Справа № 296/9084/23
Вирок

Іменем України

24 січня 2024 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000718 від 05.06.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, громадянина України, працюючого на посаді менеджера Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮК ДИСТРИБЬЮШН», одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

встановив:

19 травня 2023 року близько 10 год 00 хв ОСОБА_4 , знаходячись у громадському місці, а саме рухаючись автомобілем марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Леха Качинського в м. Житомирі поблизу приміщення супермаркету «ЕКО-маркет», що по вул. Мала Бердичівська, 2/7 в м. Житомирі, побачив раніше йому незнайомого ОСОБА_6 , який сідав на водійське сидіння свого автомобіля марки «Opel Zafira». В свою чергу ОСОБА_4 , діючи протиправно, грубо порушуючи елементарні правила поведінки в громадському місці, моральності та добропристойності, з мотивів явної неповаги до суспільства, поводячись нахабно, прагнучі до самовиразу, із особливою зухвалістю, з хуліганських спонукань, зупинив свій автомобіль перед автомобілем ОСОБА_7 , перегородивши йому рух, та звернувся до останнього зі словами нецензурної лайки щодо ймовірного, як на його думку, порушення правил дорожнього руху ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_6 зі своєю дружиною ОСОБА_7 , з метою уникнення конфлікту з ОСОБА_4 , покинули місце події на своєму автомобілі. Однак ОСОБА_4 , не припиняючи своїх протиправних дій, керуючи своїм автомобілем, переслідував автомобіль ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , при цьому створюючи аварійну обстановку на дорозі, наражаючи на небезпеку інших учасників дорожнього руху, з метою вчинення по відношенню до останніх хуліганських дій, виражених у заподіяні тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій та заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи елементарні правила поведінки, моральності та доброзичливості, демонструючи протиправну вседозволеність, діючи з особливою зухвалістю, ОСОБА_4 наздогнав автомобіль подружжя ОСОБА_9 по АДРЕСА_3 , цього ж дня о 10 год 05 хв, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тримаючи в правій руці газовий балончик, невстановленого слідством виробника, який спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, через відкрите скло передніх правих дверцят свого автомобіля розпилив його вміст у салон автомобіля марки «Opel Zafira» через відкрите скло водійських дверцят, в якому знаходились ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Внаслідок вчинення ОСОБА_4 вищевказаних хуліганських дій, ОСОБА_7 , яка перебувала на передньому пасажирському сидінні автомобіля, отримала тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку І ст. обличчя зліва та тильної поверхні обох кистей загальною площею 2-3% (відсотків), які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я, а водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді хімічного опіку ІІ ст. обличчя, шиї та лівої верхньої кінцівки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у хуліганстві, тобто у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

Обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому злочині визнав повністю. Цивільний позов потерпілих у частині стягнення матеріальної шкоди в сумі 1319,23 грнна користь ОСОБА_7 визнав у повному обсязі. В частині відшкодування потерпілим моральної шкоди визнав частково та оцінив у розмірі 10000 грн кожному з них.

Надав показання, що 19.05.2023 на власному автомобілі «Mitsubishi Outlander» на дозволеній швидкості рухався по вул. Леха Качинського в м. Житомирі. Побачив, що попереду на правій смузі дороги стояв автомобіль «Opel Zafira», який, як виявилося пізніше, належить потерпілому ОСОБА_6 .

У цей час ОСОБА_6 вийшов на проїзну частину дороги, підійшов до свого автомобіля та відчинив водійські дверцята, тим самим перешкоджаючи руху його автомобіля по лівій смузі. Така поведінка ОСОБА_6 його обурила. Зупинив свій автомобіль біля транспортного засобу ОСОБА_6 та в різкій формі почав висловлювати йому зауваження щодо недотримання ним Правил дорожнього руху. З ОСОБА_6 розпочалася сварка. Потім до автомобіля ОСОБА_6 підійшла його дружина та вони сіли до свого автомобіля. Коли ОСОБА_6 сідав до автомобіля, відчув удар у праву сторону свого транспортного засобу. Тоді проїхав уперед та заблокував автомобіль ОСОБА_6 . Коли вийшов з автомобіля, побачив на правих дверцятах вм`ятину. Вирішив викликати працівників поліції.

