КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/2774/23 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3334/2023 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Вирок

Іменем України

02 листопада 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретарів судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження №0003114 за апеляційною скаргою прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новонєжино, Шкотівського району, Приморського краю, РФ, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утримані двоє малолітніх дітей, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_9 ,

захисника ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27 березня 2023 року, ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 3 (три) роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Змінено запобіжний захід обраний ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання до набрання вироком законної сили.

Звільнено ОСОБА_8 з під варти в залі суду негайно.

Скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.11.2022 на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події в приміщенні КМКЛ №17, яка розташована за адресою м. Київ, пров. Лабораторний 14/20, а саме особистих речей ОСОБА_11 : капці чорного кольору з написом NO FLA та штани чорного кольору зі слідами речовини бурого кольору; грошові кошти в розмірі 400 гривень, купюрами по 200 гривень, на яких є сліди речовини бурого кольору; грошові кошти в розмірі 270 гривень, (2 купюри номіналом по 100 гривень, 1 купюра номіналом 50 гривень, 1 купюра номіналом 20 гривень); 1 сережку з металу жовтого кольору та вставкою зеленого кольору з слідами речовини бурого кольору; 1 кільце з металу білого кольору з вставкою зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору; ланцюжок з металу жовтого кольору з слідами речовини бурого кольору; підвіску з металу жовтого кольору у формі барана, на якій містяться сліди речовини бурого кольору.

Скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.11.2022 на тимчасово вилучене майно, за адресою: АДРЕСА_2 , під час затримання ОСОБА_8 а саме: сумку чорного кольору (бананка), пачку цигарок, захисну маску, крем для рук, запальничку, ручку синього кольору, зв`язку ключів; темно синю кофту з надписом «ТОМ TONTSON WORLD», зі слідами речовини бурого кольору; штани зеленого кольору зі слідами речовини бурого кольору; лівий та правий кросівок з позначкою «N».

Скасовано арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04.11.2022 на тимчасово вилучене майно під час огляду місця події у приміщенні продуктового магазину, який розташований за адресою м. Київ, вул. Володимирська 11/6, а саме: жіночу сумку чорного кольору марки Riccaldi з залишками речовини бурого кольору; пачку вологих серветок «Summer fresh», дві пачки цукерок Halls, 4 пачки курячого бульйону які поміщено марки Galina Blanca, 1 цукерку Roshen, які поміщено до пакету WAR 1326185; 1 пачку сигарет Rothmans, в якій знаходиться 19 сигарет, на якій містяться сліди речовини бурого кольору; захисну маску чорного кольору та окуляри, квитанцію №58979 , згідно якої було обміняно грошові кошти в розмірі 1050 євро на грошові кошти в розмірі 40 582 гривні.

Вирішено долю щодо речових доказів та процесуальних витрат.

Згідно вироку суду, 29.10.2022 приблизно о 19.15 год. ОСОБА_8 перебував в салоні автомобіля «FORD FUSION», синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , разом із ОСОБА_11 , зупинився на узбіччі проїжджої частини по вул. Володимирській, б. 11/6 в м. Києві, де між ними на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків виник конфлікт. Під час конфлікту, у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_11 за допомогою ножа, реалізуючи який ОСОБА_8 , діючи умисно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, тримаючи у лівій руці заздалегідь заготовлений ніж, наблизився до потерпілої ОСОБА_11 , яка в цей момент намагалася вийти з автомобіля та наніс не менше одного удару в область грудної клітки спереду та не менше двох ударів в область грудної клітки ззаду, тобто в ділянки тіла, де розташовані життєво важливі органи людини, заподіяв потерпілій ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння, а саме колото-різане поранення грудної клітки зліва.

Дії ОСОБА_8 судом першої інстанції кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, які виразилися у умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Не погоджуючись з вироком суду, прокурор Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення і правильність правової кваліфікації дії обвинуваченого, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідність, просить вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2023 - скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. У решті вирок залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 - щире каяття, оскільки в даному випадку, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які дані, що підтверджували б наявність такої обставини, як щире каяття, а визнання вини обвинуваченим, свідчить про те, що останній під тиском беззаперечних доказів, намагається уникнути справедливого покарання за вчинене.

