В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2024 р. м.Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000587 від 15.08.2023 р. про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської обл., громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Сихівського районного суду м. Львова від 13.01.2023 р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України -

в с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 15.08.2023 р. приблизно о 10 год. 40 хв., перебуваючи по вул. Академіка Гнатюка, 8, у м. Львові, поблизу ресторану «Vіпоtеса Ргаhа», маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, шляхом зловживання довірою (шахрайство), заволодів мобільним телефоном марки Sашsипg А127F Gаіахy А12 4/64 Оb (ІМЕІ: НОМЕР_1 / ІМЕІ: НОМЕР_2 ), який належить ОСОБА_5 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на суму 3 500 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 , майнової шкоди на загальну суму 3 500 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном, шляхом обману чи зловживанні довірою (шахрайство) вчиненому повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення, визнавши себе винним, підтвердив вищезазначені обставини, у вчиненому щиро розкаявся та просив його суворо не карати.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд не має сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

ДіїОСОБА_4 слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України, так як він вчинив заволодіння чужим майном, шляхом обману чи зловживанні довірою (шахрайстві), вчиненому повторно .

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, відповідно до ст. 65 КК України, враховує його особу, наявність неодноразових судимостей, вчинення кримінального правопорушення під час відбування покарання за попереднім вироком суду, не відшкодування шкоди потерпілому, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставини, при яких таке було вчинено.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який має непогашену судимість, та невідбуте за попереднім вироком суду покарання у виді обмеження волі, за вчинення інших майнових злочинів, розкаюється у вчиненні злочину, не відшкодував потерпілим завдану шкоду, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, проте суд вважає необхідним призначити йому покарання в межах санкції інкримінованої йому статті у виді позбавленняволі, так як виправлення обвинуваченого неможливе без ізоляції від суспільства.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 засуджений востаннє вироком Сихівського районного суду від 13.01.2023 р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік, відповідно до ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 3 роки

Встановлено, що вказане кримінальне правопорушення обвинувачений ОСОБА_4 вчинив під час іспитового строку, який йому було призначено згідно вироку Сихівського районного суду від 13.01.2023 р. за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 78 КК України у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 вчинив новий злочин в період перебування на іспитовому терміні за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 13.01.2023 року, суд вважає, що невідбуте покарання за цим попереднім вироком слід частково приєднати.

Оскільки вироком Сихівського районного суду м. Львова від 13.01.2023 р. ОСОБА_4 було призначене покарання у виді обмеження волі, а за даним вироком призначається покарання у виді позбавлення волі, тобто покарання є різними за своїм видом, тому враховуючи положення ст. 72 КК України необхідно перевести покарання у виді обмеження волі у покарання у виді позбавлення волі за співвідношенням::два дні обмеження волі дорівнює одному дню позбавлення волі.

Принцип обрання остаточного покарання обвинуваченому відповідно до ч. 1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, слід обрати часткове приєднання.

Виходячи з мети покарання, принципів його справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою він притягується до кримінальної відповідальності із застосуванням ч. 1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, та із застосуванням п.п. «б» ч. 1 п. 1 ст. 72 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу слід залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 слід рахувати з 10.01.2024 року.

Речовий доказ по справі цифровий носій інформації DVD-R диск слід залишити в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі;.

На підставі ч. 1 ст.71 КК України засудженому ОСОБА_4 частково приєднати невідбуте покарання за вироком Сихівського районного суду м. Львова від 13.01.2023 року, та за сукупністю вироків, остаточно обрати покарання у виді 1 (одного) року і 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 10.01.2024 року. .

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - залишити тримання під вартою.

Речовий доказ по справі: цифровий носій інформації DVD-R диск -залишити в матеріалах кримінального провадження.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Галицький районний суд м. Львова з підстав, передбачених ст.394 КПК України, а засудженим - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1