ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

іменем України

Справа № 171/2310/23

Провадження № 1-кп/210/755/23

30 листопада 2023 року Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Кривий Ріг в залі судових засідань кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000208 від 23.09.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянки України, українки, із неповною загальною середньою освітою, заміжньої, на утриманні малолітніх дітей не має, не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої, а саме:

- 22.06.2020 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 1 року 15 діб позбавлення волі, звільнена 10.06.2021 по відбуттю строку покарання,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Суд визнав доведеним, що обвинувачена ОСОБА_4 вчинила злочин при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , 22.09.2023, приблизно о 16 годині, перебувала біля будинку культури «Сучасник», розташований за адресою: вул. Центральна, буд. 80 в м. Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області, де зустріла ОСОБА_5 .

У вказаний час і місці, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном, шляхом обману.

22.09.2023, приблизно о 16:05 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи біля будинку культури «Сучасник», розташований по вул. Центральна, буд. 80 в м. Апостолове, Криворізького району, Дніпропетровської області, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на заволодіння вищевказаним мобільним телефоном, шляхом обману, умисно, повторно, із корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, під приводом зателефонувати до знайомого, попрохала у ОСОБА_5 передати їй вищевказаний мобільний телефон, обіцяючи повернути телефон відразу після закінчення бесіди, при цьому не маючи наміру виконувати свою обіцянку, тим самим ввела ОСОБА_5 в оману щодо своїх істинних намірів, запевнивши останню у добропорядності своїх намірів. ОСОБА_5 будучи впевненою в істинності намірів ОСОБА_4 добровільно передала останній свій мобільний телефон марки «OPPO A57s», який належить ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_4 з мобільним телефоном «OPPO A57s» з місця злочину зникла, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 6423 гривень 43 копійок.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, за ознаками заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Судом враховані наступні докази на підтвердження встановлених обставин.

В судовому засіданні обвинувачена свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, у вчиненому розкаялася та зазначила, що не оспорює фактичні обставини обвинувачення, дійсно вчинила вказаний вище злочин за обставин, які встановлені стороною обвинувачення та зазначені в обвинувальному акті, показання дає добровільно, заяв по застосування заборонених методів зі сторони обвинувачення не надходило.

Прокурор заявив клопотання про застосування положень частини 3 статті 349 КПК України та просив не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачена фактичні обставини вчинення злочину визнає повністю.

Обвинувачена дане клопотання підтримала.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні присутня не була, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяв та клопотань не має.

Приймаючи до уваги, що обвинувачена винною себе у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю та беззаперечно, її показання відповідають суті обвинувачення, фактичні обставини не оспорюються, суд за згодою обвинуваченої та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце спосіб і інші обставини скоєння злочину, а також форму вини і спрямованість умислу; мотив злочину, його наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності; обставини, які характеризують особу обвинувачуваної, визнає їх доказаними в судовому засіданні і вважає за доцільне не досліджувати у повному обсязі докази відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваної, дослідженням матеріалів, які стосуються речових доказів та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченої, без проведення допиту свідків, дослідження письмових матеріалів провадження в повному обсязі.

Судом встановлено, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст такого порядку та у суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін, обвинувачена правильно розуміє зміст фактичних обставин, які нею не оспорюються, усвідомлює обмеження у подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченої, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку про доведеність обвинувачення, яке пред`явлене ОСОБА_4 .

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за частиною 2 статті 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

Згідно з частиною 4 статті 12 КК України вчинений ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Як вказує законодавець у ст. 50 КК України - покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.

Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченій судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особистість обвинуваченої, яка заміжня, дітей на утриманні не має, не працевлаштована, раніше судима за вчинення аналогічного злочину, вчинила злочин, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, матеріальна шкода відшкодована шляхом повернення викраденого майна, на обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебувала і не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вину визнала, щиро розкаялася.

Згідно досудової доповіді від 22.11.2023 року, складеної відносно ОСОБА_4 орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе за умови здійснення з боку органу пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально-виховних заходів (Т. 2 а.с. 31).

Відповідно до витягу з оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення з використанням підсистеми «Касандра» від 21.11.2023 року рівень вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_4 розцінюється як ВИСОКИЙ (Т. 2 а.с. 32 зворот).

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки скоєного злочину, даних про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також інших обставин кримінального провадження в їх сукупності, суд визнає необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі у мінімальних межах, встановлених санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України та зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком згідно положень ст. 75 КК України і виконанням покладених на неї обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Суд, з урахуванням обставин, встановлених в ході судового розгляду, даних про особу обвинуваченої, не вбачає підстав для застосування до обвинуваченої положень ст. 69 КК України.

Дане покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчиненню нею нових кримінальних правопорушень. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Цивільний позов відсутній.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд визначає з урахуванням ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої ОСОБА_4 в ході досудового розслідування не обирався. Під час судового провадження клопотання від прокурора про застосування запобіжного заходу не надходило,отже суд не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст.12, ч.3 ст. 349, ч.2 ст.373, ст.374, ст. 376, п.1 ч.2 ст. 395 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного покарання з випробуванням тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 ч. 1 п. 1, 2 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітної та працевлаштуватися, якщо їй буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «OPPO A57s», об`ємом пам`яті 128 Gb блакитного кольору, який згідно розписки від 24.09.2023 року переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 залишити у володінні останньої за належністю.

Витрати на проведення експертиз відсутні.

Матеріали кримінального провадження № 0000208 залишити при матеріалах справи № 171/2310/23, пр. № 1-кп/210/755/23.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з часу отримання копії вироку.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок складено та надруковано в єдиному примірнику у нарадчій кімнаті.

Суддя: ОСОБА_1