Провадження № 1-кп/742/107/23
Єдиний унікальний № 742/2568/22
ВИРОК

Іменем України

10 листопада 2023 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки кримінальне провадження внесеного до ЄРДР за №0000575 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сухополова Прилуцького району, Чернігівської області, громадянки України, одруженої, маючої двох повнолітніх дітей, працюючої ТОВ «Екотек» - начальник зміни, проживаючої АДРЕСА_1 , раніше не судима, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого за ч.2 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИВ:

19.07.2022р., близько 07 год. 30 хв., обвинувачена ОСОБА_4 керуючи автомобілем марки «Fiat Doblo», p.н. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною вул. Ю. Коптєва в м. Прилуки від вул. Київська в напрямку вул. Миколаївська, здійснюючи маневр повороту ліворуч з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку на прилеглу територію, а саме на місце для стоянки транспортних засобів, розташоване навпроти магазину «lifecell» по вул. Ю. Коптєва, 3а, не надала перевагу в русі мопеду марки «Viper Active», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням потерпілого ОСОБА_6 , який рухався проїзною частиною вул. Ю. Коптєва в зустрічному напрямку по своїй смузі руху, внаслідок чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів.

Своїми діями обвинувачена ОСОБА_4 порушила вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме: п.п. б п. 2.3. - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну; п. 10.1. - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п. 10.4. - водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам.

Під час дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 , згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 17 від 21.07.2023р., отримав тілесні ушкодження у вигляді політравми, а саме: черепно-лицьова травма з переломом лобної кістки, скалковим переломом кісток носу, струсом головного мозку, та множинними забійними ранами обличчя: вторинно (внаслідок дії країв переломів кістки) відкритий подвійний перелом лівої малогомілкової кістки з осадженням шкіри лівої нижньої кінцівки, які в комплексі та сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, фактичних обставин кримінального провадження не оспорювала, давши відповідні показання по факту ДТП, щиро кається в скоєному, просить суд суворо її не карати, вказує про незадовільний стан здоров`я . Щодо заявленого потерпілим цивільного позову, вказує про відшкодування останньому в рахунок моральної шкоди 152800 грн..

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні дав відповідні показання по факту ДТП, не оспорюючи його обставин , тільки заявляв клопотання про проведення комісійної судово-медичної експертизи, з метою встановлення характеру тілесних ушкоджень, механізму їх утворення, локалізації, дати спричинення та встановлення тяжкості у нього тілесних ушкоджень , оскільки існували достатні підстави вважати наявний висновок експерта №184 від 23.09.2022 р. таким, що суперечить іншим матеріалам справи та викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності, оскільки у обвинувальному акті , та медичних документах маються суперечності , що у потерпілого був перелом латеральної кісточки лівої гомілки зі зміщенням, чи без зміщення, був відкритим чи закритим, яка була проведена на підставі ухвали суду від 07.04.2023 р., крім того пояснив суду, щодо заявленого ним цивільного позову, вказує про відшкодування останньому обвинуваченою в рахунок моральної шкоди 152800 грн. в іншому цивільний позов підтримав. Просив суд суворо не карати обвинувачену, не позбавляти волі та не позбавляти останню права керування транспортними засобами .

Зважаючи на повне визнання своєї вини обвинуваченою ОСОБА_4 , та недоцільністю дослідження інших доказів щодо самого факту ДТП по даному кримінальному провадженню як на тому наполягали учасники кримінального процесу, вина обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом , що спричинило потерпілому ОСОБА_6 тяжке тілесне ушкодження, підтверджується повністю сукупністю безпосередньо досліджених та проаналізованих в судовому засіданні доказів .

Так згідно ухвали Прилуцького міськрайонного суду від 07.04.2023 року було проведено комісійну судово-медичну експертизу, згідно висновку якої № 17 від 21.07.2023р., згідно до даних, які були отримані під час вивчення наданих судом медичної документації та результатів додаткових методів дослідження, враховуючи результати первинної судово-медичної експертизи, судово-медична експертна комісія вважає, що у потерпілого ОСОБА_6 , станом на 19.07.1922 року мались тілесні ушкодження у вигляді політравми, а саме: черепно-лицьова травма з переломом лобної кістки, скалковим переломом кісток носу, струсом головного мозку та множинними забійними ранами обличчя; вторинно (внаслідок дії країв переломів кістки) відкритий подвійний перелом лівої малогомілкової кістки з осадженням шкіри лівої нижньої кінцівки. Всі ці ушкодження, могли утворитись в строк 19.07.2022 року в умовах дорожньо-транспортної пригоди, в тому числі і за умов, викладених в «обвинувальному акті» (а.п. 2). Вказаний комплекс тілесних ушкоджень є наслідком дії тупих предметів за механізмами удару, струсу та тертя.

