Номер провадження 11-кп/816/249/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Справи в порядку виконання судових рішень у кримінальних провадженнях
УХВАЛА

Іменем України

13 грудня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 592/10915/21 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.09.2021 щодо відмови в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про встановлення строку відбування покарання,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання її підзахисного, оскільки суд не вірно встановив обставини справи і помилково прийшов до висновку, що матеріали провадження не мають доказів затримання ОСОБА_8 17.09.2019 і не взяв до уваги його пояснення, що є підставою для скасування або зміни судового рішення.

30.08.2021 до Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло клопотання засудженого ОСОБА_8 про встановлення строку відбування покарання, яке мотивоване тим, що вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17.03.2020 йому призначене покарання у виді позбавлення волі, початком строку відбування якого визначено день затримання 19.09.2019, хоча фактично його затримання відбулося 17.09.2019, у зв`язку з чим просив встановити строк відбування покарання саме з 17.09.2019.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.09.2021 у задоволенні вказаного клопотання засудженому було відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції умотивував тим, що до клопотання не долучено, а у матеріалах особової справи засудженого відсутні будь-які належні і беззаперечні докази, котрі свідчать про затримання ОСОБА_8 саме 17.09.2019, а питання, вирішення якого ініціюється засудженим, вже було досліджено Сумським апеляційним судом під час постановлення своєї ухвали 17.03.2021 та зроблені відповідні висновки.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники судового провадження в судове засідання не з`явились, від прокурора ОСОБА_9 надійшла письмова заява про розгляд апеляційної скарги у його відсутність, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності сторін, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Зокрема, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Порядок кримінального провадження визначений законодавцем у ст. 1 КПК, згідно якої на території України цей порядок визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України, а завданнями кримінального провадження, крім іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК). При цьому законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права; застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено; зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до КК та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч. 1, 4, 6 ст. 3 КК).

Відповідно до загальних засад кримінального провадження, викладених у ч. 1 ст. 7 КПК, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати, крім іншого, такій засаді судочинства як законність (п. 2 ч. 1 ст. 7 і ст. 9 КПК), згідно якої під час кримінального провадження суддя/суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства; закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати КПК; при здійсненні кримінального провадження не може застосовуватися закон, який суперечить КПК.

Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 пп. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Високий Суд вказав, що із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абз. 2 пп. 5.4 п. 5).

У справі «Стіл та інші проти Сполученого Королівства» (Steel and Others v. the United Kingdom) від 23.09.1998, п. 54) ЄСПЛ наголосив, що «Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба з належною порадою, передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, які може спричинити певна дія; вислови «законний» та «згідно з процедурою, встановленою законом», зумовлюють повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права».

Відповідно ст. 370 КПК, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом; обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно ст. 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Здійснивши розгляд клопотання засудженого та відмовивши у його задоволенні, суд першої інстанції цілком вірно дійшов висновку, що початок строку відбування ОСОБА_8 покарання обчислюється з 19.09.2019, а не з 17.09.2019 як ставив питання останній.

Так, вироком Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17.03.2020 ОСОБА_8 визнаний винним у вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК, і йому призначене покарання: за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком 3 роки; за ч. 3 ст. 185 КК у виді позбавлення волі строком 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 4 роки. Строк відбування покарання постановлено рахувати з 19.09.2019 та зараховано час попереднього ув`язнення з 19.09.2019 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 17.03.2021 вказаний вище вирок Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17.03.2020 відносно ОСОБА_8 залишений без змін, внаслідок чого зазначене судове рішення набрало законної сили 17.03.2021 і звернуте до виконання.

Згідно ухвали слідчого судді Буринського районного суду Сумської області від 19.09.2019 (з урахуванням ухвали цього слідчого судді від 19.09.2019 про виправлення описки) до ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та взято під варту із зали суду. Затримання ОСОБА_8 відбулось саме 19.09.2019 о 17:00, що підтверджується протоколом затримання особи, що і було покладено в основу вироку Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17.03.2020, оскільки строк відбування покарання було постановлено рахувати з 19.09.2019 та зараховано час попереднього ув`язнення з 19.09.2019 до набрання вироком законної сили.

Іншої інформації стосовно часу затримання ОСОБА_8 матеріали кримінального провадження не містять.

Вищезазначене питання порушувалося ОСОБА_8 і в його апеляційній скарзі при перегляді вироку Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 17.03.2020, який залишився без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі викладеного, враховуючи положення ст. 2, 9 КПК щодо обов`язку суду неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції є належним чином обґрунтованою та вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418 і 419 КПК України,

постановила:

Ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 14.09.2021 відносно ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4