Однак ОСОБА_6 своїм автомобілем здав назад, об`їхав його автомобіль та поїхав вперед. Вирішив наздогнати його та викликати поліцію. Наздогнав автомобіль Бенківських біля світлофора по вул. Велика Бердичівська та зупинився поруч, зліва від нього. Через відкрите скло передніх правих дверцят свого автомобіля та відкрите скло водійських дверцят автомобіля ОСОБА_6 з останнім розпочалася словесна суперечка. Побачив, що ОСОБА_6 поклав свою руку на водійські дверцята. Сприйняв цей рух як загрозу, оскільки допустив, що ОСОБА_6 може вийти з автомобіля та спричинити йому шкоду. Тому взяв у праву руку газовий балончик, який знаходився у сумці, що лежала на передньому пасажирському сидінні, та розпилив його вміст у напрямку ОСОБА_6 .

Вказаний газовий балончик придбав кілька років тому назад у м. Краматорськ для захисту від бродячих собак, який постійно носив при собі.

Розумів, що в салоні автомобіля крім ОСОБА_6 перебуває також його дружина, проте під час застосування газового балончика про це не думав.

ОСОБА_6 вибіг з свого автомобіля, підбіг до водійських дверцят його транспортного засобу та зламав дзеркало. Приспустив скловодійських дверцят та знову розпилив вміст газового балончика у напрямку ОСОБА_6 .

Після цього через смугу зустрічного руху залишив місце події. Проте через деякий час ОСОБА_6 наздогнав та заблокував його транспортний засіб. Потім своєю рукою розбив скло в його автомобілі. Вийшов з автомобіля та почав втікати від ОСОБА_6 , зупинив карету швидкої допомоги, яка проїжджала поруч та викликав працівників поліції.

Газовий балончик викинув на місці, де ОСОБА_6 заблокував його автомобіль. Наразі розцінює свої дії, як неправомірні. Розкаюється у скоєному та просить у потерпілих вибачення. На відшкодування моральної шкоди на ім`я потерпілих направив поштові переводи на суму 10000 грн кожному. Однак кошти повернулися, оскільки не були потерпілими отримані.

Потерпілий ОСОБА_6 надав показання, що 19.05.2023 о першій половині дня на вул. Мала Бердичівська, 2/7, в м. Житомирі, біля супермаркету «ЕКО-маркет» під час посадки у власний автомобіль «Opel Zafira», поруч зупинився інший автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», водій якого в різкій формі почав висловлювати претензії щодо неправильного паркування його транспортного засобу. Після суперечки з цим водієм з дружиною ОСОБА_7 сіли в автомобіль, він на водійське сидіння, а дружина на переднє пасажирське. Натомість, водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» проїхав вперед та намагався заблокувати їх транспортний засіб. Не маючи наміру продовжувати конфліктну ситуацію разом із дружиною на власному автомобілі об`їхали автомобіль «Mitsubishi Outlander» та залишили місце події.

Коли з дружиною під час руху на автомобілі зупинився на заборонений сигнал світлофора на регульованому перехресті по вул. Велика Бердичівська, їх наздогнав водій автомобіля «Mitsubishi Outlander». Зупинившись поруч зліва та перебуваючи на своєму водійському сидінні обвинувачений через відкрите скло передніх правих дверцят свого автомобіля та відкрите скло водійських дверцят його транспортного засобу, тримаючи в правій руці газовий балончик, розпилив його вміст у салон його автомобіля, в якому він перебував із дружиною.

Вибіг з автомобіля та підбіг до обвинуваченого, намагаючись його зупинити. Однак він ще двічі розпилив у нього вміст газового балончика та на автомобілі «Mitsubishi Outlander», виїхавши на зустрічну смугу, поїхав у невідомому напрямку. На власному автомобілі наздогнав його та викликав поліцію.

Внаслідок застосування обвинуваченим газового балончика він та його дружина отримали опіки обличчя та рук. Деякий час не міг дихати на нічого не бачив. Через отримані опіки три дні ходив у лікарню, де йому промивали очі.

Просить покарати обвинуваченого суворо, оскільки останній навіть не вибачився за скоєне. Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого заподіяну моральну шкоду сумі 250000 грн підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого деякий час після події почував себе погано. Стан здоров`я погіршився. До цього часу відчуває негативні наслідки.

Потерпіла ОСОБА_7 надала показання, що 19.05.2023 її чоловік ОСОБА_6 на автомобілі «Opel Zafira» підвозив товар до їх кав`ярні. Побачила, що поруч з їх автомобілем зупинився інший автомобіль «Mitsubishi Outlander», який потім проїхав уперед та заблокував їм дорогу. Сіли з чоловіком у свій автомобіль, чоловік на водійське сидіння, а вона на переднє пасажирське, об`їхали автомобіль, який намагався заблокувати їм дорогу, та поїхали у своїх справах.

Коли з чоловіком під час руху на автомобілі зупинилися на заборонений сигнал світлофора на регульованому перехресті по вул. Велика Бердичівська, їх наздогнав водій автомобіля «Mitsubishi Outlander» та перебуваючи на своєму водійському сидінні через відкрите скло передніх правих дверцят свого автомобіля та відкрите скло водійських дверцят їх транспортного засобу, тримаючи в правій руці газовий балончик, розпилив його вміст у салон автомобіля, в якому вона перебувала з чоловіком.

Внаслідок застосування обвинуваченим газового балончика почало пекти обличчя та розпочалася задишка. У подальшому ці відчуття тривали близько 4 годин.

Після цього водій на автомобілі «Mitsubishi Outlander», виїхавши на зустрічну смугу, поїхав у невідомому напрямку. На власному автомобілі наздогнали його та викликали поліцію.

Просить покарати обвинуваченого суворо, оскільки останній навіть не вибачився за скоєне.

Цивільний позов про стягнення з обвинуваченого заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 1319,23 грн та моральну шкоду сумі 300000 грн підтримує та просить задовольнити у повному обсязі. Матеріальну шкоду обґрунтовує долученими до позовної заяви фіскальними чеками про витрати на купівлю ліків. Моральну шкоду обґрунтовує тим, що внаслідок неправомірних дій обвинуваченого стан здоров`я різко погіршився. Перебувала на стаціонарному лікуванні. Змушена була неодноразово звертатися до лікарів за медичною допомогою. До цього часу відчуває негативні наслідки, оскільки загострилися хронічні хвороби.

Свідок ОСОБА_10 надав показання, що всередині травня 2023 року коли йшов по вул. Театральній в м. Житомирі, побачив, як на відстані близько 200 метрів від нього, біля світлофору, зупинилися поруч два легкових автомобіля білого кольору. Потім водій одного з легкового автомобіля почав різко втікати, виїхавши на зустрічну смугу. Натомість водій іншого автомобіля, та дівчина, яка перебувала з ним у салоні, витирали свої обличчя та очі. Коли підійшов ближче, на місці події відчув запах газу.

Свідок ОСОБА_11 надав показання, що 19.05.2023 близько 10 години йшов по вул. Театральній в м. Житомирі до тренажерної зали. Через деякий час почув скрип гальм. Побачив, що на вул. Велика Бердичівська автомобіль «Mitsubishi Outlander» зупинився поруч з автомобілем марки «Opel Zafira», який стояв ближче біля узбіччя. Водій автомобіля «Opel Zafira» вибіг на дорогу та підбіг до водійських дверцят автомобіль «Mitsubishi Outlander». У цей час водій «Mitsubishi Outlander» різко виїхав на смугу зустрічного руху та залишив місце події.

Експерт ОСОБА_12 в судовому засіданні під час роз`яснення висновків судово-медичних експертиз № 1362 від 08.08.2023 та № 1448 від 21.08.2023 пояснила, що виявлені у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 хімічні опіки від аерозольної дії газоподібної речовини на обличчі, шиї та кінцівках відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Судом безпосередньо оголошені та досліджені в якості доказів документи, надані стороною обвинувачення, у яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме:

-протокол прийняття заяви ОСОБА_7 від 04.06.2023 про кримінальне правопорушення, яке мало місце 19.05.2023 по вул. Велика Бердичівська, 2 у м. Житомирі;

-копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5344 від 26.05.2023, наданої потерпілою ОСОБА_7 , згідно якої останній встановлено діагноз: астма з переважанням алергічного компоненту, бронхіальна астма, алергічна, середньоважкий персистуючий перебіг, частково контрольована; гостра респіраторна недостатність, тип І, дихальна недостатність І; термічний опік голови і шиї першого ступеня, хімічні опіки І ст. 2-3% ділянки обличчя ліворуч та тильних поверхонь обох кістей;

-диск CD-R із відеозаписом від 19.05.2023 з місця події за адресою: м. Житомир, вул. Леха Качинського, 9-7, наданий потерпілою ОСОБА_7 ;

-протокол огляду предмету від 06.06.2023, а саме диску CD-R із відеозаписом від 19.05.2023, наданий потерпілою ОСОБА_7 ;

-постанову від 06.06.2023 про визнання CD-R диску з відеозаписом з місця події з камери відеоспостереження супермаркету «ЕКО-маркет», наданий потерпілою ОСОБА_7 , речовим доказом;

-протокол проведення слідчого експерименту від 06.06.2023 з фототаблицями, за участю потерпілої ОСОБА_7 , згідно якого остання відтворила обставини застосування водієм автомобіля «Mitsubishi Outlander»газового балончику;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 06.06.2023, за участю потерпілої ОСОБА_7 , згідно якого потерпіла впізнала особу чоловічої статі на фото № 1, яка застосувала до неї газовий балончик сльозоточивої дії. Відповідно до довідки до протоколу впізнання на фото № 1 зображений ОСОБА_4 ;

-висновок експерта «Обласного бюро судово-медичної експертизи» Житомирської обласної ради № 926 від 07.06.2023, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено хімічний опік І ст. обличчя зліва та тильної поверхні обох кистей, що утворився від місцевої дії газоподібної речовини, не виключено в термін та за обставин вказаних потерпілою та як зазначено в процесуальних документах, відноситься до легкого тілесного ушкодження;

-протокол проведення слідчого експерименту від 08.06.2023 за участю свідка ОСОБА_6 з фототаблицями, згідно якого останній показав як водій автомобіля «Mitsubishi Outlander»застосував газовий балончик;

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.06.2023 за участю свідка ОСОБА_6 , згідно якого свідок впізнав особу чоловічої статі на фото № 3, яка застосувала газовий балончик сльозоточивої дії. Відповідно до довідки до протоколу впізнання на фото № 3 зображений ОСОБА_4 ;

-протокол прийняття заяви ОСОБА_6 від 08.06.2023 про кримінальне правопорушення, яке мало місце 19.05.2023 по вул. Велика Бердичівська, 2 у м. Житомирі;

-копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 3528 від 19.05.2023, надану потерпілим ОСОБА_6 , згідно якої останньому встановлено діагноз: різана рана ділянки правого променево-зап`ястного суглобу; садна та подряпини тильної поверхні лівої кисті; хімічний опік 2 ступеня 3-4% (невідома речовина) обличчя, ділянки шиї, плеча та передпліччя ліворуч;

-диск CD-R із відеозаписом від 19.05.2023 з місця події за адресою: м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 2, наданий КП «Міський інформаційний центр» Житомирської міської ради;

-протокол огляду предмету від 13.06.2023, а саме диску CD-R із відеозаписом від 19.05.2023 з місця події, наданий КП «Міський інформаційний центр» Житомирської міської ради;

-постанова від 13.06.2023 про визнання диску CD-R із відеозаписом від 19.05.2023 з місця події, наданого КП «Міський інформаційний центр» Житомирської міської ради, речовим доказом;

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 14.08.2023, а саме до матеріалів кримінального провадження №0000621 від 20.05.2023 з описом вилучених речей і документів, а саме копій матеріалів цього кримінального провадження;

-копії матеріалів кримінального провадження №0000621 від 20.05.2023 на 23 аркушах;

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 17.08.2023, а саме до медичної карти стаціонарного хворого № 5344 на ім`я ОСОБА_7 , яка перебуває у володінні КП «Лікарня №1» ЖМР з описом;

-висновок експерта «Обласного бюро судово-медичної експертизи» Житомирської обласної ради № 1448 від 21.08.2023 з додатками, згідно якого на час звернення ОСОБА_7 19.05.2023 в ТП КП «Лікарня № 1» ЖМР у неї було виявлено хімічні опіки 1 ст. обличчя зліва та тильної поверхні обох кистей загальної площею 2-3% (відсотків), що могли бути спричинені аерозольної дії газоподібної речовини, не виключено в термін та за обставин вказаних в медичній документації та так як зазначено в постанові про призначення судово-медичної експертизи, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Згідно медичної карти стаціонарного хворого з КП «Лікарня № 1» ЖМР гр. ОСОБА_7 знаходилася на стаціонарному лікуванні з 22.05-26.05.23р. та встановлено клінічний діагноз: «Бронхіальна астма, алергічна, середньо важкий персистуючий перебіг, частково контрольована». Дане загострення захворювання має прямо причинно-наслідковий зв`язок із заподіянням ушкодження потерпілій 19.05.2023, але за ступенем тяжкості тілесних ушкоджень захворювання органів дихання, як самостійна нозологічна одиниця, не оцінюється;

-копію медичної карти стаціонарного хворого № 5344 на ім`я ОСОБА_7 , згідно якої останній встановлено діагноз: астма з переважанням алергічного компоненту, бронхіальна астма, алергічна, середньоважкий персистуючий перебіг, частково контрольована; Гостра респіраторна недостатність, тип І, дихальна недостатність І; Термічний опік голови і шиї першого ступеня, хімічні опіки І ст. 2-3% ділянки обличчя ліворуч та тильних поверхонь обох кистей;

-протокол тимчасового доступу до речей і документів від 03.08.2023, а саме до медичної карти № 3528 на ім`я ОСОБА_6 , яка перебуває у володінні КП «Лікарня №1» ЖМР з описом вилучених документів;

-висновок експерта «Обласного бюро судово-медичної експертизи» Житомирської обласної ради № 1362 від 08.08.2023 з додатками, згідно якого у ОСОБА_6 виявлено хімічний опік ІІ ст. обличчя, шиї та лівої верхньої кінцівки; різану рану ділянки правого променево-зап?ястного суглобу, садна на лівій кисті. Вищевказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 утворилися від дії гострого, твердих тупих предметів, аерозольної дії газоподібної речовини, що не протирічить даним медичної документації 19.05.202, відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я;

-копію виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 5274 від 19.05.2023, згідно якої останньому встановлено діагноз: реактивний набряк повік обох очей, кон`юктивальний набряк обох очей, ср.ст.обох очей;

-диск з відеозаписами місця події, наданий підозрюваним ОСОБА_4 під час допиту від 06.09.2023;

-протокол огляду диску з відеозаписами з місця події, наданий підозрюваним ОСОБА_4 ;

-документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , зокрема, копію його паспорта, характеристику з місця роботи;

-довідку КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, згідно якої ОСОБА_4 на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває;

-довідку Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, згідно якої ОСОБА_4 раніше не судимий;

-копію свідоцтва про народження ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якого є ОСОБА_4 .