Крім того, апелянт вказує, що суд першої інстанції дійшов висновку щодо застосування до обвинуваченого необґрунтовано м`якої міри покарання, та на підставі ст. 75 КК України звільнив обвинуваченого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Апелянт зазначає, що судом у вироку не надано належної і достатньої правової оцінки підвищеному рівню суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, вчиненим у період воєнного стану.

Також апелянт зазначає, що суд першої інстанції застосовуючи до обвинуваченого положення ст. 75 КК України, безпідставно, не врахував те, що обвинувачений не був офіційно працевлаштований, відомості про його доходи не відомі. Відтак, відсутність законного джерела доходу та небажання займатися суспільно-корисною працею для здобуття законних засобів існування, конкретні обставини вчиненого обвинуваченим кримінально-караного діяння та існування реальних ризиків вчинення нових злочинів, приводить до висновку, що призначення обвинуваченому покарання із застосуванням вимог ст. 75 КК України є явно невиправданим та не слугує цілям, визначеним у ст. 65 КК України.

Апелянт вказує, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства є не можливим. Окрім того, серед матеріалів кримінального провадження відсутні дані, що дозволяють обґрунтовано вважати можливим виправлення без ізоляції від суспільства обвинуваченого, і саме тому суд першої інстанції не зміг послатися на них у вироку.

Заслухавши доповідь судді; пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити за наведеними в ній доводами; пояснення обвинуваченого та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вказуючи на законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції; дослідивши за клопотанням прокурора дані, які характеризують особу обвинуваченого; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги; провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 1ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються наявними в ньому доказами, дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, а тому відповідно до положень ч. 2 ст. 394, ч. 1 ст. 404 КПК України колегією суддів не перевіряються.

За встановлених судом фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України - у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння є вірною.

При цьому колегія суддів не встановила істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції дійти правильних висновків в цій частині.

Що стосується призначеного судом ОСОБА_8 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, то колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з положеннями статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом і розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Статтею 75 КК України (в редакції Закону № 2617-VІІ від 22.11.2018) визначено, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді, зокрема обмеження волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При цьому положення ст. 75 КК України вимагають обов`язково враховувати дані, які характеризують особу винного, вирішуючи питання, чи є можливим виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання, й ухвалюючи рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суду необхідно навести переконливі аргументи, що ґрунтуються на конкретних обставинах справи.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обираючи ОСОБА_8 захід примусу, суд першої інстанції врахував характер та ступінь тяжкості скоєного, ставлення ОСОБА_8 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному каятті, дані які характеризують його особу, те, що він раніше не судимий, має роботу, родину, поведінку після вчиненого, який добровільно відшкодував шкоду.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнав - активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття останнього, а також відшкодування шкоди потерпілому.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України обтяжують покарання судом встановлено не було.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення волі в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 121 КК України.

Фактично вид та розмір покарання не оспорюється прокурором, адже, за наслідками апеляційного розгляду він просить призначити саме таке покарання.

При цьому, всупереч доводам апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про врахування щирого каяття ОСОБА_8 як обставини, що пом`якшує покарання, оскільки перевіркою матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_8 негативно оцінив свою злочинну діяльність, засудив своє діяння, в повній мірі визнав вину та правдиво розповів суду про обставини вчиненого злочину, обвинувачений подав клопотання про розгляд обвинувального акта в порядку ст. 349 КПК України, висловив жаль з приводу вчиненого.

Крім того, сторона обвинувачення ще в обвинувальному акті, відповідно до ст. 66 КК України також визнала обставинами, що пом`якшують покарання - щире каяття ОСОБА_8 та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення (а.с.4).

Окрім того, суд першої інстанції, на думку колегії суддів, обґрунтовано визнав і обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 - відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, адже, таке відшкодування зафіксовано у належній формі (заяві потерпілого та його розписці).

