Номер провадження: 11-кп/813/1238/23
Справа № 523/3726/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.09.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 27.02.2023 року, відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Берездів Славутського району Хмельницької області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого та офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

установив

Вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 03.03.2023 року ОСОБА_8 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі яких йому призначено покарання:

- -за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 остаточно визначене покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 , звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_8 покладено наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також даним вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Як вбачається з вироку, обвинувачений ОСОБА_8 з метою отримання водійського посвідчення на право керування транспортним засобом категорій «В» й «С», всупереч вимогам постанови Кабінету Міністрів України No340 від 8 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортним засобом», у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці, вступив у попередню змову з невизначеною особою та замовив виготовлення підробленого офіційного документу, який видається установою, що має право видавати чи посвідчувати такі документи, і яка надає права, а саме водійське посвідчення на право керування транспортним засобом неведених категорій.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні офіційного документа, обвинувачений ОСОБА_8 , з використанням мережі Інтернет, надав невстановленій особі свої анкетні дані, зокрема ОСОБА_9 , дату та місце народження, зразок власного підпису, власну фотокартку, а також інформацію про групу та резус-фактор крові.

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_8 у поштовому відділенні ТОВ «Нова пошта» за адресою: Одеська обл., Лиманський р-н, смт.Чорноморське, вул.Гвардійська 40/52, отримав від невстановленої особи, підроблений офіційний документ, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, а саме посвідчення водія з реквізитами серії НОМЕР_1 від 15.12.2022 на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке згідно з висновком експерта №СЕ-19/116-23/1605-ДД від 08.02.2023 року, не відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України та виготовлене за допомогою кольорового друкуючого пристрою зі струменевим способом друку, який не використовується під час виготовлення даного виду документів.

Крім того, 21.01.2023 року приблизно о 12:00 годині, обвинувачений ОСОБА_8 , під час керування транспортним засобом - автомобілем марки «Opel Rekord», номер державної реєстрації НОМЕР_2 , рухаючись по вул.Семена Палія в м.Одеса, був зупинений працівниками УПП в Одеській області ДПП за «Порушення правил дорожнього руху».

Після чого, обвинувачений ОСОБА_8 на законну вимогу працівників поліції в порядку ст.32 Закону України «Про національну поліцію», діючи умисно, з метою засвідчити неіснуюче в нього право на керування транспортним засобом, усвідомлюючи, що наявне в нього водійське посвідчення підроблене, пред`явив його для перевірки працівникам патрульної поліції, у такий спосіб використав завідомо підроблений офіційний документ, який видається установою, що має право видавати чи посвідчувати такі документи, і який надає права, а саме водійське посвідчення на право керування транспортним засобом категорії «В» та «С» на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з реквізитами серія та номер НОМЕР_3 , видане 15.12.2022 року.

Отже, ОСОБА_8 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме пособництво в підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, та використання завідомо підробленого документа.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 не оспорюючи доведеності вини засудженого у вчинені кримінального правопорушення, вважає, що вказаний вирок суду підлягає зміні в частині призначення покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Так, відповідно до положень ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 ч.1 ст. 66 цього Кодексу, відсутні обставини, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 під час досудового розслідування свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, при цьому суд не встановив обставин, що обтяжують покарання, а обставиною що пом`якшує покарання визнав щире каяття.

Так за наявності обставин передбачених ст. 69-1 КК України призначене максимальне покарання за ч.4 ст. 358 КК України не може перевищувати 1 року 4 місяців обмеження волі, однак суд призначив ОСОБА_8 покарання за ч.4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк, який перевищує дозволений ст. 69-1 КК України у розмірі 2 року, таким чином неправильно застосувавши закон України про кримінальну відповідальність.

За результатами розгляду апеляційної скарги прокурор просить вирок суду змінити в частині призначення покарання, та призначити ОСОБА_8 покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_8 остаточно визначити покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 роки з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про розгляд апеляційної скарги був сповіщений належним чином, причини неявки не повідомив з клопотаннями про відкладення розгляду апеляційної скарги прокурора не звертався, при цьому апеляційна скарга не містить вимог про погіршення становища.

Враховуючи вищезазначене, вислухавши думку прокурора, який вважав необхідним розглядати справу за відсутності обвинуваченого, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд дійшов висновку розглядати справу за відсутності обвинуваченого ОСОБА_8 .

Заслухавши суддю-доповідача, виступ прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив вирок суду змінити в частині призначення покарання, в іншій частині вирок суду залишити без змін, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, 'які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Системний аналіз вироку суду 1-ої інстанції показав, що оскаржуване судове рішення приписам наведеної норми кримінального процесуального закону не відповідає.

Враховуючи те, що висновки суду 1-ої інстанції про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та правильність кваліфікації його дій судом за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України ніким із учасників кримінального провадження в апеляційному порядку не оскаржується, колегія суддів, не встановивши при цьому жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в цій частині, не вбачає підстав для їх перегляду.

При призначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд 1-ої інстанції зазначив у вироку, що враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, данні, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до скоєного, наявність у нього постійного місця проживання, відсутність судимостей, а також встановивши обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому щире каяття та відсутність обставин, що обтяжують покарання, вважав за необхідне та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень призначити покарання у виді обмеження волі в межах ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 75, 76 КК України.

Проте, апеляційний суд погоджується із доводами прокурора ОСОБА_7 щодо допущення судом 1-ої інстанції неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст. 69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених п.п. 1 та 2 ч. 1 ст. 66 цього Кодексу, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини цього Кодексу.

Так, п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України передбачено, що при призначені покарання обставинами, які пом`якшують, визнаються з`явлення із зізнанням, щире каяття або активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Разом із цим, санкція ч. 4 ст. 358 КК України передбачає покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Так, за наявності обставин, передбачених ст. 69-1 КК України, враховуючи той факт, що судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, зокрема щире каяття, відсутність обставин що обтяжують покарання, у даному випадку призначене максимальне покарання за ч. 4 ст. 358 КК України не може перевищувати 1 року 4 місяців обмеження волі.

Проте, суд 1-ої інстанції призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання за ч. 4 ст. 358 КК України, у порушення вищезазначених вимог, призначив останньому покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, що свідчить про неправильне застосування судом 1-ої інстанції закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції відповідно до п. 4 ст. 409 КПК України є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Отже, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 , підлягає задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції, щодо ОСОБА_8 підлягає зміні, в частині призначення покарання.

Керуючись ст.ст. 370, 404, 405, 407, 409, 413, 414, 420, 532 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Суворовського районного суду м. Одеси від 03.03.2023 року, відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, - змінити в частині призначення покарання.

Призначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці.

На підставі ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, ОСОБА_8 остаточно визначити покарання у вигляді обмеження волі строком 2 роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_8 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік з покладенням обов`язків передбачених п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

В іншій частині вирок суду 1-ої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 25.09.2023 року о 09.00 годині в залі судових засідань Одеського апеляційного суду №10.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4