УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 Справа №607/1899/23

Провадження №1-кп/607/1070/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі, матеріали кримінального провадження №0000050 від 18 серпня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження №0000050, дані про яке 18 серпня 2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 342, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

13 листопада 2023 прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

У поданому прокурором клопотанні про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зазначено про наявність, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків у кримінальному провадженні №0000050 від 18 серпня 2022 року, які щодо ОСОБА_4 були встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу. Вказані ризики, на переконання прокурора, не зменшились та продовжують існувати на даний час, зокрема, ризики: переховування від суду; незаконного впливу на свідків, іншого обвинуваченого, експертів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення. На думку прокурора, тяжкість інкримінованих ОСОБА_4 злочинів свідчить про наявність ризику переховування від суду. Також прокурор вважає існуючим ризик незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_4 на свідків, іншого обвинуваченого, експертів у цьому кримінальному провадженні, які ще не допитувалися безпосередньо в судовому засіданні, з метою зміни наданих ними раніше на стадії досудового розслідування даного кримінального провадження показів на його користь. В обґрунтування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, прокурор зазначає, що ОСОБА_4 може впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження, шляхом підкупу, погроз та тиску на учасників кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про наявність підстав для продовження щодо ОСОБА_4 строку дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, що є необхідним для запобігання наявним у даному кримінальному ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у ньому.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України покладаються на думку суду.

У поданому прокурором клопотанні про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, прокурор вказує на наявність, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків у кримінальному провадженні №0000050 від 18 серпня 2022 року, які щодо ОСОБА_5 були встановлені слідчим суддею при застосуванні запобіжного заходу, та які, на переконання прокурора, не зменшились та продовжують існувати на даний час, зокрема, ризиків: переховування від суду; незаконного впливу на свідків, іншого обвинуваченого, експертів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення. На думку прокурора, тяжкість інкримінованого ОСОБА_5 злочину свідчить про наявність ризику переховування від суду. Крім того, прокурор вважає існуючим ризик незаконного впливу на свідків, іншого обвинуваченого, експертів у цьому кримінальному провадженні, посилаючись на те, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків та експертів, які ще не допитувалися безпосередньо в судовому засіданні, з метою зміни наданих ними раніше на стадії досудового розслідування даного кримінального провадження показів на його користь. В обґрунтування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення, прокурор зазначає, що ОСОБА_5 може впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження, шляхом підкупу, погроз, тиску та учасників кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про те, що продовження щодо ОСОБА_5 строку дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України є необхідним для запобігання наявним у даному кримінальному провадженні ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 підтримав та просив задовольнити з підстав наведених у ньому.

Захисник-адвокат ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України покладаються на думку суду.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з приписами ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2022 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1040000 грн. У разі внесення застави на ОСОБА_4 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

02 вересня 2022 року за ОСОБА_4 внесено визначену вказаною ухвалою слідчого судді заставу, у зв`язку з чим обвинувачений був звільнений з-під варти. В подальшому ухвалами слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та ухвалами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області строк дії обов`язків продовжувався, востаннє 26 липня 2023 року.

Звертаючись із клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , прокурор вказав на продовження існування на даний час, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків у кримінальному провадженні №0000050 від 18 серпня 2022 року, зокрема, ризиків: переховування від суду; незаконного впливу на свідків, іншого обвинуваченого, експертів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких послався прокурор у клопотанні, суд приходить до висновку, що на даний час існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , в тому числі кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна та кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років. На думку суду, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.

При оцінці ризику незаконного впливу на свідків, іншого обвинуваченого, експертів у цьому кримінальному провадженні, суд виходить з того, що вказані особи, ще не були допитані судом, а суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків, іншого обвинуваченого та експертів існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Крім того, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження, шляхом підкупу, погроз та тиску на учасників кримінального провадження, що в свою чергу надає підстави для наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, посилання прокурора на існування ризику вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, який ухвалами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області визнано недоведеним, є лише припущеннями та не містять конкретних доказів, а тому суд при оцінці зазначеного ризику бере до уваги, що прокурором у клопотанні та в судовому засіданні не доведено виникнення вказаного ризику.

Таким чином, в ході судового розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 знайшли своє підтвердження ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

За наведеного, метою продовження строку покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, є запобігання можливим спробам останнього переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експертів у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України щодо ОСОБА_4 спливає о 23 год. 59 хв. 20 листопада 2023 року, втім закінчити розгляд кримінального провадження №0000050 до вказаного строку є неможливим з об`єктивних причин, підстави для продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зазначені судом, продовжують існувати на даний час, враховуючи особу обвинуваченого, а також продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, підлягає задоволенню.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , суд враховує наступне.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2022 року відносно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 208000 грн. У разі внесення застави на ОСОБА_5 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

02 вересня 2022 року за ОСОБА_5 внесено визначену вказаною ухвалою слідчого судді заставу, у зв`язку з чим обвинувачений був звільнений з-під варти. В подальшому, ухвалами слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області та ухвалами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відносно ОСОБА_5 строк дії вказаних обов`язків було продовжено, востаннє 26 липня 2023 року.

Звертаючись із клопотанням про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , прокурор вказав на продовження існування на даний час, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризиків у кримінальному провадженні №0000050 від 18 серпня 2022 року, зокрема, ризиків: переховування від суду; незаконного впливу на свідків, іншого обвинуваченого, експертів у цьому кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких послався прокурор у клопотанні, суд приходить до висновку, що на даний час існує ризик того, що обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватись від суду. Такий висновок ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від п`яти до десяти років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна. На думку суду, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду.

