копійок), тобто у розмірі, що в сукупності перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів.

Таким чином, ОСОБА_9 , будучи особою, раніше судимою за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 164 КК України, своїми діями, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 2 ст. 164 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 та правильності кваліфікації його дій, порушує питання про скасування вироку в частині призначення покарання з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості

В обґрунтування доводів зазначає про те, що санкція ч. 2 ст. 164 КК України передбачає покарання у виді арешту від трьох до шести місяців. Усупереч цьому, судом першої інстанції обвинуваченому призначено покарання, яке не передбачено санкцією вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність. Також у судовому рішенні не наведено підстав для застосування більш м`якого покарання, ніж це передбачено ч. 2 ст. 164 КК України.

Просить скасувати вирок суду першої інстанції та ухвалити новий, яким визнати ОСОБА_9 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України, та призначити йому покарання у виді арешту строком на 3 місяці. На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22.06.2021 з розрахунку, одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт та остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді арешту на строк 3 місяці 10 днів. У решті оскаржуваний вирок залишити без змін.

Перед судовим засіданням на адресу суду прокурор подав зміни до апеляційної скарги, в яких просить скасувати вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2021 року та закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю обвинуваченого ОСОБА_9 .

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, думку прокурора, яка просила оскаржуваний вирок скасувати, а провадження закрити, потерпілу, яка не заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно наданої прокурором копії лікарського свідоцтва про смерть № 25 від 09 жовтня 2023 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо помер підозрюваний, обвинувачений, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Відповідно до правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеного у постанові від 16.01.2019 р. у справі № 761/33482/16-к, закриття кримінального провадження у зв`язку зі смертю особи, щодо якої здійснюється це провадження, крім випадків, коли воно є необхідним для реабілітації померлого, по суті означає припинення процесуальної діяльності щодо встановлення винуватості особи у вчиненні певного злочину та відмову держави від притягнення її до кримінальної відповідальності й призначення їй покарання. Припинення кримінального переслідування особи, яка померла, дозволяє уникнути надмірного витрачання ресурсів держави, адже продовження такого переслідування виключно заради формального визнання померлого винуватим у вчиненні злочину, як правило, не має жодного практичного сенсу.

Згідно зі ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Враховуючи те, що на час розгляду апеляційної скарги прокурора, ОСОБА_9 помер, факт смерті якого підтверджується зазначеним лікарським свідоцтвом про смерть, рапортами працівників ВП Луцького РУП ГУНП у Волинській області, і питання про його реабілітацію не порушується, згідно з п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України та ст. 417 КПК України колегія суддів вважає, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_9 за інкримінованим йому кримінальним правопорушенням підлягає закриттю, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції скасуванню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 376, 404, 405, 407, 417 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Луцької окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10 грудня 2021 року стосовно ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 164 КК України скасувати.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000192 від 26.05.2021 щодо ОСОБА_9 закрити на підставі п. 5 ч. 1 ст.284 КПК України у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді