ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/826/23
Провадження №1-кс/477/9/24
УХВАЛА

про арешт майна

09 січня 2024 року місто Миколаїв

Слідчий суддя Жовтневого районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 внесене у кримінальному провадженні №0000071 від 27 лютого 2023 року про арешт тимчасово вилученого майна

ВСТАНОВИВ:

28 грудня 2023 року прокурор відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000071 від 27 лютого 2023 року із клопотанням про накладення арешту на майно, що було вилучено 26 грудня 2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення його збереження як речового доказу.

В обґрунтування поданого клопотання вказує, що слідчим відділом СУ ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000071 від 27 лютого 2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, яке в подальшому додатково кваліфіковане за частиною третьою статті 358 КК України та за частиною другою статті 369-2 КК України, у якому 20 червня 2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Під час досудового розслідування встановлено, що до вчинення вищевказаного злочину може мати відношення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 та за участю підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_5 організував спробу переправлення щонайменше 20 осіб під виглядом водіїв - волонтерів через державний кордон України за допомогою системи «Шлях».

26 грудня 2023 року в ході проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причетність якого до вчинення кримінального правопорушення перевіряється органом досудового розслідування, було виявлено та вилучено майно: речі та документи згідно переліку.

Оскільки майно, вилучене в ході проведення санкціонованого обшуку майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже відповідає критеріям речових доказів, визначених частиною першою статті 98 КПК України, прокурор ОСОБА_3 звернувся з даним клопотанням.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

ОСОБА_4 , як володілець майна, в судове засідання не з`явився, не повідомивши суд про причини неявки.

Згідно з положенням частини четвертої статті 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні слідчого відділення особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження №0000071 від 27 лютого 2023 року за правовою кваліфікацією, передбаченою частиною третьою статті 332 КК України за фактом організації діяльності, щодо незаконного переправляння осіб через державний кордон України.

Відповідно до витягу з кримінального провадження №0000071 від 21 квітня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 лютого 2023 року внесено відомості про кримінальне правопорушення, кваліфіковане за частиною третьою статті 332 КК України.

У цьому кримінальному провадженні 20 червня 2023 року ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України та в подальшому їх дії додатково кваліфіковано за частиною третьою статті 358 КК України та частиною другою статті 369-2 КК України.

Під час проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, в результаті аналізу вилучених під час обшуків речових доказів встановлено, що до вчинення вищевказаного злочину може мати відношення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який за участю підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_5 організував спробу переправлення щонайменше 20 осіб під виглядом водіїв - волонтерів через державний кордон України за допомогою системи «Шлях».

Під час огляду речей та документів вилучених з Державної митної служби України встановлено, що в період часу з 24 лютого 2023 року по 20 червня 2023 року лише 4 чоловіка ОСОБА_9 (2 рази), ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 здійснювали постачання гуманітарної допомоги від ГО «Чеченський соціально культурний центр «Маршо»» (ГО «Мальви України»).

Під час огляду речей та документів вилучених під час обшуку домоволодіння ОСОБА_5 також виявлено та вилучено особисті рукописні записи ОСОБА_5 з відомостями стосовно осіб, яких вона направляла для внесення до системи «Шлях» та відомостями стосовно посередників, які їх надавали.

За результатами огляду речей та документів, а саме мобільного телефону вилученого у ОСОБА_6 під час обшуку виявлено СМС листування із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , стосовно обговорення внесення осіб до системи «Шлях» та фотознімки як чеків так і номерів банківських карток, які в своїй сукупності являються взаємопов`язаними та пере направленими ОСОБА_5 .

Окрім того, за результатами огляду речей та документів вилучених у АТ «Універсал банк» виявлено, що на банківські картки ОСОБА_6 та ОСОБА_5 надходили грошові кошти. Транзакції є ідентичними фотознімкам чеків під час огляду речей та документів мобільного телефону ОСОБА_6 .

Указані вище докази у сукупності вказують на ймовірну причетність до вчинення кримінального правопорушення третіх осіб, зокрема і ОСОБА_4 , який за місцем свого фактичного проживання може зберігати речі та документи, що мають доказове значення у кримінальному провадженні.

