Справа № 694/345/24
провадження № 1-кс/694/112/24
УХВАЛА

про арешт майна

15.02.2024 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0000172 від 10.02.2024,-

в с т а н о в и в:

Слідчий ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в якому просить накласти арешт на вилучений під час огляду місця події транспортний засіб автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «Accent», номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , синього кольору, н.з. НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , та на момент ДТП перебував у її користуванні.

Визначити місце зберігання вказаного транспортного засобу - на території Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, що розташований за адресою: вул. Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 10.02.2024 близько 15 год. 40 хв. водій автомобіля марки «HYUNDAI» модель «Accent», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_5 , рухаючись по автодорозі Н-16 сполученням «Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань», в напрямку від м. Умань до м. Черкаси, поблизу 158 кілометрового стовпчика, не вибрала безпечної швидкості, не врахувала дорожньої обстановки, здійснила з`їзд за межі проїжджої частини на ліве узбіччя відносно свого напрямку руху, та допустила зіткнення з деревом. Внаслідок ДТП пасажири автомобіля ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримали тілесні ушкодження у виді: ОСОБА_6 розриви внутрішніх органів ( тонкого кишечника); ОСОБА_7 перелом правої ключиці.

В ході проведення огляду місця події, 10.02.2024 на автодорозі «Н-16» між населеним пунктами с. Гусакове та с. Вільховець, Звенигородського району, Черкаської області було оглянуто та вилучено транспортний засіб автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «Accent», номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_1 , синього кольору, н.з. НОМЕР_2 , належний ОСОБА_5 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 .

По завершенні огляду вищевказаний автомобіль вилучено та поміщено на зберігання на території Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, що розташований за адресою: вул. Благовісна 50, м. Звенигородка, Черкаської області.

На вищевказаному транспортному засобі виявлені пошкодження і сліди, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, які можуть бути використані як доказ, з метою встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так, під час досудового розслідування слідству необхідно встановити механізм дорожньо-транспортної пригоди, що викликає необхідність проведення відповідних судових експертиз, а саме експертизи технічного стану транспортного засобу, методика проведення якого передбачає надання експертам для дослідження відповідних об`єктів, у даному випадку автомобіль марки HYUNDAI» моделі «Accent», н.з. НОМЕР_2 .

З цих причин слідству є вкрай важливим, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігти можливостям приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження цих речових доказів, що можливо досягти лише шляхом позбавлення власників чи інших зацікавлених осіб права на їх відчуження, розпорядження чи користування ними. При цьому слідство вважає, що повернення речових доказів власникам жодним чином не гарантує можливості запобігання указаним вище ризикам, адже такі ризики можуть бути вчинені як самими власниками, так і третіми, в тому числі зацікавленими, особами з будь-якою метою (перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні, відновлення транспортного засобу з метою його продажу, умисного пошкодження чи таємного викрадення майна і т.п.).

10.02.2024, винесено постанову про визнання автомобіля марки HYUNDAI» моделі «Accent» н.з. НОМЕР_2 , речовим доказом у кримінальному провадженні №0000172 та приєднано його в цій якості до матеріалів даного провадження у відповідності до положення ст.ст. 98, 100 та 110 КПК України.

На даний час виникла необхідність у арешті вищевказаного майна, яке є речовими доказами у даному кримінальному провадженні, зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а передача вилученого майна його власнику може потягнути за собою наслідки втрати речових доказів та неможливості проведення необхідних судових експертиз, що унеможливить забезпечити ефективне розслідування кримінального провадження.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Просить клопотання задоволити.

Прокурор Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник ОСОБА_5 викликалася в судове засідання, проте до суду не з`явилася.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України, рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Клопотань від учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів фіксування не надходило, відтак фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно з ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п. 1, п. 3 ч. 2 ст. 167 КПК України підставою для тимчасового вилучення майна стало те, що усі перераховані вище речі мають значення речових доказів у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнані речовим доказом та приєднані до кримінального провадження.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 10 лютого 2024 року постановою слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП у Черкаській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000172 - автомобіль марки «HYUNDAI» модель «Accent» номерний знак НОМЕР_2 , визнано речовим доказом.

Слідчим доведено, що вказане майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого знищення або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

При цьому, слідчий суддя враховує, що вказаний транспортний засіб визнано речовим доказом у кримінальному провадженні, може містити на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час його вчинення, в тому числі шляхом проведення експертиз.

З огляду на наведене, з метою збереження речового доказу в стані, придатному для використання у кримінальному провадженні, а також з метою тимчасового позбавлення можливості заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти дії по відчуженню і зміні власників цього майна, необхідно накласти арешт на автомобіль марки «HYUNDAI» модель «Accent» номерний знак НОМЕР_2 .

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до знищення майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеним до ЄРДР за № 0000172 від 10.02.2024, задоволити.

Накласти арешт на вилучений під час огляду місця події 10.02.2024 транспортний засіб: автомобіль марки «HYUNDAI» моделі «ACCENT», номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , з метою забезпечення збереження речових доказів, у вигляді заборони розпоряджатися будь-яким чином цим майном, використовувати його та вчиняти дії по відчуженню і зміні власників цього майна на час досудового розслідування.

Визначити місцем зберігання транспортного засобу, на який накладено арешт, територію Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: Черкаська область, м. Звенигородка, вул.. Благовісна, 50.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1