ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/35/24 Справа № 695/259/24 Категорія: ст. 193 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Черкаси Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

головуючогоОСОБА_2 ,
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря прокурора захисника (відео конференція) підозрюваного (відео конференція)ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2024 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Скородистик, Чорнобаївського району, Черкаської області, громадянина України, освіта середня-спеціальна, не працює, одружений, інвалідом будь-якої групи не є, має на утриманні неповнолітніх доньок: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання старшого слідчого Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_11 , погоджене начальником Чорнобаївського відділу Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2024 року клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком 60 днів без права внесення застави.

Строк тримання під вартою рахується з моменту фактичного затримання, тобто з 21.01.2024 року.

Строк дії ухвали - по 20 березня 2024 року включно.

Рішення суду обґрунтовано тим, що наведені у клопотанні дані свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Також слідчий суддя зазначив, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України, у даному кримінальному провадженні.

На вказану ухвалу слідчого судді, захисник підозрюваного ОСОБА_8 , адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків, вказаних слідчим суддею в ухвалі, просить її скасувати, та обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що слідчий суддя прийшов до помилкового висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні слідчого.

Зокрема стороною звинувачення, не надано відомостей впливу підозрюваного на свідків, потерпілого, не обґрунтований ризик переховування, а також сама по собі тяжкість злочину, не може бути безумовною підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь головуючого судді, думку підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, доводи прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, перевіривши представлені матеріали та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать зокрема про наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до ч. 1, п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчого слідчим суддею дотримані, а доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та в судовому засіданні щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді, є безпідставними.

Так, у клопотанні слідчого зазначено, що 20.01.2024 близько 20 години до домоволодіння потерпілого ОСОБА_12 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 прийшов ОСОБА_8 та останні, перебуваючи в приміщенні кухні будинку за вказаною адресою, вживали спиртні напої.

У ході спільного вживання спиртних напоїв на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 розпочалася обопільна словесна сварка, в ході якої у ОСОБА_8 раптово виник умисел, спрямований на вбивство потерпілого ОСОБА_12 .

З метою протиправного заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_8 , діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, а також бажаючи їх настання, взявши ніж, який тримаючи в руці, наніс потерпілому ОСОБА_12 один удар в область грудної клітини зліва, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від волі ОСОБА_8 .

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді проникаючої рани грудної клітки з ліва, гемопневмоторакс, травматичний шок, що підтверджується довідкою комунального некомерційного підприємства «Чорнобаївська багатопрофільна лікарня Чорнобаївської селищної ради» від 21.01.2024.

За даним фактом 21.01.2024 розпочато кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

21.01.2024 ОСОБА_8 затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, фактичний час затримання 00 годин 47 хвилин.

21.01.2024 ОСОБА_8 , з дотриманням вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.

У ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, а саме:

- протокол огляду домоволодіння в АДРЕСА_1 від 20.01.2024;

- протокол допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 від 21.01.2024;

- протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.01.2024;

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 21.01.2024.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також приймається до уваги, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя правильно встановив, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4, ч.1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують. Підозрюваний, намагаючись уникнути покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, потерпілого. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тож, судом не було встановлено дієвих стримуючих чинників, які б забезпечили належну процесуальну поведінку підозрюваного. Для запобігання зазначеним ризикам слідчий суддя визнав за необхідне застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не буде ефективним та доцільним. Тому посилання сторони захисту на безпідставність зазначених слідчим у клопотанні та встановлених судом ризиків не підлягають задоволенню.

Європейський суд з прав людини визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при постановленні ухвали врахував дані, які характеризують підозрюваного, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 і міру покарання, яка передбачена за нього у виді позбавлення волі. З метою запобігти встановленим ризикам судом першої інстанції було обґрунтовано задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Наявність у підозрюваного дітей, та дружини, на думку колегії суддів, не є тим стримуючим фактором, який зможе запобігти указаним вище ризикам.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою цілком правильним і обґрунтованим та не знаходить підстав для його зміни на даному етапі досудового розслідування на інший запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2024 року - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді: