Справа № 182/7022/21
Провадження № 1-кп/0182/320/2022
У Х В А Л А

Іменем України

18.05.2022 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді (зі складу колегії суддів) ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії підготовчого провадження в режимі відеоконференції в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000688 від 22.08.2021 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Брянка Брянківського району Луганської області, громадянина України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4,13 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

1.В провадженні колегії суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні.

2.Прокурором до суду подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

3.Член колегії суддя ОСОБА_6 перебуває на лікарняному.

4.Згідно із п.20-5 Перехідних положень до КПК Украйни тимчасово, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), встановлено особливості судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях та розгляду окремих питань під час судового провадження.

5.Перехідними положеннями передбачено, що у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, воно може бути розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально.

6.Тому питання щодо продовження строків тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 розглядається у складі головуючого судді ОСОБА_1 .

7.Прокурором ОСОБА_4 заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_3 строком на два місяці посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), а саме переховування від суду, вплив на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки останній обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, не має міцних соціальних зв`язків, на утриманні нікого не має, ніде офіційно не працював, раніше притягався до кримінальної відповідальності та він повною мірою усвідомлює невідворотність покарання і настання для нього передбачених законом обмежень його прав та свобод. Вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

8.Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили проти задоволення заявленого прокурором клопотання та просили змінити обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкають знайомі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Крім того, послались на необхідність оформлення продовження призначеної інвалідності строк дії якої закінчився в грудні 2021 року.

9.Прокурор щодо заявленого стороною захисту клопотання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт заперечив та підтримав раніше заявлене клопотання.

10.Вислухавши думку сторін кримінального провадження суд враховує наступне.

11.Згідно з вимогами ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

12.Щодо обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком який продовжувався до 27 травня 2022 року.

13.Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

14.Згідно із вимогами ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

15.Вирішуючи питання продовження строку подальшого тримання особи під вартою, суд має встановити продовження існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки такої особи та можливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу.

16.Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин (рішення ЄСПЛ «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України»)

17.«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти України»).

18.Стороною захисту не спростовується питання обґрунтованості підозри, а тому суд приходить до висновку, що наявна підозра у вчиненні обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення не є вочевидь необґрунтованою.

19.Обґрунтовуючи клопотання прокурор послався на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

20.При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) загроза відносно суворого покарання. Так, у § 76 рішення ЄСПЛ «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000.

21.У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Смірнова проти Росії» (Smirnova v. Russia N 71362/01 від 21.07.2003), суд зазначив, що при визначенні ризику переховування обвинуваченого від правосуддя потрібно враховувати особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

22.Обвинувачений ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого, за який законом про кримінальну відповідальність передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років або виняткова міра покарання довічне позбавлення волі.

23.Крім того, суд приймає до уваги обставини, передбачені ст.178 КПК України, вік та стан здоров`я обвинуваченого, його соціальні зв`язки, відсутність місця працевлаштування, його репутацію, що дає підстави вважати та свідчить про можливе переховування даної особи від суду та ризику вчинення іншого кримінального провадження. Також існує ризик незаконного впливу обвинуваченого на свідків в даному кримінальному провадженні, які ще не допитані в судовому засіданні.

24.Судом також враховується і та обставина, що під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу та заявленого клопотання стороною захисту про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, обвинуваченим та його захисником не надано жодного належного доказу, який свідчив би про необхідність зміни вже обраного запобіжного заходу та не надано жодного належного доказу на підтвердження думки власника зазначеного домоволодіння та можливості там перебування обвинуваченого.

25.Враховуючи викладене, суд вважає, що на даний час залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_3 зможе ухилитися від суду та не виконувати процесуальні обов`язки, а підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, з огляду на вищевикладені обставини, суд не вбачає.

26.На підставі викладеного суд вважає клопотання прокурора обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а в задоволенні клопотання сторони захисту слід відмовити.

27.Відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України, застава не визначалась.

Керуючись статтями 177, 178, 314-316, 371, 372, 395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1.Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2.В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

3.Продовжити щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 діб, до 15 липня 2022 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга на протязі п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1