Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-сс/4809/620/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2023 року. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відекоконференцзв`язку залі суду в м. Кропивницькому апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2023 року, якою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Озера Світловодського району Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 проживаючого АДРЕСА_2 , раніше судимого:18.05.2020 року Світловодським міськрайонним судом Кіровоградської області за ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 187 КК України,28.09.2023 року звільнено умовно-достроково,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.186 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 24 жовтня 2023 року до 22 грудня 2023 року, із визначенням розміру застави в сумі 53 680 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2023 року, задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 24 жовтня 2023 року до 22 грудня 2023 року, із визначенням розміру застави в сумі 53 680 грн.

Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у тому, що близько 17.30 год. 23.10.2023, тобто в період часу в який, відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» № 2102-IX від 24.02.2022 (далі з останніми змінами, внесеними згідно з Указом Президента від 26.07.2023 № 451/2023, затвердженого Законом України від 27.07.2023 № 3275-IX) діє правовий режим воєнного стану, ОСОБА_8 ідучи по алеї на площі Покровській у місті Олександрія Кіровоградської області помітив малолітню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . У цей момент, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел на відкрите викрадення мобільного телефону у малолітньої ОСОБА_9 . Реалізовуючи свої злочинні дії, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_8 ідучи позаду малолітньої потерпілої ОСОБА_9 наздогнав останню та схопив обома руками тулуб малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , чим зупинив її рух. Після цього, продовжуючи свої умисні злочинні дії ОСОБА_8 у присутності малолітньої ОСОБА_9 відкрито викрав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 10С», блакитного кольору, з сім карткою мобільного оператора «Лайфсел» з номером телефону НОМЕР_1 , власником якого є малолітня потерпіла ОСОБА_9 . Після відкритого викравши вищевказаного мобільного телефону марки «Xiaomi Redmi 10С», блакитного кольору, з сім карткою мобільного оператора «Лайфсел» з номером телефону НОМЕР_1 , ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд. У результаті злочинних дій ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 завдано майнову шкоду.

Таким чином, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері злочинів проти власності, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , згідно ст.177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, які в силу ст.12 КК України, є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний вчинив нове кримінальне правопорушення, звільнившись умовно-достроково з міць позбавлення волі лише 28.09.2023 року.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Свої вимоги обґрунтував тим, що під час розгляду клопотання, слідчий суддя у повному обсязі протокол допиту свідка ОСОБА_10 не досліджувала, а було оголошено лише назву протоколу слідчої дії та дату винесення протоколу.

Крім того згідно змісту протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 24.10.2023 року під час допиту не здійснювалось фіксування слідчої дії за допомогою доступних технічних засобів відео фіксації. Таким чином слідчий суддя не могла робити висновки у рішенні суду посилаючись при цьому на протокол допиту свідка ОСОБА_10 , у тому числі спростовувати доводи сторони захисту про фактичний час затримання ОСОБА_8 о 19 год. 00 хв. 23.10.2023 року.

Вказує, що слідчим суддею не дотримано вимог законодавства України та практики ЄСПЛ під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , не перевірено відповідність змісту клопотання вимогам статті 184 КПК України, не наведено доказів, які обґрунтовують висновки слідчого судді про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, чим порушено вимоги пункту 4 частини першої статті 196 КПК України.

Крім того вказує, що під час затримання у ОСОБА_8 не було виявлено будь-яких мобільних чи інших технічних пристроїв, які б свідчили про наявність у підозрюваного номеру мобільного оператора зв`язку чи особистого профілю, наприклад у соціальній мережі, через які б підозрюваний мав би можливість здійснювати незаконний тиск на потерпілу та свідка, що свідчить про не доведення слідчим неможливості застосування до ОСОБА_8 такого запобіжного заходу, як домашній арешт. Підозрюваний ОСОБА_8 у зв`язку з відбуванням покарання за попередніми вироками у місцях позбавлення волі станом на 30.10.2023 року не отримував документ, що посвідчує особу, у тому числі паспорт громадянина України, тому не можна стверджувати категорично, що ОСОБА_8 може повністю вільно пересуватись по території України в умовах воєнного стану, під час якого обмежуються права громадян України, у тому числі щодо вільно пересування. Також підозрюваний під час судового засідання повідомив, що працює, але не офіційно, тому взагалі не зрозуміло чим підтверджуються висновки суду про відсутність навіть неофіційного місця роботи. Також не підтверджені відповідними доказами є висновки слідчого судді щодо можливого примушування підозрюваним свідків змінити покази, які мають лише ознаки припущення.