26 грудня 2023 року в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , причетність якого до вчинення кримінального правопорушення перевіряється органом досудового розслідування, було виявлено та вилучено майно: мобільний телефон з сім картою до нього, що перебували у користуванні останнього.

Згідно постанови про визнання речовими доказами від 27 грудня 2023 року, вилучене в ході обшуку майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000071 від 27 лютого 2023 року.

З метою збереження речових доказів прокурор ОСОБА_3 28 грудня 2023 року звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно.

Вирішуючи клопотання в межах заявлених вимог та відповідно до наданих стороною обвинувачення доказів, слідчий суддя виходить з такого.

Порядок застосування заходів забезпечення кримінального провадження і зокрема арешту майна визначений положеннями Глав 10 та 17 КПК України

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами статті 16 КПК позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У відповідності до пункту 7 частини другої статті 131 КПК арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. Статтею 132 КПК встановлені загальні умови, що не допускають застосування заходів забезпечення кримінального провадження, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно з положеннями статті 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно з вимогами статей 94, 132, 173 КПК, повинен врахувати, зокрема, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК), наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК), розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно частини третьої статті 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, долученими до клопотання матеріалами підтверджується наявність обґрунтованої підозри, щодо вчинення кримінального правопорушення, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна.

Описана у клопотанні фабула кримінального правопорушення у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження свідчить про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332, частиною другою статті 369-2 КК України, які полягають у незаконній діяльності спрямованій на організацію діяльності щодо незаконного переправляння осіб через державний кордон України та в обіцянці здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за надання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб, а також одержанні неправомірної вигоди для себе та третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що умова накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів за положеннями частини третьої статті 170 КПК не містить таку вимогу її застосування як оголошення підозри у кримінальному провадженні певній особі, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна або вчиненням кримінального правопорушення будь-якого ступеня тяжкості. Про доведеність існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення може свідчити сам факт здійснення за певними фактичними обставинами досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР, та відповідні матеріали цього провадження, у зв`язку з чим слідчий суддя на підставі описаних у клопотанні обставин кримінального правопорушення у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження та за своїм внутрішнім переконанням дійшов висновку, що за описаних фактичних обставин могло бути вчинено кримінальне правопорушення, передбачене відповідною нормою особливої частини Кримінального Кодексу.

З матеріалів, що долучені до клопотання вбачається, що вилучене під час обшуку житла та іншого володіння особи, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 майно може зберігати сліди вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з організацією діяльності щодо незаконного переправляння осіб через державний кордон України.

Інформація, яка міститься у телефоні ОСОБА_4 , що був вилучений в ході обшуку, може мати суттєве значення для встановлення обставин кримінального провадження, що розслідується та містити в собі інформацію, щодо предмета доказування у цьому кримінальному провадженні, бути засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, тощо.

Надані органом досудового розслідування докази у сукупності з обставинами, встановленими слідчим суддею під час розгляду клопотання свідчать про те, що майно, вилучене під час обшуку використовувалося як засіб та/або знаряддя вчинення ймовірного кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критерію, зазначеному у статті 98 КПК України.

З огляду на положення частини другої, третьої статті 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Прокурором доведено існування обґрунтованої підозри, щодо вчинення злочину такої тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту. Вилучені речі відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК, так як містять інформацію та відомості, які можуть бути використані в якості доказу факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а для досягнення мети збереження цього майна як речових доказів та для виконання завдання із запобігання їх приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження є необхідним застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна та встановлення заборони користування та розпорядження цим майном. При цьому таке обмеження власності на майно є розумним, пропорційним та співрозмірним завданням кримінального провадження та переслідує легітимну мету.

На підставі викладеного, керуючись статтями 167, 170-173, 175, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

З метою забезпечення збереження речового доказу, накласти арешт на майно, вилучене 26 грудня 2023 року, в ході проведення обшуку житла та іншого володіння особи, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

-мобільний телефон марки «Meizu» та дві скретч-картки операторів мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» та ПрАТ «ВФ Україна»

із встановленням заборони будь-яким особам користуватися та розпоряджатися цим майном.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_16