При оцінці ризику незаконного впливу на свідків, іншого обвинуваченого, експертів у цьому кримінальному провадженні, суд виходить з того, що вказані особи, ще не були допитані судом, а суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків, іншого обвинуваченого та експертів існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Крім того, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження, шляхом підкупу, погроз та тиску на учасників кримінального провадження, що в свою чергу надає підстави для наявності ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Поряд з цим, посилання прокурора на існування ризику вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, який ухвалами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області визнано недоведеним, є лише припущеннями та не містять конкретних доказів, а тому суд при оцінці зазначеного ризику бере до уваги, що прокурором у клопотанні та в судовому засіданні не доведено виникнення вказаного ризику.

Таким чином, в ході судового розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 знайшли своє підтвердження ризики, передбачені пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

За наведеного, метою продовження строку покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, є запобігання можливим спробам останнього переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого, експертів у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

З урахуванням викладеного та враховуючи, що строк дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України щодо ОСОБА_5 спливає о 23 год. 59 хв. 20 листопада 2023 року, втім закінчити розгляд кримінального провадження №0000050 до вказаного строку є неможливим з об`єктивних причин, підстави для продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зазначені судом, продовжують існувати на даний час, враховуючи особу обвинуваченого, а також продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

За таких обставин, клопотання прокурора про продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, слід задовольнити.

При цьому, суд враховує, що покладені обов`язки не є такими, що надмірно або негативно впливають на життєвий уклад обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а продовжуючи строк дії покладених на обвинувачених обов`язків виходить із того, що таке продовження має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, не становить порушення прав людини, а отже таке втручання є розумним і співмірним для цілей цього кримінального провадження.

Окрім цього, до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області звернувся адвокат ОСОБА_6 із клопотанням про скасування арешту майна з транспортного засобу марки «LEXUS» моделі «GX460» номерний знак НОМЕР_1 , ключі від запалення даного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, який накладений ухвалами слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 вересня 2022 року №607/11541/22 та від 01 вересня 2022 року №607/11538/22, в рамках кримінального провадження №0000050 від 18 серпня 2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч.3 ст. 369-2 КК України. В обґрунтування своїх вимог вказує, що такий захід забезпечення кримінального провадження позбавляє власника майна ОСОБА_8 права розпоряджатися та користуватися зазначеним майном, яке належить йому на законних підставах.

Захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити з підстав викладених у такому.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо задоволення клопотання захисника про скасування арешту майна, вважає таке передчасним, оскільки вказаний транспортний засіб є засобом вчинення злочину та речовим доказом у кримінальному провадженні, який не досліджено під час судового розгляду.

Інші учасники кримінального провадження в судовому засіданні щодо задоволення клопотання захисника про скасування арешту покладаються на думку суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши клопотання, суд вважає, що в клопотанні захисника адвоката ОСОБА_6 , як представника власника зазначеного транспортного засобу, слід відмовити, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Під час розгляду даного клопотання встановлено, що 01 вересня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа №607/11541/22) задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000050 від 18 серпня 2022 року та накладено арешт на транспортний засіб марки «Lexus» (Лексус) моделі «GX460», 2019 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є ОСОБА_8 , адреса: АДРЕСА_1 та ключі від запалення. Також, 01 вересня 2022 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (справа №607/11538/22) задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000050 від 18 серпня 2022 року та накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на автомобіль марки «Лексус» моделі «GX460», 2019 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 . Як вбачається із змісту даних ухвал, на вказаний автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу накладено арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції та законами України.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотань про скасування арешту на майно в порядку ст. 174 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, суд повинен з`ясувати мету, правову підставу для накладення арешту на майно. Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом».

Зважаючи на обставини кримінального провадження, з врахуванням завдання арешту майна запобігання відчуженню, пошкодженню чи знищенню речових доказів, і того, що такі ризики наявні, суд вважає, що потреба в застосуванні арешту майна не відпала, а тому клопотання не підлягає до задоволення, у зв`язку з цим, захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту, у тому вигляді який він існує на момент звернення із відповідним клопотанням, слід залишити без змін.

Також на даній стадії судового розгляду, судом ще не досліджувалися речові докази по кримінальному провадженню, тому не вбачає достатніх підстав для скасування арешту майна на даний час.

Керуючись ст.ст. 170, 174, 177-178, 194, 196, 197, 199, 331, 333, 350, 372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у кримінальному провадженні №0000050 від 18 серпня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити на 2 (два) місяці, тобто до 23 год. 59 хв. 14 січня 2024 строк дії покладених на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: з`являтися до суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Тернопільської, Львівської та Хмельницької областей, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , працівниками ГУ ДПС в Тернопільській області, ОСОБА_10 та іншими свідками у кримінальному провадженні №0000050 від 18 серпня 2022 року; здати на зберігання органу ДМСУ свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України у кримінальному провадженні №0000050 від 18 серпня 2022 року щодо обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити на 2 (два) місяці, тобто до 23 год. 59 хв. 14 січня 2024 року строк дії покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися за межі Тернопільської та Хмельницької областей, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , працівниками ГУ ДПС в Тернопільській області, ОСОБА_10 та іншими свідками у кримінальному провадженні №0000050 від 18 серпня 2022 року; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту з автомобіля «LEXUS» моделі «GX460» номерний знак НОМЕР_1 , ключі від запалення даного автомобіля та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 відмовити.

Контроль за виконанням ухвали в частині продовження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 строку дії покладених на них обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України покласти на заступника начальника відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяОСОБА_1