Провадження № 1-кп/947/1386/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2023 року

Київський районний суд міста Одеси у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

провівши в м.Одесі відкрите судове засідання з розгляду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001001 від 23.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.3 ст.296 КК України, відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с.Рада Калініна, Ташкентської області, Республіки Узбекистан, громадянина України, розлученого, який має середню освіту, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше судимого:

- 23.05.2023 року Приморським районним судом міста Одеси за ч.1 ст.296 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 (сімнадцять тисяч гривень),

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_5 ,

законний представник ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 2 від 23.03.2023, ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу вказаної військової частини та поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду стрільця 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом для військовозобов`язаних вважається день зарахування до списків особового складу військової частини.

Відтак, з 23.03.2023 року, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Будучи військовослужбовцем солдат ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.ст.9, 11, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України, бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців.

Проте, ОСОБА_3 , 23.07.2023 року приблизно о 04 годині 20 хвилин, перебуваючи біля паркувального майданчику, який розташований на відкритій ділянці місцевості за адресою: м.Одеса, вул.Мала Арнаутська, 113, маючи при собі саморобний пристрій, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на коктейль «Молотова» та містить у своєму складі заздалегідь підготовлену легкозаймисту речовину, підійшов до паркувального майданчику, на якому розташовувались автомобілі, шляхом підпалу активував саморобний пристрій, що спричинило процес спалаху легкозаймистої речовини та кинув вказаний пристрій на транспортний засіб марки «Hyundai» модель «Sonata», д.н.з НОМЕР_2 , 2012 року випуску, який перебуває у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внаслідок загоряння транспортний засіб марки «Hyundai» модель «Sonata», д.н. НОМЕР_3 , 2012 року випуску, було значно пошкоджено вогнем, що спричинило власнику матеріальну шкоду у великих розмірах, а саме в розмірі 291 900 (двісті дев`яносто одна тисяча дев`ятсот) гривень 57 копійок.

В діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, за кваліфікуючими ознаками: умисне пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, вчинене шляхом підпалу.

Крім того, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за хуліганство, а саме 23.05.2023 року вироком Приморського районного суду міста Одеси за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України до покарання у виді штрафу, у розмірі 17 000 тисяч гривень, 16.08.2023 о 13 годині 30 хвилин, перебуваючи біля прилеглої території Одеського ліцею «Чорноморський», який розташований за адресою: м.Одеса, вул.Варненська, 3-А, порушуючи суспільні відносини, які забезпечують нормальні умови життя людей у різних сферах суспільно корисної діяльності, спокійний відпочинок і дотримання правил поведінки в суспільному житті і побуті, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, яка виразилася в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, маючи при собі саморобний пристрій, який за своїми зовнішніми ознаками схожий на коктейль «Молотова», знаходячись в громадському місці, де перебували цивільні особи, кинув саморобний пристрій на територію Одеського ліцею «Чорноморський», що спричинило короткочасний процес горіння асфальтного покриття, тим самим здійснив грубе порушення громадського порядку.

В діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.296 КК України за кваліфікуючими ознаками: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в клопотанні та зазначаючи, що є всі законні підстави застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 , оскільки згідно з висновком амбулаторної судово-психіатричної експертизи №485 від 12.10.2023, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, що стосується вчинення вищезазначених суспільно-небезпечних діянь, виявляв клінічні ознаки іншого хворобливого стану психіки, у вигляді: «Гострого, переважно маячного психотичного розладу», внаслідок чого не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. На теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також виявляє клінічні ознаки іншого хворобливого стану психіки, у вигляді:«Гострого, переважно маячного психотичного розладу» (що відповідає діагностичним критеріям рубриці «F23.3», за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду),внаслідок чого не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням рівня суспільної небезпеки та його актуального психічного стану рекомендовано застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру, що передбачать обов`язкову госпіталізацію до психіатричного закладу (згідно положень ст.94 Кримінального Кодексу України).

Законний представник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання про застосування щодо ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру.

Захисник особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру в судовому засіданні не заперечував проти застосування до ОСОБА_3 примусових заходів медичного характеру.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 в судовому засіданні також не заперечував проти задоволення клопотання прокурора та пояснив, що він дійсно вчини дії, викладені в клопотанні при зазначених в клопотанні обставинах.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та матеріали надані прокурором кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_3 підлягає задоволенню, з таких підстав.

Так, відповідно до ст.513 КПК України, під час постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує такі питання: 1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення; 2) чи вчинено це суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення особою; 3) чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення у стані неосудності; 4) чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; 5) чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які.

Так, письмовими доказами у провадженні підтверджується вчинення ОСОБА_3 суспільно-небезпечних діянь, які містять ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.3 ст.296 КК України.

Докази у кримінальному провадженні не оспорюються учасниками кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з положеннями ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним та Кримінально-процесуальним кодексами України, цим законом та іншими законами.

