Провадження № 1-кс/742/2254/23
Єдиний унікальний № 742/7001/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Прилуки скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в :

07 грудня 2023 року до слідчого судді надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення .

Скарга аргументована тим, що 26.11.2023 ОСОБА_4 , здійснив виклик поліції та звернувся до поліцейських з письмовою заявою за фактом вчинення самовправних дій з боку громадянки ОСОБА_5 , що має ознаки вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України. Вказана заява була зареєстрована в журналі Єдиного обліку за номером 15761.

27.11.2023 адвокатом ОСОБА_3 , в інтересах клієнтів ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , додатково подано заяву від 27.11.2023 про вчинення ОСОБА_5 кримінального проступку передбаченого ст. 356 КК України(копія заяви з відміткою про отримання додається).

За змістом заяви, ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та

ОСОБА_7 є спадкоємцям, які прийняли 18.03.2021 спадщину після смерті ОСОБА_8 .

На підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, оформлених приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є власниками по 1/6 частки у праві власності на житловий будинок з господарсько- побутовими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та по 1/6 частки у праві власності присадибної земельної ділянки кадастровий номер :04:003:0936. При цьому, частка заявників становить 1/2 вказаного житлового будинку та присадибної земельної ділянки.

Крім того, на праві спільної часткової власності кожному належать по 1/12 частки у праві власності в автомобілях VOLVO V70 р.н.з. НОМЕР_1 та TOYOTA FJ CRUISER,р.н.з. НОМЕР_2 , та причепі до легкового автомобіля марки ПА моделі 004, р.н.з. НОМЕР_3 .

Разом з тим, ОСОБА_5 , з 18.03.2021 року і по теперішній час, всупереч установленому законом порядку, перешкоджає ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , як співвласникам, здійснювати користування вищевказаним належним їм спадковим майном, внаслідок чого завдає значної шкоди їх інтересам як співвласників, а також жодної компенсації за одноособове користування таким майном не сплачує, чим порушує ст. 358 ЦК України.

ОСОБА_5 ігнорує законні вимоги співвласників щодо надання можливості

користування вищевказаним спільним майном, жодної матеріальної компенсації за користування ним не сплачує, при цьому дублікати ключів від житлового будинку та господарсько-побутових будівель та споруд по АДРЕСА_1 , не передає, із застосуванням фізичної сили перешкоджає перебуванню в будинку, також не передає дублікати ключів та реєстраційних документів на спільні автомобілі VOLVO V70 р.н.з. НОМЕР_1 та TOYOTA FJ CRUISER, р.н.з. НОМЕР_2 , причіп до легкового автомобіля марки ПА моделі 004, р.н. НОМЕР_4 .

Такими чином, ОСОБА_5 самоправно, всупереч встановленому законом порядку, без сплати жодних компенсацій, протиправно користується одноособово належним ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 майном загальною вартістю 573958,64 грн, чим завдає істотної шкоди їх інтересам як співвласників.

Жодних дій щодо внесення відомостей до ЄРДР не здійснено.

Представник скаржника у судове засідання не з`явився , але подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Уповноважена особа Прилуцького РВП ГУНП в Чрнігівській області в судове засідання не з`явилася, хоча була повідомлена про час і місце розгляду справи.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку. 27.11.2023 року адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_7 звернувся до Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області з заявою в якій вказує, що ОСОБА_5 перешкоджає заявникам користуватися спадковим майном.

Відомості про результати розгляду даного подання в матеріалах відсутні, а посадова особа Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області не скористалася правом надати заперечення на дану скаргу.

Відповідно до ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.2 КПК України - завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч.5 ст.214 КПК України та пункту 1 глави 2 розділу I Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 139 від 06.04.2016 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Системний аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що слугувати підставою внесення до ЄРДР та початку досудового розслідування можуть не будь-які заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, а лише ті, у яких зазначені фактичні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Такий висновок слугує гарантією кожній особі від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Слід також зазначити, що відповідно до ч.2 ст.214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Слід зазачити, що відповідно до п. 29 рішення Європейського суду з прав людини в справі Павлюлінець проти України (Заява № 70767/01) від 6 вересня 2005 року право на порушення кримінальної справи проти третьої особи як таке не гарантується Конвенцією (Kubiszyn v. Poland, ухвала від 21 вересня 1999 року, заява N 37437/97).

Відповідно до ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

При цьому відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Іванов проти України» (Ivanov v. Ukraine), № 15007/02, пп. 74-75, рішення від 7 грудня 2006 року) сумлінність за ініціювання слідчих дій або відмову у кримінально-правовому переслідуванні особи повністю покладається на державу.

Так, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням. Одним із таких обмежень є переслідування особи в кримінально-правовому порядку шляхом внесення повідомлення до ЄРДР щодо конкретної особи за бажаною кримінально-правовою кваліфікацією.

Положеннями ст.214 КПК України передбачено загальну процедуру внесення відомостей про злочин до ЄРДР.

Проте при вирішенні такого питання необхідно також застосовувати положення ч.1 ст.9 КПК України, відповідно до якої під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, Кримінального процесуального кодексу України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

В силу ч.4 ст.9 КПК України у разі, якщо норми КПК суперечать міжнародному договору, застосовуються положення відповідного міжнародного договору України.

Окрім наведеного, вважаю необхідним зазначити, що завдання і функція слідчого судді, прийняття ним рішення, в тому числі при вирішенні скарг на бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей в ЄРДР, не може зводитись до формальної перевірки факту внесення чи невнесення в ЄРДР відповідних відомостей, а слідчий суддя згідно вимог ст.94 КПК України за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слід зазначити, що кримінальна відповідальність за ст.356 КК України , настає за самовільне , всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяни значна шкода інтересам громадянина,державним чи громадським інтересам або інтересам власника.

Надаючи оцінку дослідженим в судовому засіданні матеріалам, приходжу до висновку, що заява адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 та ОСОБА_7 27.11.2023 року , адресована Прилуцькому РВП ГУНП в Чернігівській області , містить формальні ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст.356 КК України, а тому є всі підстави для внесення відомостей зазначених в даній заяві до ЄРДР , а оскільки на момент розгляду скарги уповноваженими посадовими особами Прилуцького РВП ГУНП внесення відомостей до ЄРДР не здійснено, то скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, ст.129 Конституції України,слідчий суддя,

постановив:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення - задовольнити.

Зобов`язати уповноважених осіб Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області внести у встановленому порядку відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_7 від 27.11.2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_10