Заслухавши доповідача, захисника - адвоката Старовойтова в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , який просив задовольнити подану апеляційну скаргу, прокурора, яка просила відмовити в апеляційній скарзі захисника, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали клопотання, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до п.5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ст. 5 ч. 1, ч. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Частиною 3 ст. 5 вказаної Конвенції передбачено, що кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту «с» пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу, і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Згідно ст. 6 ч. 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди України при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду як джерела права.

Відповідно ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Також, відповідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 01.06.2006 року по справі «Мамедов проти Росії», суд при перевірці законності та обґрунтованості запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має враховувати не тільки тяжкість обвинувачення, як на визначальний чинник при оцінці ймовірності ризиків, і хоча суворість покарання є визначальним, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з винятково абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Попков проти Росії» від 06.12.2007 року визначено, що підозрюваний повинен бути звільнений на час розгляду справи, якщо державні органи не можуть надати достатньо підстав, які виправдовують його утримання під вартою. Влада зобов`язана надати переконливі підстави для будь-якого мінімального строку тримання під вартою.

У справі "Нечипорук та Йонкало проти України" ЄСПЛ відзначив, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що в провадженні слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження №0001691 від 23.10.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

24.10.2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

Враховуючи мету і підстави застосування запобіжних заходів, колегія суддів доходить висновку, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність обґрунтованої підозри, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який є умисним та корисливим за вчинення якого передбачено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Посягає на суспільні інтереси - проти власності.

Крім того, слід зазначити, що обґрунтованість підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 23.10.2023 року; постановою про визнання потерпілою малолітню (неповнолітню) особу від 24.10.2023 року; протоколом допиту неповнолітньої особи від 24.10.2023 року; протоколом огляду місця події від 24.10.2023 року; протоколами допиту свідків від 24.10.2023 року; протоколом пред`явлення особи до впізнання від 24.10.2023 року; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.10.2023 року; повідомленням про підозру ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 24.10.2023 року.

Також слідчим суддею правильно враховано ризики передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Оскільки ОСОБА_8 , усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, яке має незворотній характер та згідно з ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, не маючи постійного джерела доходів, місця роботи, з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, маючи можливість вільно пересуватися по території України та безперешкодно покинути місто Олександрія і місце свого проживання, знаходячись на волі. 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Ризик доводиться тим, що ОСОБА_8 з метою уникнення можливого покарання, може примушувати свідків до зміни показів. 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Ризик, доводиться тим, що ОСОБА_8 , не має постійного джерела доходів, сталого, навіть неофіційного місця роботи, раніше судимий, 28.09.2023 року звільнений умовно-достроково з місць-позбавлення волі.

Крім того, колегія суддів доходить висновку, що слідчий суддя правильно врахував дані про особу підозрюваного, обставини кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 та положення ч.5 ст.182 КПК України та визначив розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 53 680 грн.

Доводи захисника викладені в апеляційній скарзі стосовно того, що підозра та ризики зазначені в клопотанні, передбачені ст.177 КПК України не доведені, є необґрунтованими та безпідставними, оскільки обґрунтованість підозри підтверджується дослідженими доказами по справі, а ризики у даному кримінальному провадженні встановлені судом першої інстанції знайшли своє об`єктивне підтвердження в суді апеляційної інстанції та в повній мірі підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами доданими до клопотання.

Крім того, доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що клопотання слідчого не відповідає вимогам статті 184 КПК України, не заслуговують на увагу. Так, як клопотання слідчого повністю відповідає вимогам ст. 184 КПК України та містить всі складові зазначеної норми, а саме: 1) короткий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, в якому підозрюється або обвинувачується особа; 2) правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) виклад обставин, що дають підстави підозрювати, обвинувачувати особу у вчиненні кримінального правопорушення, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 4) посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; 5) виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; 6) обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів; 7) обґрунтування необхідності покладення на підозрюваного, обвинуваченого конкретних обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу.

Сумнівів стосовно відповідності нормам КПК України зазначеного клопотання слідчого у колегії суддів не виникає.

Враховуючи вищевикладене, наявність обґрунтованих ризиків, враховуючи особу підозрюваного, та вищевикладені обставини, колегія суддів доходить висновку, що належна поведінка останнього на досудовому слідстві, може бути забезпечена лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із даним розміром застави, який на даний час не може бути зменшений.

Беручи до уваги викладене, колегія суддів, також із урахуванням наявності вищевказаних ризиків, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою або зменшити на даний час розмір визначеної застави.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого слідчим суддею рішення не встановлено.

За таких підстав, апеляційна скарга захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 183, 376, 407,422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційна скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 жовтня 2023 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з 24 жовтня 2023 року до 22 грудня 2023 року, із визначенням розміру застави в сумі 53 680 грн. - залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)