Також судом досліджено та оголошено процесуальні рішення та інші документи (постанови, ухвали слідчих суддів, запити, заяви, листи, доручення оперативному підрозділу тощо) надані прокурором у судовому засіданні.

Суд, проаналізувавши та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, перевіривши та оцінивши усі доводи учасників судового провадження, дійшов висновку щодо доведеності стороною обвинувачення наявності в діях ОСОБА_14 складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Так, ОСОБА_4 є фізичною осудною особою, який на момент вчинення злочину досяг 14-річного віку, тобто є суб`єктом злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (хуліганство).

Суб`єктивна сторона хуліганства характеризується прямим умислом і мотивами явної неповаги до суспільства.

Головною рушійною силою хуліганських дій є бажання не завдати шкоди конкретно визначеному потерпілому, а протиставити себе оточуючим узагалі, показати свою зверхність, виразивши явну зневагу до загальноприйнятих норм і правил поведінки.

Зміст і спрямованість протиправного діяння, що має істотне значення для його правової оцінки, в кожному конкретному випадку визначається виходячи з часу, місця, обстановки й інших обставин його вчинення, характеру дій винного, а також поведінки потерпілого і стосунків, що склалися між ними.

Згідно з показаннями потерпілого ОСОБА_6 конфліктна ситуація між ним та обвинуваченим виникла біля кав`ярні з приводу дотримання ним правил паркування транспортного засобу. Після того, як конфлікт був вичерпаний та ОСОБА_6 з дружиною поїхали з місця, де виник конфлікт, обвинувачений їх наздогнав на власному автомобілі та демонструючи своє зверхнє ставлення до потерпілого, порушуючи загальноприйняті правила поведінки у суспільстві, через відкрите скло водійських дверцят розпилив газовий балончик у салон автомобіля, в якому знаходились потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Тобто ОСОБА_4 усвідомлював, що своїми діями грубо порушує громадський порядок, виражаючи тим самим явну неповагу до суспільства.

Дії ОСОБА_4 щодо заподіяння шкоди внаслідок застосування газового балончика вчинені з прямим умислом, тобто обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Таким чином, в діях ОСОБА_4 наявна суб`єктивна сторона складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Безпосереднім об?єктом кримінально-правової охорони за ст. 296 КК України є громадський порядок, тобто суспільні відносини, що сформовані внаслідок дії правових норм, а також моральних-етичних засад, звичаїв, традицій та інших поза юридичних чинників, і полягає в дотриманні усталених правил співжиття.

Кримінально каране хуліганство з об?єктивної сторони полягає в посяганні на ці охоронювані цінності, що супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

За ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалося, наприклад, насильством із завданням потерпілій особі побоїв або заподіянням тілесних ушкоджень, знущанням над нею, знищенням чи пошкодженням майна, зривом масового заходу, тимчасовим припиненням нормальної діяльності установи, підприємства чи організації, руху громадського транспорту тощо, або таке, яке особа тривалий час уперто не припиняла. Тобто для кваліфікації злочинних дій за ознакою особливої зухвалості достатньо встановленого судом факту заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому.

Відповідно до висновків експерта № 1362 від 08.08.2023 та № 1448 від 21.08.2023 у потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від аерозольної дії газоподібної речовини на обличчі, шиї та кінцівках виявлені хімічні опіки, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Факт вчинення ОСОБА_4 хуліганських дій та заподіяння тілесних ушкоджень потерпілим із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень (газового балончику), знайшов своє підтвердження згідно з показаннями обвинуваченого, потерпілих, свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами: протоколами слідчих експериментів, впізнання за фотознімками, проведених з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відеозаписами події, які у своїй сукупності є послідовними, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності та об`єктивно підтверджують винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Таким чином, суд доходить висновку, що у ході судового розгляду доведено наявність в діях ОСОБА_4 складу злочину та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 296 КК України, які виразилися у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Адвокатом ОСОБА_5 , захисником обвинуваченого, у ході судового розгляду заявлено клопотання щодо визнання недопустимими окремих письмових доказів, наданих прокурором, а саме: протоколів проведення слідчого експерименту та впізнання за фотознімками, проведених за участю Бенківських; медичну документацію щодо стану здоров`я ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; показань свідка ОСОБА_11 .

