Справа №295/2247/24
УХВАЛА

Іменем України

14.02.2024 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про арешт майна, внесене старшим слідчим СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської прокуратури ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000002 від 08.01.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на наступне майно: банківські картки «Глобус Банк» № НОМЕР_1 , АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_2 та № НОМЕР_3 , АТ «Укргазбанк» № НОМЕР_4 , «Глобус Банк» № НОМЕР_5 , АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_6 , АТ «Райфайзен Банк» № НОМЕР_7 , 4 квитанції «Novapay», рішення про відмову в перетині державного кордону, мобільний телефон торговельної марки «Айфон Хс Макс» та мобільний телефон торговельної марки « Айфон 15 Prо», ноутбук торговельної марки «НР» в корпусі сірого кольору і макбук торговельної марки «Apple», яке належить ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що до Житомирської окружної прокуратури надійшло ініціативне повідомлення з Служби безпеки України в Житомирській області з інформацією про те, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів було встановлено, що на території м. Житомира діє група осіб, які запровадили протиправний механізм з організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, а також сприяння його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод. За оперативною інформацією, організатором вчинення даного кримінального правопорушення є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та в користуванні має автомобіль торгівельної марки «Форд Мондео» р.н.з. НОМЕР_8 . ОСОБА_6 здійснюється пошук осіб призовного віку, які мають бажання виїхати за межі України всупереч існуючих заборон, після чого через невстановлених на даний час представників одного з благодійних фондів, зареєстрованих в Житомирській області, він подає в Житомирську ВЦА документи, в які до складу водіїв транспортних засобів включає попередньо підшуканих людей. До вчинення даного кримінального правопорушення ним було залучено іншого фігуранта вчинення даного кримінального правопорушення, який своїми порадами та вказівками допомагає у виготовленні необхідних документів, що в подальшому дають змогу у безперешкодному перетині державного кордону, за що отримують грошову винагороду в розмірі 5500 доларів США з кожного, так званого, замовника.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 26.01.2024 року №295/1304/24 надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .

В ході проведення вказаного обшуку 10.02.2024 року було виявлено та вилучено майно, на яке слідчий просить накласти арешт.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою запобігання можливості його приховування, псування, знищення, перетворення, відчуження та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цього засобу, та те, що у даному кримінальному провадженні необхідно провести ряд слідчих та інших процесуальних дій з вищезазначеним майном, в тому числі і проведення судової експертизи, оглядів, тому у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на таке майно.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала, клопотання підтримала. Зазначила, що причетність Білоцького до кримінально провадження підтверджується матеріалами негласних слідчих розшукових дій , які наразі не розсекречені.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 та ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували щодо задоволення клопотання. Зазначили, що ОСОБА_5 не причетний до вчинення даного кримінального правопорушення, останнім надано можливість оглянути майно на яке слідчий просить накласти арешт під час обшуку шляхом надання паролів доступу до телефонів та ноутбуків, майно з 10.02.2024 перебуває у володінні слідчих органів та не зберігається в камері схову, що стало відомо з використанням можливості відслідкування телефонів, які певний час перебували в різних місцях Житомирської області, а саме в Овруцькому районі, в с. Березівка Житомирського району, тобто використовуються не за призначенням.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Застосування арешту майна, як заходу забезпечення кримінального провадження, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КК України).

Згідно ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються. Встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 08.01.2024 року, здійснюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України (незаконне переправлення осіб через державний кордон України, організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями або сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів або усуненням перешкод, вчинені організованою групою або вчинені з корисливих мотивів). До клопотання дізнавачем долучено: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань,ухвалу Богунського районного суду м. Житомира №295/1304/24 від 26.01.2024 року, протокол обшуку від 10.02.2024 року, постанову старшого слідчого СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області від 12.02.2024 року про визнання предметів речовими доказами.

Разом з тим, з долучених до клопотання матеріалів не встановлено причетності власника майна- ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000002 від 08.01.2024 року.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для арешту майна, вказаного у клопотанні слідчого, оскільки останнім не доведено причетності вилученого під час обшуку від 10.02.2024 року майна, належного ОСОБА_5 , до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, не доведено можливість використання такого майна як доказу у кримінальному провадженні та потреби кримінального провадження у накладенні арешту на вилучене майно.

Таким чином, слідчим не доведено, що не накладення арешту на вказане у клопотанні майно призведе до знищення та втрати слідів, його пошкодження, псування, знищення або передачі, відчуження третім особам.

За правилами статті ч. 3 ст. 169 КПК України слідчий, прокурор після отримання судового рішення про відмову в задоволенні або про часткове задоволення клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, судового рішення про повне або часткове скасування арешту тимчасово вилученого майна повинні негайно вжити заходів щодо виконання судового рішення та направити повідомлення про його виконання слідчому судді.

Керуючись ст. ст. 169, 170, 171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні №0000002 від 08.01.2024 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1