Провадження по справі № 1-кп/522/2544/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні Приморського районного суду м. Одеси в залі № 106 клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України, у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 07.06.2023 року, стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград Кіровоградської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває кримінальне провадження №0000170 від 07.06.2023 року, стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Від обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду надійшло клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з його примиренням з потерпілою, на підставі вимог ст. 46 КК України, оскільки він вперше вчинив нетяжкий злочин, з потерпілою примирився та відшкодував потерпілій завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Крім того, 21.12.2023 року від представника потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 , до суду надійшло клопотання, в якому потерпіла сторона не заперечує проти закриття кримінального провадження №0000170 від 07.06.2023 року та звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, відповідно до вимог ст. 285, 286 КПК України та ст. 46 КК України, у зв`язку з тим, що потерпіла ОСОБА_4 примирилася із обвинуваченим ОСОБА_3 , та останній в повному обсязі відшкодував їй завдану кримінальним правопорушенням шкоду.

Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України сторонам роз`яснені та зрозумілі.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 04 червня 2023 року приблизно о 01 годині 00 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у паркінгу, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , де у нього виник словесний конфлікт з ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій раптово виниклий протиправний намір, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, на ґрунті особистої неприязні, виниклої в ході словесного конфлікту, ОСОБА_3 підійшов до потерпілої спереду та умисно наніс один удар правою ногою в ліве плече та один удар лівою рукою в область лівої ключиці. Після цього, ОСОБА_3 одразу наніс один удар кулаком лівої руки в область обличчя ОСОБА_4 , від якого потерпіла впала сідницями на бетонне покриття паркінгу. В той час, коли потерпіла ОСОБА_4 перебувала в положенні сидячи на бетонному покритті паркінгу, ОСОБА_3 знову підійшов до неї та наніс ще один удар правою ногою в область лівої гомілки останньої.

В результаті противоправних дій ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_4 спричинено наступні тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, закритий перелом кісток носу зі зміщенням уламків, синці носа та повік правого ока, садна в ділянці лівої ключиці, синець лівого плеча, які згідно висновку експерта від 06.07.2023 № 757 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , органами кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, пояснив, що за вказаними в обвинувальному акті обставинами, справді 04.06.2023 року приблизно о 01:00 годині, знаходячись у паркінгу на підставі неприязних стосунків наніс тілесні ушкодження ОСОБА_4 . Зазначив, що раніше до відповідальності не притягувався та шкоду потерпілій відшкодував в повному обсязі, що в судовому засіданні підтвердила потерпіла сторона. Вказав, що наслідки звільнення від кримінальної відповідальності йому зрозумілі, в тому числі, що це є нереабілітуючою обставиною.

ОСОБА_3 просив задовольнити його клопотання та закрити кримінальне провадження стосовно нього, у зв`язку із примиренням обвинуваченого з потерпілою.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 , підтримала подану нею заяву та клопотання обвинуваченого, просила звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження стосовно нього закрити, на підставі ст. 46 КК України, оскільки обвинувачений відшкодував потерпілій завдану кримінальним правопорушенням шкоду в повному обсязі. Жодних матеріальних та моральних претензії до обвинуваченого у потерпілої немає. Наслідки звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України потерпілій роз`яснені та зрозумілі.

Прокурор підтримав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України, та не заперечував проти закриття кримінального провадження.

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши надані матеріали, клопотання та заяву, прийшов до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що сторонами кримінального провадження не заперечується той факт, що діяння, яке поставлено обвинуваченому ОСОБА_3 в вину, дійсно мало місце та містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, і він винен у його вчиненні, але існують умови та підстави звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, передбачені ст. 46 КК України.

Згідно з положеннями ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК України) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості чи проступку. Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Внаслідок такого примирення потерпілий не наполягає на притягненні до кримінальної відповідальності винної особи, а остання відшкодовує завдані нею збитки або усуває заподіяну шкоду. При цьому саме потерпіла особа в даному випадку пропонує конкретні форми та механізм такого відшкодування або усунення. Якщо ж потерпілий незадоволений відшкодуванням, то застосування ст. 46 КК України є неможливим.

Таким чином, законодавець у ст. 46 КК України передбачив обов`язкову підставу (умову) для застосування даного виду звільнення від кримінальної відповідальності це відшкодування винним потерпілому завданих ним внаслідок вчинення кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину збитків або усунення заподіяної шкоди.

Потерпілою у даному провадженні є ОСОБА_4 , якій обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі відшкодував шкоду, завдану ним кримінальним правопорушенням.

Так, з матеріалів справи вбачається, що обвинувачений раніше не судимий, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, виходячи з визначеної ст. 12 КК України класифікації, є проступком та не є корупційним злочином, який вчинено у тверезому стані, він відшкодував шкоду потерпілій та претензії будь-якого характеру з її боку до обвинуваченого відсутні, та представник якої також під час судового засідання підтвердила факт відшкодування завданої шкоди, не заперечувала проти закриття справи, у зв`язку з примиренням з обвинуваченим, та подала відповідне клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, питання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Таким чином, з урахуванням того, що ОСОБА_3 , є раніше не судимою особою, вчинив кримінальне правопорушення, яке є проступком, у тверезому стані, свою вину визнав повністю, примирився із потерпілою, відшкодував їй завдану кримінальним правопорушенням шкоду, щиро розкаявся, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не значиться, учасники кримінального провадження не заперечували проти задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням з потерпілою, суд, переконавшись у добровільності їх позиції, які розуміють роз`яснені їм наслідки звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, вважає за необхідне клопотання обвинуваченого та представника потерпілої задовольнити та звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, та на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закрити.

Закриття кримінального провадження, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України) є нереабілітуючою підставою, а тому така особа не звільняється від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

Крім того, представником потерпілої адвокатом ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , подано цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8080 (вісім тисяч вісімдесят) гривень та моральної шкоди у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який представник потерпілої в судовому засіданні просила залишити без розгляду, оскільки шкоду потерпілій відшкодовано та будь-яких претензій матеріального чи морального характеру потерпіла до обвинуваченого не має.

Відповідно до ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє у ньому.

Водночас кримінальний процесуальний закон не передбачає вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні під час закриття провадження.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 року №3 (зі змінами), у разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається. Вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Беручи до уваги, що обвинувальний вирок не ухвалюється та не постановляється ухвала про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру стосовно ОСОБА_3 , суд приходить до переконання, що цивільний позов поданий представником в інтересах потерпілої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 , слід залишити без розгляду, що не перешкоджає потерпілій звернутися з даним позовом в порядку цивільного судочинства.

Судові витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 в межах даного кримінального провадження не обирався.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 46 КК України, керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст. 100, 285, 288, 372, 376, 395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та представника потерпілої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, на підставі ст. 46 КК України, - задовольнити.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у зв`язку із примиренням винного із потерпілим, на підставі вимог ст. 46 КК України.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170 від 07.06.2023 року, стосовно ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрити, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Цивільний позов, поданий адвокатом ОСОБА_5 в інтересах потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 8080 (вісім тисяч вісімдесят) гривень та моральної шкоди у сумі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень залишити без розгляду.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Судові та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Речові докази:

- оптичний диск DVD-R «Axent» - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_9