Вказане клопотання адвоката ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Захисник обвинуваченого своє клопотання щодо визнання недопустимими доказами протоколи слідчих експериментів за участю ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обґрунтувала тим, що в протоколах не вказано місце проведення слідчого експерименту (номер службового кабінету), протокол складений до початку його проведення, текст протоколу співпадає з показаннями потерпілих, наданих під час досудового розслідування, слідчий експеримент не проводився в обстановці, найбільш наближеній до реальних подій.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, а натомість надає суду право вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості в порядку, визначеному ст. 89 КПК України (постанова ККС ВС від 7 червня 2018 року у справі № 718/1497/16-к).

Як вбачається з досліджених у ході судового розгляду протоколів слідчих експериментів від 06.06.2023 за участю потерпілої ОСОБА_7 та від 08.06.2023 за участю свідка ОСОБА_6 , слідчим були роз`яснені права та обов`язки учасникам вказаної слідчої дії. Під час слідчих експериментів проводилась фотофіксація.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відтворили механізм заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень із застосуванням газового балончику. Складені за результатами проведених слідчих експериментів протоколи підписані усіма учасниками цієї слідчої дії без будь-яких заяв чи зауважень.

Тобто в даному випадку слідчим дотримано встановлену кримінальним процесуальним законом правову процедуру проведення слідчого експерименту.

За таких обставин, суд вважає, що відсутність у протоколі номеру службового кабінету, в якому проводився слідчий експеримент, а також його проведення в обстановці, яка не є максимально наближеною до реальних подій, не є тим істотним порушенням, яке б мало наслідком недопустимість вказаних доказів.

Ствердження адвоката ОСОБА_5 про те, що протоколи слідчого експерименту складені до початку їх проведення ґрунтується на припущеннях, а тому суд їх відкидає та не бере до уваги.

Також суд відкидає доводи ОСОБА_5 щодо співпадіння тексту протоколу з показаннями потерпілих, наданих під час досудового розслідування, через те, що у відповідності до ст. 23 КПК України показання потерпілих суд отримував в судовому засіданні усно. Крім того, показання ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , надані у ході досудового розслідування, судом не досліджувалися.

Так само суд не вбачає підстав щодо визнання недопустимими доказами протоколи про впізнання за фотознімками, проведених за участю потерпілих ОСОБА_9 , оскільки слідчим під час їх проведення дотримані вимоги ст. 228 КПК України.

Щодо визнання недопустимими показань свідка ОСОБА_11 , адвокат ОСОБА_5 вказує, що, на її думку, ОСОБА_11 не був очевидцем події, у зв`язку з тим, що його особа відсутня на досліджених в судовому засіданні відеозаписах місця події.

Суд не погоджується із вказаними висновками адвоката ОСОБА_5 . Згідно з дослідженими в судовому засіданні відеозаписами встановлено, що навколишня територія, наближена до місця події, не фіксувалася відеокамерами на постійній основі. Свідок ОСОБА_11 надав показання, що був свідком події, рухаючись по іншій вулиці. За таких обставин, суд вважає, що наведені доводи адвоката ОСОБА_5 є неспроможними.

Крім того, адвокат ОСОБА_5 вважає медичну документацію щодо стану здоров`я ОСОБА_7 та ОСОБА_6 недопустимим доказом, оскільки вважає, що, на її думку, погіршення їх стану здоров`я не пов`язано із застосуванням обвинуваченим газового балончика.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Адвокатом ОСОБА_5 у клопотанні не наведено доводів щодо отримання медичної документації ОСОБА_7 та ОСОБА_6 всупереч вимогам кримінального процесуального законодавства, а тому клопотання в цій частині також не підлягає задоволенню.

