УХВАЛА

13 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 398/3271/16-к

провадження № 51-6820 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 травня 2019 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року щодо нього,

встановив:

Вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 травня 2019 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 187Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 1 статті 263 КК допокарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_4 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого.

Також, цим вироком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 3 статті 289 ККдо покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 1 статті 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років; за частиною 2 статті 309 ККдо покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі частин 1, 2 статті 70 ККза сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнано винуватим та засудженого за частиною 2 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 3 статті 289 ККдо покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 1 статті 263 ККдо покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі частини 1 статті 70 ККза сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_6 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

Крім того, за сукупністю вироків на підставі частини 1 статті 71 КК шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Апеляційного суду м. Луганська від 02 вересня 2015 року у виді 1 року позбавлення волі, призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 11 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років з конфіскацією у власність держави 1/2 частини майна, яке є власністю засудженого; за частиною 1 статті 263 ККдо покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі частини 1 статті 70 КК за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_7 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією у власність держави 1/2 частини майна, яке є власністю засудженого.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , визнано винуватим та засуджено за частиною 2 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 3 статті 289 ККдо покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого; за частиною 1 статті 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі частини 1 статті 70 ККза сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією у власність держави всього майна, яке є власністю засудженого.

За обвинуваченням по статті 257 ККОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виправдано.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою.

Засудженим ОСОБА_4 та ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили запобіжний захід залишено у виді застави.

Строк відбування покарання засудженим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 постановлено обчислювати з часу їх затримання - з 15 травня 2016 року.

Зараховано ОСОБА_5 відповідно до частини 5 статті 72 КК в редакції від 26 листопада 2015 року строк попереднього ув`язнення з 15 травня 2016 року по 13 грудня 2016 року, з 31 травня 2017 року по 27 червня 2018 року та з 03 липня 2018 року по день постановлення вироку суду - 08 травня 2019 року, в строк відбутого ним покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_6 відповідно до частини 5 статті 72 КК в редакції від 26 листопада 2015 року строк попереднього ув`язнення з 15 травня 2016 року по день постановлення вироку суду, а саме 08 травня 2019 року, в строк відбутого ним покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено, зарахувати ОСОБА_8 відповідно до частини 5 статті 72 КК в редакції від 26 листопада 2015 року строк попереднього ув`язнення з 15 травня 2016 року по день постановлення вироку суду, а саме 08 травня 2019 року, в строк відбутого ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_4 відповідно до частини 5 статті 72 КК в редакції від 26 листопада 2015 року строк попереднього ув`язнення з 23 травня 2016 року по 16 липня 2019 року в строк відбутого ним покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Зараховано ОСОБА_7 відповідно до частини 5 статті 72 КК в редакції від 26 листопада 2015 року строк попереднього ув`язнення з 23 травня 2016 року по 11 грудня 2018 року в строк відбутого ним покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільні позови потерпілого ОСОБА_9 задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 35 750 грн відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_10 про відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_10 70 000 грн відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення експертиз по кримінальному провадженню по 22101,47 грн з кожного окремо.

Цим же вироком вирішено питання щодо речових доказів.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року апеляційні скарги прокурора ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_12 та ОСОБА_13 в інтересах ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_14 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , задоволено частково, а вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 травня 2019 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 змінено. Постановлено виключити з мотивувальної частини вироку посилання на протокол про результати проведення НСРД у вигляді аудіо-, відеоконтролю особи з використанням спеціальних технічних засобів щодо ОСОБА_15 з доданим до нього технічним носієм інформації від 08 червня 2016 року як на докази винуватості ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 .

Перекваліфіковано дії ОСОБА_5 з частини 2 статті 309 КК на частину 1 статті 309 КК та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк 3 роки.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 49, частини 5 статті 74 ККзвільнено ОСОБА_5 від призначеного покарання за частиною 1 статті 309 КК у зв`язку із закінченням строків давності.

Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим за частиною 2 статті 187 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за частиною 3 статті 289 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за частиною 1 статті 263 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі частини 1 статті 70, статті 72 КК шляхом часткового складання призначених покарань ОСОБА_5 призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Відповідно до частини 5 статті 72ККв редакції ЗаконуУкраїни № 838-VIII від 26 листопада 2015 року зараховано ОСОБА_5 в строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 15 травня 2016 року до 13 грудня 2016 року, з 31 травня 2017 року до 27 червня 2018 року, з 03 липня 2018 року до 05 жовтня 2023 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відмовлено в задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_9 до ОСОБА_5 .

Вирок районного суду в іншій частині щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_4 порушує питання про перегляд вказаних судових рішень щодо нього у касаційному порядку.

Касаційна скарга подана належною особою, протягом визначеного законом строку на касаційне оскарження, її зміст відповідає вимогам, зазначеним у статті 427 КПК.

Крім того, зі змісту касаційної скарги та доданих до неї копій судових рішень вбачається, що є підстави для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, на підставі наведеного, керуючись частиною 1 статті 428 КПК, Суд

постановив:

Відкрити касаційнепровадженнязакасаційноюскаргою засудженого ОСОБА_4 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 травня 2019 року таухвалу Полтавського апеляційного суду від 05 жовтня 2023 року щодо нього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3