ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1546/23 Номер провадження 11-кп/814/2054/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

засудженого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою засуджено го ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 10 травня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Українка Обухівського району Київської області, громадянина України, раніше судимого,

засудженого: 07.05.2021 Обухівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ст. 71, ст. 72 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Своє рішення суд мотивував тим, що в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що наявність двох заохочень, які засуджений отримав більш як через півтора роки з дня початку відбування покарання, не свідчать про його виправлення та сумлінне ставлення до праці. При цьому в характеристиці засудженого вказано, що ОСОБА_8 , не довів свого виправлення, тому установою йому було відмовлено у зверненні з поданням про умовно-дострокового звільнення.

Не погоджуючись з рішенням суду засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати, ухвалити нову якою звільнити його умовно-достроково від відбування покарання, оскільки суд дійшов неправильного висновку, що він не довів виправлення.

Інші учасники судового розгляду ухвалу не оскаржили.

Заслухавши доповідача, засудженого та його захисника в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу залишити без змін, матеріали провадження та особової справи, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до частини 1 статті 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

На підставі п.1 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Необхідною умовою застосування положень статті 81 КК України є те, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що, зокрема, може свідчити дотримання засудженим правил внутрішнього розпорядку, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутність порушень дисципліни, зайняття трудовою діяльністю, добросовісне відношення до трудових обов`язків.

Так, під час апеляційного перегляду встановлено, що ОСОБА_8 засуджений 07.05.2021 Обухівським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ст. 71, ст. 72 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Початок строку покарання ОСОБА_8 рахується з 28.10.2021, кінець строку покарання - 22.09.2024.

У місцях позбавлення волі ОСОБА_8 перебуває з 28.10.2021. За час перебування в ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. З 03.12.2021 відбував покарання в ДУ «Божківська виправна колонія (№16)». За час відбування покарання стягнень не отримував, 2 рази заохочувався. З 30.11.2022 відбував покарання в ДУ «Крюковська виправна колонія (№29)». Не працевлаштований в установі. До виконання робіт з благоустрою установи ставився з розумною ініціативою, поставлені завдання виконував у строк. Виконував передбачені законом вимоги персоналу. Стягнень та заохочень не мав. Характеризувався попередньо.

Рішенням комісії установи від 30.06.2022 засудженому відмовлено у застосуванні ст. 82 КК України, а 22.12.2022 у поданні про умовно-дострокове звільнення, на підставі ст. 81 КК України, як особі, яка не довела свого виправлення.

З довідки про стягнення та заохочення вбачається, що за час відбування покарання ОСОБА_8 отримав 2 заохочення.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

З урахуванням викладеного, зважаючи на обставини, встановлені під час розгляду, те, що засуджений впродовж тривалого часу відбування покарання отримав лише 2 заохочення, та йому установою було відмовлено в умовно-достроковому звільненні, не завжди характеризувався позитивно, тобто враховуючи поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а не лише за період, який передував настанню пільги, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що клопотання про умовно-звільнення засудження є передчасним та ухвалив обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні клопотання, так як засуджений не досяг необхідного ступеню виправлення.

З огляду на вказане відсутні підстави для скасування ухвали суду та задоволення апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст. 404, 407, 419КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 10 травня 2023 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4