Висновки ОСОБА_5 про те, що стан здоров`я потерпілої ОСОБА_7 погіршився через паління нею цигарки після застосування обвинуваченим газового балончику суд також визнає неспроможними, оскільки вони не підтверджені жодним доказом.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання серед передбачених за скоєний злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження скоєння нею нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховано обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжкого злочину, вчиненого з прямим умислом і мотивами явної неповаги до суспільства. Думку потерпілих, які просили суд покарати обвинуваченого суворо.

Водночас суд звертає увагу на поведінку обвинуваченого, який у ході судового розгляду розкаявся у скоєному, попросив вибачення у потерпілих, не судимий, за місцем роботи характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, вживав заходи щодо часткового відшкодування заподіяної шкоди.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді, складеної Богунським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Житомирській області, орган пробації, враховуючи інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, який не становить значної небезпеки для суспільства, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без його позбавлення або обмеження волі на певний строк.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, наближений до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч. 4 ст. 296 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та поклавши відповідні обов`язки.

При вирішенні цивільного позову у кримінальному провадженні суд зазначає наступне.

Представником потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , адвокатом ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, у якому він просить стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 250000 (двісті п`ятдесят тисяч) гривень, також на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1319 (одна тисяча триста дев`ятнадцять) гривень 23 копійки та моральну шкоду в розмірі 300000 (триста тисяч) гривень.

В обґрунтування заявленого позову представник потерпілих вказав, що внаслідок злочинних дій ОСОБА_4 подружжям ОСОБА_9 було втрачено нормальні життєві зв`язки. Вони перенесли сильний нервовий стрес, депресію, душевні та фізичні страждання. Протиправні дії ОСОБА_4 зумовили до тривалого лікування, порушили нормальні життєві зв`язки і тепер вони змушені прикладати додаткові зусилля для організації свого життя та трудової діяльності.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 цивільний позов в частині стягнення матеріальної шкоди визнав у повному обсязі. В частині відшкодування моральної шкоди визнав частково та оцінив у розмірі 10000 грн кожному з потерпілих.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому (ч. 1 ст. 129 КПК України).

На думку суду, внаслідок злочинних дій обвинуваченого потерпілій ОСОБА_7 була заподіяна майнова шкода, розмір якої підтверджується долученими до позовної заяви фіскальними чеками, а тому цивільний позов у цій частині підлягає задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи цивільний позов потерпілих у частині відшкодування моральної шкоди суд вважає, що вказані позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Протиправність діяння, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням та вину ОСОБА_4 у заподіянні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тілесних ушкоджень внаслідок хуліганських дій у ході судового розгляду доведено поза розумним сумнівом.

Частинами першою - третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

На думку суду, заподіяні обвинуваченим тілесні ушкодження потерпілим у вигляді хімічних опіків та їх подальше лікування беззаперечно спричинили останнім моральну шкоду.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує, що потерпілі пережили та переживають психологічні страждання, негативні емоції, душевний біль, погіршення стану здоров`я, а також змушені докладати життєві зусилля для організації свого життя.

Водночас, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням обставин справи, суд вважає, що заявлена потерпілими моральна шкода є явно завищеною, та оцінює в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень кожному.

Питання щодо речових доказів суд вирішує порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.11.2023 у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 395, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки.

Відповідно до п.1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень, а також на користь ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 1319 (одна тисяча триста дев`ятнадцять) гривень 23 копійки та моральну шкоду в розмірі 100000 (сто тисяч) гривень.

Речові докази:

- СD-R диски, на яких наявні файли з відеозаписом обставин події по вул. Велика Бердичівська в м. Житомирі, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.11.2023, у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків, - скасувати.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження вручити повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1