Справа № 509/5512/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року Овідіополький районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Овідіополь матеріали кримінального провадження № 0000364 від 20.08.2022 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, цивільний позов прокурора Чорноморської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі КНП «Чорноморська лікарня» Чорноморської міськради Одеського району Одеської області до ОСОБА_8 про відшкодування витрат на лікування потерпілого та цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданих злочином, -

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 12.10.2023 р. у відношенні ОСОБА_8 був продовжений запобіжний захід у виді домашнього арешту з покладенням на нього обов?язків, передбаченихч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 10.12.2023 р.

Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 331 КПК України - під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Клопотання про продовження запобіжного заходу необхідно розглянути до закінчення строку дії попередньої ухвали (ст. 199 КПК України), так як ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу (ч. 1 ст. 203 КПК України).

Прокурор у судовому засіданні, просив суд продовжити строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 у нічний час доби, строком до двох місяців, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам : переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити займатися злочинною діяльністю, враховуючи наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні ним умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя потерпілого ОСОБА_4 в момент його заподіяння, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 5 до 8 років, а також наявність ризиків, врахованих як слідчим суддею на стадії досудового розслідування, так і судом під час судового провадження при обранні відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, які на сьогодні не відпали і продовжують існувати, зокрема, відсутність стійких соціальних та родинних зв`язків, відсутність офіційних джерел доходів та заробітку, постійного місця реєстрації на території Одеського району Одеської області, будучи внутрішньо переміщеною особою з місцем реєстрації у м. Краматорську, Донецької області і тимчасово, без реєстрації проживаючим на території Одеського району Одеської області, з чим погодився потерпілий та його представник, проти чого заперечували обвинувачений та його захисник, вважаючи достатньою мірою запобіжного заходу для обвинуваченого особисте зобов?язання з огляду на недоведеність ризиків, вказаних прокурором і передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно зі змістом ст.ст. 131,132 КПК України - запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали суду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 4 ст. 186 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме, в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя потерпілого ОСОБА_4 в момент його заподіяння, санкція за який передбачає позбавлення волі строком від 5 до 8 років, вину за яким фактично не визнає, не має міцних соціальних зв`язків та офіційних засобів існування і самостійних доходів, постійного місця реєстрації на території Одеського району Одеської області, будучи внутрішньо переміщеною особою з місцем реєстрації у м. Краматорську, Донецької області і тимчасово проживаючим на території Одеського району Одеської області без реєстрації, а тому на думку суду, з метою запобігання обвинуваченим вчинення інших умисних кримінальних правопорушень чи продовження ним злочинної діяльності або ухилення від суду, з урахуванням наявності ризиків, зазначених ст. 177 КПК України і у відповідності до порядку, передбаченого ст.ст. 178,181 КПК України, суд вважає необхідним продовжити у відношенні обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту терміном 2 місяці, тобто до 03.02.2024 р. в нічний час доби з урахуванням необхідності його прибуття та участі в судових засіданнях, які можуть проводитися як зранку, так і в денний час доби, що дозволить обвинуваченому вчасно прибувати до суду в судові засідання та приймати у них участь.

Керуючись ст.ст. 131,132,177,178,181,186,194,331 КПК України, практикою ЄСПЛ, суд, -

УХВАЛИВ :

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, строком до 3 лютого 2024 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме :

- прибувати до суду за першою вимогою;

- щодня, не залишати місце постійного проживання за адресою : АДРЕСА_1 - без дозволу суду в період часу з 22:00 год. вечора до 06:00 год. ранку ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування).

Копію ухвали направити на виконання до ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 положення ст. 181 ч. 5 КПК України.

Контроль за виконанням ухвали суду про запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_8 покласти на уповноважених осіб ВП № 4 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області, допустивши негайне виконання ухвали суду в частині контролю за її виконанням.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1