Разом із цим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції вимог ст. 75 КК України та звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 від відбування покарання.

Як слідує з вироку, суд першої інстанції дійшов висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_8 можливе без ізоляції від суспільства та звільнив його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання. Водночас, обґрунтовуючи зазначене рішення, суд першої інстанції послався на те, що враховує конкретні обставини кримінального правопорушення та наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання.

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції не може колегія суддів, адже, вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував, як конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, так і не зважив на індивідуальний ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 діяння, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, що визначається характером та ступенем підвищеної суспільної небезпеки злочину, виходячи з конкретних обставин його вчинення, а саме, вчинення ним тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за відсутності будь - якого суттєвого конфлікту з потерпілою, завдання ОСОБА_11 , яка намагалась вийти з автомобіля, не менше одного удару в область грудної клітки спереду та не менше двох ударів ножем в область грудної клітки ззаду, тобто в ділянки тіла, де розташовані життєво важливі органи людини, заподіявши таким чином ушкодження у вигляді: двох різаних ран нижньої третини задньої поверхні лівого плеча та основи 1-го пальця правої кисті; три колото - різані рани на грудній клітці по спинальній лінії довжиною до 6,0 см. по лівій лопатковій лінії довжиною до 1,5 см, по лівій біляхребетній лінії довжиною до 3,0 см з рановими каналами, що відходять від них: по ходу двох ранових каналів з яких перетинається підшкірно-жирова клітковина та ушкоджуються міжреберні м`язи (де вони закінчуються сліпо), а по ходу третього із ранових каналів перетинаються підшкірно-жирова клітковина, міжреберні м`язи, пристінкова плевра ( крововилив у ліву плевральну порожнину об`ємом до 800 мл. рідкої крові та згортків) з утворенням відповідно 2 непроникаючих колото-різаних поранень грудної клітки зліва. За ступенем тяжкості саме проникаюче колото-різане поранення грудної клітки зліва відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Зважаючи на вказані обставини, на думку колегії суддів, застосування щодо ОСОБА_8 положень ст. 75 КК України є неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки таке рішення ухвалене без належного врахування тяжкості злочину, виходячи з конкретних обставин його вчинення, та не сприятиме меті виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів, як ним самим, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто застосування закону, який не підлягає застосуванню, що в даному випадку потягло за собою неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, а тому, згідно з вимогами ст.ст. 413, 420 КПК України є підставою для скасування вироку суду першої інстанції в частині призначеного покарання та застосування інституту звільнення і ухвалення нового вироку судом апеляційної інстанції в цій частині.

Виходячи з вимог ст.ст. 50, 65 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 колегія суддів враховує характер та ступінь тяжкості скоєного злочину, який є тяжким, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має родину, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Враховуючи все вищенаведене, колегія суддів вважає, що обвинувачений ОСОБА_8 повинен реально відбувати покарання у виді позбавлення волі, розмір якого обґрунтовано визначений судом першої інстанції в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України, адже, саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, особі обвинуваченого, буде необхідним та достатнім для досягнення мети покарання - виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

При цьому, доводи прокурора про врахування при призначенні покарання даних про попередню судимість ОСОБА_8 колегією суддів не приймаються до уваги, зважаючи на те, що судимість ОСОБА_8 вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 13.12.2017 р. за ч. 2 ст. 286 КК України в силу ст. 89 КК України є погашеною. Припинення судимості анулює всі кримінально-правові й загальноправові наслідки засудження та призначення покарання, і особа, судимість якої погашена вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга прокурора - підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 - задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2023 у кримінальному провадженні №0003114 щодо обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК України - скасувати в частині призначеного покарання та застосування інституту звільнення від відбування покарання.

Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121 КК Українипокарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку суду.

Зарахувати до строку відбування ОСОБА_8 покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 31.10.2022 р. по 27.03.2023 року з розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

У решті вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2023 у кримінальному провадженні щодо обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін.

На вирок може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді:

__________ _______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4