У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000354 від 20.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання старшого прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , в якому останній просить накласти арешт на майно, вилучене 20.11.2023 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме: автомобіль марки IVECO реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 26.08.2023 року являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при ВП №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: смт. Воловець, вул. Карпатська 53 Закарпатської області.

Клопотання обґрунтовано наступним.

20.11.2023 04.46 год. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець міста Мукачево, керуючи належним ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , транспортним засобом - вантажним автомобілем марки IVECO реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись автодорогою М06 Київ-Чоп на відрізку дороги 721 км + 400 м, що неподалік від населеного пункту Абранка, Мукачівського району, Закарпатської області, у напрямку села Нижні Ворота, Мукачівського району, Закарпатської області, у нічний час під час дощу не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив наїзд на громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканця АДРЕСА_2 , який переходив дорогу зліва на право по ходу руху вантажного автомобіля. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди спричинив пішоходу ОСОБА_7 тілесні ушкодження від яких останній помер на місці події.

20 листопада 2023 року у ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди слідчим органу досудового розслідування, у відповідності до ч. 7 ст. 237 Кримінального процесуального кодексу України вилучено наступне майно, а саме: автомобіль марки IVECO реєстраційний номер НОМЕР_4 ,, власником якого згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 26.08.2023 року являється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчику тимчасового утримання транспортних засобів при ВП №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: смт. Воловець, вул. Карпатська 53 Закарпатської області.

Прокурор зазначає, що вищевказаний об?єкт - автомобіль марки IVECO реєстраційний номер НОМЕР_5 , тимчасово вилучений та згідно п.3 ч.2 ст. 167 КПК України є предметом кримінального правопорушення. Вищевказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженні, переданий на відповідальне зберігання до BП №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: смт. Воловець, вул. Карпатська 53 Закарпатської області, з метою його подальшого детального огляду та фіксації, а також проведення необхідних експертиз.

Зважаючи на те, що вищевказаний об?єкт - транспортний засіб тимчасово вилучено та згідно п.3 ч.2 ст.167 КПК України є предметом кримінального правопорушення, такий має значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Прокурор стверджує, що підставою для вказаного арешту є те, що вилучений в ході проведення огляду місця ДТП автомобіль, який є знаряддям кримінального правопорушення, на якому збереглися сліди злочину, які можуть бути пошкодженні або знищені, а тому з метою подальшого детального огляду та фіксації слідової інформації (деформацій) на транспортних засобах внаслідок зіткнення, характеру їх утворення, проведення експертних досліджень та судових експертиз (технічного стану транспортних засобів, транспортно-трасологічної експертизи, авто-технічної експертиз, та інших), що неможливо без вказаного транспортного засобу, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів, просить накласти арешт.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися, при цьому в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд без їх участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, однак його представником адвокатом ОСОБА_8 подано до суду заяву про розгляд клопотання без їх участі. Зазначив, що проти накладення арешту не заперечує, однак просить передати транспортний засіб на відповідальне зберігання ОСОБА_5 або власнику ОСОБА_4 , оскільки всі необхідні дії з транспортним засобом здійснені, а такий зберігається не на спеціалізованому охоронюваному майданчику, а на вулиці біля РВ поліції в смт. Воловець. Також, зазначив, що слідчий експеримент за участю даного ТЗ проведено, експертом оглянуто, а шкода потерпілим відшкодована, тому вважає, що необхідність у зберіганні ТЗ відпала.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як випливає з матеріалів клопотання, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2023 за № 0000354.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є майно, вилучене 20.11.2023 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме: автомобіль марки IVECO реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 26.08.2023 року являється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при ВП №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: смт. Воловець, вул. Карпатська 53 Закарпатської області.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно з ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що вищевказаний транспортний засіб визнаний речовим доказом в рамках вказаного кримінального провадження, яке наданий час не розглянуто, однак прокурором не наведено підстав для необхідності накладення арешту у вигляді заборони користування та розпорядження даним майном, оскільки додаткової, повторної, комплексної, комісійної експертизи не призначено. У зв`язку з чим слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на автомобіль в частині заборони відчуження даного майна та передати його власнику на відповідальне зберігання до розгляду даного кримінального провадження.

У зв`язку з чим клопотання підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 від 20.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом накладення заборони відчуження на майно вилучене 20.11.2023 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної події, а саме: автомобіль марки IVECO реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 26.08.2023 року являється ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , який переміщено з місця ДТП на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при ВП №2 Мукачівського РУП ГУ НП в Закарпатській області, що за адресою: смт. Воловець, вул. Карпатська 53 Закарпатської області, та повернути вказаний автомобіль власнику ОСОБА_4 .

Покласти на ОСОБА_4 обов`язок забезпечити зберігання вказаного транспортного засобу - автомобіля марки IVECO реєстраційний номер НОМЕР_1 у переданому вигляді, до скасування арешту майна у повному обсязі у встановленому КПК України порядку, до завершення розгляду кримінального провадження № 0000354, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.11.2023за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. ст. 286 КК України.

Попередити ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження майна.

У решті клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1