КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №133/186/24
Провадження №1-кс/133/76/24
У Х В А Л А

23.01.24 м. Козятин

Слідчий суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором, про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 19.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту, в якому просить накласти арешт на банківську картку «Приватбанк» для виплат № НОМЕР_1 , яку 20.01.2024 було вилучено під час проведення огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання вказав, що до чергової частини ВП № 2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області 19.01.2024 надійшла заява відОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , про те, що 18.01.2024 близько 18:15 год. невідома особа, скориставшись її неуважністю, шляхом вільного доступу, таємно викрала з кишені її шуби належну їй банківську картку «Приватбанк», під час того як вона перебувала в приміщені магазину «АТБ», що в м. Козятин по вул. П.Орлика, 12. У подальшому, вранці 19.01.2024 у мобільному додатку вона виявила інформацію про списання з вищеописаної викраденої картки грошових коштів в загальній сумі 1500,00 гривень.

В ході першочергових слідчих (розшукових)дій було установлено, що вказане кримінальне правопорушення вчинив ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 житель АДРЕСА_1 .

20.01.2024 під час проведення огляду місця подіїна підставі письмової заяви ОСОБА_4 , у останнього було вилучено банківську «Приватбанк» для виплат № НОМЕР_1 належну потерпілій ОСОБА_5 .

Вказані вище речі у вказаному кримінальному провадженні визнано речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, оскільки вони можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

У судове засідання старший слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, просить клопотання задовольнити.

Враховуючи ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення з огляду на таке.

У провадженні відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 19.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.01.2024 до чергової частини ВП № 2 Хмільницького РВП надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_2 , про те, що 18.01.2024 близько 18:15 год. невідома особа, скориставшись її неуважністю, шляхом вільного доступу, таємно викрала з кишені її шуби належну їй банківську картку «Приватбанк», під час того як вона перебувала в приміщені магазину «АТБ», що в м. Козятин по вул. П.Орлика, 12. У подальшому, вранці 19.01.2024 у мобільному додатку вона виявила інформацію про списання з вищеописаної викраденої картки грошових коштів в загальній сумі 1500,00 гривень.

Протоколом огляду місця подій від 20.01.2024 зафіксовано вилучення банківської картки «Приватбанк» для виплат № НОМЕР_1 , строк дії до 06/26.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Абзацом 2 ч. 1 ст.170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 вказаної статті КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У даному випадку є наявність обґрунтованих ризиків, які дають достатні підстави вважати, що повернення вилученого без накладення арешту може призвести до втрати речового доказу шляхом його знищення, приховування або псування до завершення досудового слідства, що призведе до неможливості проведення слідчих дій та повного, об`єктивного, всебічного проведення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя прийшов до переконання, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню, оскільки незастосування арешту може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст.ст. 170, 172, 173, 174 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №2 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№0000038 від 19.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на банківську картку «Приватбанк» для виплат № НОМЕР_1 , яку 20.01.2024 було вилучено під час проведення огляду місця події у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 жителя АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 днів з дня її оголошення до Вінницького апеляційного суду.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Оскарження ухвали суду не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1