Відповідно до ст.92 КК України, примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

В силу ст.93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

За змістом ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру, яка повинна відповідати вимогам статті 513 КПК України і містити в собі, як формулювання суспільно-небезпечного діяння, визнаного судом встановленим, так і посилання на перевірені в судовому засіданні докази, якими суд обґрунтовує свої висновки, а також мотиви прийнятого ним рішення по суті.

При визначенні виду примусових заходів медичного характеру, згідно з ч.1 ст.94 КК України, є обов`язковим врахування: 1) характеру і тяжкості захворювання; 2) тяжкості вчиненого діяння; 3) ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб.

Зокрема, примусовий захід медичного характеру у виді Госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, передбачений ч.4 ст.94 КК України, може бути застосована судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, не пов`язане з посяганням на життя інших осіб, і за своїм психічним станом не становить загрози для суспільства, але потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах посиленого нагляду.

При цьому, у п.15 постанови Пленуму ВСУ №7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру» вказано, що для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру.

При визначенні ОСОБА_3 виду примусового заходу медичного характеру, суд враховує характер і тяжкість захворювання останнього, рекомендації експертів про тип лікувального закладу, особу ОСОБА_3 , який вчинив суспільно-небезпечні діяння, що відносяться до категорії нетяжкого та тяжкого злочинів, в період часу, що стосується вчинення вищезазначених суспільно-небезпечних діянь, виявляв клінічні ознаки іншого хворобливого стану психіки, у вигляді: «Гострого, переважно маячного психотичного розладу», внаслідок чого не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також на теперішній час ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , також виявляє клінічні ознаки іншого хворобливого стану психіки, у вигляді: «Гострого, переважно маячного психотичного розладу» (що відповідає діагностичним критеріям рубриці «F23.3», за Міжнародною класифікацією хвороб 10-го перегляду), внаслідок чого не здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, суд вважає, що за своїм психічним станом він потребує застосування примусових заходів медичного характеру.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_3 є ознаки суспільно-небезпечних діянь, передбачених ч.2 ст.194, ч.3 ст.296 КК України, що підтверджується відповідними доказами у кримінальному провадженні. Зазначені дії вчинені ОСОБА_3 у стані неосудності, оскільки в період вчинення суспільно-небезпечного діяння він не був здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, що є підставою для застосування до останнього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального лікувального закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги з посиленим наглядом.

Постановою слідчого від 17.08.2023 року речовими доказами у справі визнано: два предмета зовні схожих на пляшки в середині яких, знаходиться паливно-мастильна рідина; флісову кофту зеленого кольору; три фрагмента тканини білого кольору, які продіто через пластикові кришки,; мобільний телефон «Моторола», чорного кольору IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , та дві сім-карти «Київстар», та сім-карту «МТС».

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 22.08.2023 року накладено арешт на: 2 (два) предмета зовні схожих на пляшки в середині яких, знаходиться паливно-мастильна рідина; 1 (одну) флісову кофту зеленого кольору; 3 (три) фрагмента тканини білого кольору, які продіто через пластикові кришки; 1 (один) мобільний телефон «Моторола», чорного кольору IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , 2 (дві) сім-карти «Київстар», та сім-карту «МТС».

Відповідно до ст.174 КПК України, арешт, накладений ухвалою слідчого судді підлягає скасуванню.

Керуючись ст.92-94 КК України, ч.2 ст.292, 503, 508, 512, 513 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Одеського районного управляння поліції №1 ГУНП в Одеській області про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001001 від 23.07.2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.194, ч.3 ст.296 КК України, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до спеціального лікувального закладу з надання стаціонарної психіатричної допомоги з посиленим наглядом в КУ «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я», що розташована за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Сапетня, вул.Сєвєрна, буд.14.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку в медичному закладі (КУ «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я»), залишити в силі до набрання ухвалою законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 22.08.2023 року на: 2 (два) предмета зовні схожих на пляшки в середині яких, знаходиться паливно-мастильна рідина; 1 (одну) флісову кофту зеленого кольору; 3 (три) фрагмента тканини білого кольору, які продіто через пластикові кришки; 1 (один) мобільний телефон «Моторола», чорного кольору IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , 2 (дві) сім-карти «Київстар», та сім-карту «МТС».

Речові докази по справі: два предмета зовні схожих на пляшки в середині яких, знаходиться паливно-мастильна рідина; флісову кофту зеленого кольору; три фрагмента тканини білого кольору, які продіто через пластикові кришки, після набрання вироком законної сили - знищити; мобільний телефон «Моторола», чорного кольору IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , та дві сім-карти «Київстар», та сім-карту «МТС», після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Копію ухвали направити для виконання до КУ «Миколаївський обласний центр психічного здоров`я», що розташована за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, с.Сапетня, вул.Сєвєрна, буд.14.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1