єдиний унікальний номер справи 531/2555/23
номер провадження 1-кп/531/65/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження №0000537 від 14.08.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка місто Дубоссари, Республіка Молдова, зареєстрована та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта вища, не заміжня, інвалід 3-ї групи, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, не депутат, згідно статті 89 КК України, раніше не судима.,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України -

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерацію проти України Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-ІХ, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який діє на даний час.

Судом встановлено, що 14.08.2023 року, близько 11:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу продуктового магазину «Продукти», що за адресою: вулиця Радевича, 9, місто Карлівка, Полтавського району, Полтавської області, через відчинене вікно побачила на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , шкіряний гаманець, чорного кольору, після чого у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, користуючись тим, що її ніхто не бачить, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, з корисних мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу до салону автомобіля, через відчинене вікно вчинила крадіжку шкіряного гаманця чорного кольору з маркуванням ТОВ «Нова Пошта», вартість якого відповідно до висновку спеціаліста становить -225,0 грн. в середині якого знаходились банківська картка, емітована в АТ КБ «Приват Банк» № НОМЕР_2 із пін-кодом до неї та грошові кошти купюрами по 10 та 20 гривень, в загальній сумі 30 грн.

У подальшому ОСОБА_4 , керуючись єдиним злочинним умислом на продовження злочинної діяльності, з банківської картки АТ КБ «ПриватБанк», що належить потерпілому ОСОБА_5 , знаючи пін - код до цієї картки, виконала наступні дії:

- 14.08.2023 о 12:09 год. у банкоматі АТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вулиці Великотирнівській, 5/10 у місті Карлівка однією транзакцією зняла з неї кошти в сумі 200 грн.;

- 14.08.2023 у період часу із 12:44 год. по 12:45 год., у банкоматі АТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вулиці Полтавський шлях, 48 у місті Карлівка, двома транзакціями зняла з неї кошти в сумі 400 грн.

Викрадені грошові кошти ОСОБА_4 витратила на власні потреби чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на загальну суму 855,0 грн.

Своїми умисними діями, що виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього 14.08.2023 року, близько 11:30 год., ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу продуктового магазину «Продукти», що за адресою: вулиця Радевича, 9, місто Карлівка, Полтавського району, Полтавської області, де користуючись тим, що її ніхто не бачить, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого, діяння передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, умисно, таємно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу до салону автомобіля через відчинене вікно, де з шкіряного гаманця з маркуванням ТОВ «Нова Пошта», який знаходився на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки «Skoda Fabia» д.н.з. НОМЕР_1 , викрала банківську картку, емітовану в АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , яка згідно до Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року № 2657 - 12, Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» від 05.04.2001 року № 2346 - 3, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» від 22.05.2003 року № 851 - 4, Положення про міжбанківські розрахунки, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 08.10.1998 року № 414, ст. 200 КК України, є електронним платіжним документом, тобто є офіційним документом так як за своїм юридичним значенням та функціональним призначенням платіжні картки як платіжні інструменти являються засобом доступу до банківських рахунків.

В подальшому ОСОБА_4 , з банківської картки «ПриватБанк» № НОМЕР_2 , що належить потерпілому ОСОБА_6 , знаючи пін - код до цієї картки, виконала наступні дії:

- 14.08.2023 о 12:09 год. у банкоматі АТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вулиці Великотирнівській, 5/10 у місті Карлівка однією транзакцією зняла з неї кошти в сумі 200 грн.;

- 14.08.2023 у період часу із 12:44 год. по 12:45 год., у банкоматі АТ КБ «ПриватБанк», який розташований по вулиці Полтавський шлях, 48 у місті Карлівка, двома транзакціями зняла з неї кошти в сумі 400 грн.

Своїми умисними діями, що виразились у викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 357 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст.357 КК України, визнала в повному обсязі та повністю підтвердила час, обставини та спосіб вчинення кримінальних правопорушень. У скоєному щиро розкаялась.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст.357 КК України та призначити покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 мінімумів доходів громадян.

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

Просив вирішити долю речових доказів.

ОСОБА_4 не заперечувала проти призначення покарання, зазначеного прокурором.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час судового розгляду, направив заяву про розгляд справи без його участі, стосовно міри покарання покладався на розсуд суду.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст.357 КК України, визнаних судом доведеним, крім визнання своєї вини, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених у судовому засіданні доказів.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене обвинуваченій знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а її дії органами досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому, в умовах воєнного стану, та за ч.1 ст. 357 КК України, а саме викраденні офіційних документів, вчиненому з корисливих мотивів кваліфіковане правильно.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, що обтяжують покарання, згідно 67 КК України, відсутні.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченої, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 є особою з інвалідністю 3-ї групи, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, згідно ст.89 КК України не судима.

Згідно до висновків досудової доповіді у кримінальному провадженні, складеною Полтавським районним сектором №3 Філії державної установи «Центр пробації» в Полтавській області, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий; ризик небезпеки для суспільства або окремих осіб оцінюється як середній.

Орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе.

Згідно ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, а саме ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином, а правопорушення передбачене ч.1 ст.357 КК України є проступком.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої: її вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеристику.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, наслідки суспільно-небезпечних діянь, наявність судимостей за корисливі злочини, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції: ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст.357 КК України без обрання запобіжного заходу.

Підстав застосування відносно ОСОБА_4 ст. 69 КК України суд не вбачає.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 та ч.1 ст.357 КК України і призначити покарання

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч.1 ст. 357 КК України у виді штрафу в розмірі 50 мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 грн (вісімсот п`ятдесят гривень нуль копійок).

На підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази - шкіряний гаманець ТОВ «Нова Пошта», банківська картка «Приват Банку» № НОМЕР_2 та 10 гривень однією купюрою, які передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 вважати повернутими власнику.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1