КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 травня 2023 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що для обрання обвинуваченим більш м`якого запобіжного заходу ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшилися.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, захисник ОСОБА_5 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою, оскільки обвинуваченим безпідставно продовжили запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, які тримаються під вартою без вироку суду тривалий час. Прокурор у клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не довів наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а лише формально на них послався.

В судове засідання суду апеляційної інстанції не прибув прокурор, який належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, а захисник клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін не заявляв. Тому згідно з ч. 4 ст. 422-2 КПК України суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши надані в копіях матеріали кримінального провадження, колегія суддів уважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19 травня 2023 року включно.

На переконання колегії суддів таке рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Розумність строку тримання під вартою не піддається абстрактній оцінці. Законність тримання під вартою необхідно оцінювати, виходячи з особливостей конкретної справи. Проте продовження строку тримання під вартою можна виправдати, коли є конкретні ознаки існування реальної суспільної потреби, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають вимогу права, передбаченого ст. 5 Конвенції (рішення у справі "Lavents v. Latvia" п. 70).

Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК Українисуд першої інстанції зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Абзацом другим цієї ж частини ст. 331 КПК України на суд покладено такий самий обов`язок, а саме повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, у разі якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На переконання колегії суддів, судом першої інстанції дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування строку тримання під вартою щодо обвинувачених, повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу, при цьому в ухвалі докладно наведені мотиви, з яких було прийнято відповідне рішення.

Таке обмеження права обвинувачених на свободу не суперечить положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, так як існують ознаки суспільного інтересу, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи.

В апеляційній скарзі захисника не наведено достатніх та переконливих доводів щодо наявності підстав для звільнення обвинувачених з-під варти.

Доводи захисника про те, що обвинувачені тривалий час перебувають під вартою, не вказують на зменшення існуючих ризиків або на те, що інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у змозі їм запобігти. Не містять таких відомостей і надані суду матеріали. Крім того, з огляду на тяжкість пред`явленого обвинувачення, обставини для обрання обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінилися та продовжують існувати.

Інші доводи апеляційної скарги у відповідності до вимог чинного кримінального процесуального закону не можуть бути підставою для скасування постановленого судом рішення.

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року, а тому апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419, 421 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишити без задоволення, ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2023 року - без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: ______________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/824/2952/2023

Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_14

Доповідач: ОСОБА_1