Враховуючи те, що всі описані вище тілесні ушкодження фактично є комплексом однієї травми отриманої в умовах дорожньо-транспортної пригоди, оцінка ступеня тяжкості цих ушкоджень також повинна проводитись в сукупності. Отже весь описаний вище комплекс тілесних ушкоджень, в сукупності, відповідно до п. 2.1.1., 2.1.2., 2.1.3б, 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в мить спричинення. Слід зазначити, що згідно даних, які маються в наданій судом медичній документації ОСОБА_6 під час перебування на стаціонарному лікуванні було встановлено діагноз «Забій шийного відділу хребта». Однак враховуючи те, що цей діагноз не підтверджений переконливими клінічними даними, він, відповідно до п. 4.6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України», під час встановлення наявності та визначення ступеня тяжкості експертами до уваги не приймався.(а.п.88-99)

Сукупністю добутих в судовому засіданні доказів, суд знаходить винність обвинуваченої у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю доказаною, і її дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом , що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої передбаченими ст. 66 КК України є, щире каяття , активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, фактично повне добровільне відшкодування завданої моральної шкоди потерпілому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої , передбачених ст.67 КК України, судом не встановлено.

При обранні міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є необережним тяжким злочином, особу винної та її позицію до вчиненого, згідно медичних довідок у лікарів психіатра та нарколога на диспансерному обліку не перебуває, виключно позитивно характеризується як за місцем проживання так і роботи , одруженої, маючої та виховавшою двох повнолітніх дітей, та маючу матір похилого віку, згідно медичних документів її незадовільний стан здоров`я , раніше не судимої, а також суд приймає до уваги та відома позицію потерпілого ОСОБА_6 який просить суд не позбавляти волі обвинувачену та посвідчення водія тобто суворо її не карати - вказує про відшкодування останньому обвинуваченою в рахунок моральної шкоди 152800 грн., позицію прокурора, який просив застосувати до обвинуваченої основне покарання у виді позбавлення волі із звільненням від такого з випробуванням, з встановленням відносно неї іспитового строку, а також приймаючи до відома , досудову доповідь ДУ «Центр пробації» в Чернігівській області Міністерства юстиції України щодо соціально-психологічної характеристики обвинуваченої , та згідно свого висновку про можливість ОСОБА_4 її виправлення без позбавлення або обмеження волі, і вважає за можливе призначити їй покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, у виді позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами; однак суд вважає можливим звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням, з встановленням відносно неї іспитового строку та покладенням обов`язків на підставі ст.ст. 75-76 КК України.

По кримінальному провадженню потерпілим заявлений уточнений цивільний позов про стягнення з обвинуваченої 200000 грн. моральної шкоди, завданої від кримінального правопорушення . Відповідно до ст. ст.23,1167,1168 ЦК України та керуючись роз`ясненнями Постанови ПВС України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер та обсяг страждань яких зазнав потерпілий внаслідок ДТП , і вважає необхідним задовольнити позов в частині стягнення з обвинуваченої моральної шкоди в повному обсязі, а саме стягнути в користь потерпілого з ОСОБА_4 160000 грн. моральної шкоди, але враховуючи добровільне відшкодування обвинуваченою потерпілому в рахунок моральної шкоди 152800 грн., до стягнення підлягає різниця в розмірі 7200 грн. .

Вирішуючи цивільний позов потерпілого щодо стягнення з обвинуваченої 25000 грн. витрат на правову допомогу, суд враховує, що відповідно п. 1 ч.1ст. 118 КПК України витрати на правову допомогу враховано до складу процесуальних витрат. Частина 2 ст. 120 КПК України відносить витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого до витрат на правову допомогу. У разі ухвалення обвинувального вироку суд, згідно ч. 1 ст. 124 КПК України, стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. На обґрунтування вимоги про відшкодування витрат на правову допомогу потерпілому, надано договір про надання адвокатських послуг від 28.07.2022 р. та акт виконаних послуг з надання правничої допомоги від 05.12.2022 року.

З врахуванням викладеного вище, враховуючи, майновий стан та незадовільний стан здоров`я обвинуваченої, значення справи для сторін, її складності, усталеної судової практики розгляду справ цієї категорії, а також критеріїв реальності адвокатських послуг, їх обсягу та розумності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині про стягнення витрат за надання професійної правової допомоги понесеної потерпілим у зв`язку з розглядом справи у розмірі 10000 грн., та вважає, що саме такі витрати є співрозмірними із складністю даної справи і підлягають стягненню з обвинуваченої.

Процесуальні витрати, в частині витрат пов`язаних з проведенням експертиз по кримінальному провадженню підлягають стягненню з обвинуваченої на користь держави, на підставі ст.ст.118,124,126 КПК України.

Долю речових доказів по кримінальному провадженню необхідно вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.370-371, 374, 395,615 КПК України суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст. 286 КК України і призначити їй покарання у виді 3 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засуджену від відбування призначеного покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю в 1 рік , якщо засуджена протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу не обирати.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 6040 грн.96 коп. на користь держави в рахунок відшкодування витрат понесених на проведення експертиз по даному кримінальному провадженню.

Стягнути з засудженої ОСОБА_4 в користь ОСОБА_6 7200 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути із засудженої ОСОБА_4 10000 грн. в користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування витрат понесених потерпілим на правову допомогу.

Речові докази по кримінальному провадженню після набрання вироком законної сили: та накладені арешти згідно ухвал слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 22.07.2022 р. на транспортний засіб: автомобіль марки «Fiat Doblo», мопед марки «Viper Active» та які визнані речовими доказами по даному кримінальному провадженню скасувати, та повернути їх власникам; диск із відеозаписами,залишити в матеріалах прокурора.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку, в разі не оскарження вироку у вказаний строк, такий набирає законної сили .

Копію вироку негайно вручити засудженій, прокурору, потерпілому, адвокатам.

Суддя ОСОБА_8