Справа № 186/771/23
Провадження № 1-кп/0186/85/24
У Х В А Л А

08 лютого 2024 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000395 від 25 серпня 2022 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Обвинувачений - ОСОБА_5 , в підготовче судове засідання не з`явився по невідомих суду причинах, був належним чином повідомлений про час та місце проведення підготовчого судового засідання. Виклики його до суду, в якості обвинуваченого, здійснювалися шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про здійснення спеціального судового провадження відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, захопленням с.Дем`янівки, Сватівського району, Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №41 (7439) від 28 лютого 2023 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 28 лютого 2023 року опубліковано повістку про виклик особи ОСОБА_5 , на 06, 07 та 08 березня 2023 року о 10:00 годині за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні за №0000395 від 25 серпня 2022 року, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Жодного разу у призначений час громадянин України - ОСОБА_5 , у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Главою 11 КПК України визначається порядок виклику слідчим, прокурором, судовий виклик і привід.

Відповідно до ч.8 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки, згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням з прокурором 09 березня 2023 року, з дотриманням вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений діючим кримінальним процесуальним законодавством України (опубліковано повідомлення про підозру та повістки про виклик на 13, 14 та 15 березня 2023 року на веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 09 березня 2023 року та в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження.

Таким чином, 09 березня 2023 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , набув статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, а саме: у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі, в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченого

ч.5 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідка - ОСОБА_6 , який підтвердив факт зайняття ОСОБА_5 посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме: «заведующий сектора по обеспечению жизнедеятельности села Демьяновка администрации Белокуракинского района лнр» (мовою оригіналу), тобто, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі, в окупаційній адміністрації держави-агресора. У той же час, зі свідком проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та огляд публікації на сайті «Администрация Белокуракинского района Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу);

показаннями свідка - ОСОБА_7 , який підтвердив факт зайняття ОСОБА_5 посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме - «заведующий сектора по обеспечению жизнедеятельности села Демьяновка администрации Белокуракинского района лнр» (мовою оригіналу), тобто у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора. У той же час, зі свідком проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та огляд публікації на сайті «Администрация Белокуракинского района Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу); показаннями свідка - ОСОБА_8 , яка підтвердила факт зайняття ОСОБА_5 посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме - «заведующий сектора по обеспечению жизнедеятельности села Демьяновка администрации Белокуракинского района лнр» (мовою оригіналу), тобто у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора. У той же час зі свідком проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та огляд публікації на сайті «Администрация Белокуракинского района Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу); показаннями свідка - ОСОБА_9 , яка підтвердила факт зайняття ОСОБА_5 посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме; «заведующий сектора по обеспечению жизнедеятельности села Демьяновка администрации Белокуракинского района лнр» (мовою оригіналу), тобто, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі, в окупаційній адміністрації держави-агресора. У той же час, зі свідком проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та огляд публікації на сайті «Администрация Белокуракинского района Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу); протоколом огляду від 25 серпня 2022 року, в ході якого оглянуто опубліковану в мережі Інтернет публічну інформацію, яка розміщена на сайті «Администрация Белокуракинского района Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу), а саме: публікацію від 22 серпня 2022 року, на якому зафіксовано проведення заходу «День села в Демьяновке» (мовою оригіналу), яка підтверджує факт зайняття ОСОБА_5 посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, а саме: «заведующий сектора по обеспечению жизнедеятельности села Демьяновка администрации Белокуракинского района лнр» (мовою оригіналу), тобто у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі, в окупаційній адміністрації держави-агресора; протоколом огляду від 21 лютого 2023 року, в ході якого оглянутий сайт «Официальный сайт Администрации Белокуракино Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу), а саме документ під назвою «Положение об Администрации Белокуракинского района Луганской Народной Республики» (мовою оригіналу), який підтверджує факт створення «сектора по обеспечению жизнедеятельности села Демьяновка» (мовою оригіналу).

Постановою слідчого від 15 березня 2023 року на підставі ст.281 КПК України підозрюваного - ОСОБА_5 , оголошено в розшук.

Згідно Статуту Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, організації категорично забороняється здійснювати будь-яке втручання або діяльність політичного, військового, релігійного чи расового характеру, у зв`язку з чим співпраця каналами Інтерполу щодо вказаної особи є неможливою.

Таким чином, офіційно оголосити підозрюваного ОСОБА_5 в міжнародний розшук не надається можливим через суперечність правилам Інтерполу.

У зв`язку із збройною агресією російської федерації, воєнним станом в Україні, проведенням бойових дій, захопленням та окупацією с.Дем`янівки, Сватівського району, Луганської області, конкретне фактичне місцезнаходження підозрюваного - ОСОБА_5 , на цей час невідоме, проте, зібрані докази дають достатні підстави вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, де переховується від органів слідства, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Враховуючи наведене, до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська подано клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5

14 квітня 2023 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська задоволено клопотання слідчого про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Досудовим розслідуванням та зібраними матеріалами кримінального провадження, показаннями допитаних в ході досудового розслідування свідків, встановлено, що ОСОБА_5 перебуває у с.Дем`янівці, Сватівського району, Луганської області та має можливість перебувати в інших населених пунктах Луганської області, які визнані тимчасово окупованими територіями.

Станом на 06 лютого 2024 року, відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (далі Перелік), затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року №309, Білокуракинська селищна територіальна громада Сватівського району Луганської області, до якої входить с.Дем`янівка, є тимчасово окупованою територією України з 05 березня 2022 року.

Таким чином, факт тимчасової окупації території Білокуракинської селищної територіальної громади Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того, він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 травня 2023 року дозволено здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000395 від 25 серпня 2022 року щодо ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Враховуючи наведені вище обставини, відповідно до вимог ст.ст.111, 135 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» від 19 травня 2023 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 17 травня 2023 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування, завершення досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та повістки про його виклик на 23, 24, 25, 26 та 29 травня 2023 року за зазначеною в повістках адресою, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, для допиту в якості підозрюваного, проведення слідчих, процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні, вручення повідомлення про завершення досудового розслідування та виконання вимог ст.290 КПК України, ознайомлення з матеріалами досудового розслідування.

Однак, у визначений прокурором час, громадянин України - ОСОБА_5 , за зазначеною в повістках адресою не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив.

За результатами спеціального досудового розслідування, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 , направлено до суду для розгляду по суті. Підготовче судове засідання в кримінальному провадженні призначалось неодноразово.

Крім того, в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістки про виклик до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області обвинуваченого - ОСОБА_5 , для участі у підготовчих судових засіданнях.

Таким чином, встановлено, що обвинувачений - ОСОБА_5 , належним чином викликався для участі у підготовчому судовому засіданні, у спосіб, передбачений законом, а саме: через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, офіційному веб-сайті Судової влади України, проте, не з`явився у призначений час та не повідомив про причини неприбуття.

На момент подання клопотання інформації щодо перетину в пунктах пропуску через державний кордон України громадянином України - ОСОБА_5 до Сватівської окружної прокуратури Луганської області або до 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях не надходило.

Поряд з цим, відомості щодо перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території Луганської області підтверджуються показаннями допитаних в ході досудового розслідування свідків.

Достовірно встановлено, що обвинувачений - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ухиляється від явки на виклик суду (не прибув на виклик без поважної причини більше, ніж два рази), перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, у зв`язку із чим його оголошено в розшук, а також обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні №0000395 від 25 серпня 2022 року стосовно ОСОБА_5 спеціального судового провадження.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст.36, 139, 297-1 та 323

КПК України, просить постановити ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000395 від 25 серпня 2022 року.

В підготовчому судовому засіданні прокурор - ОСОБА_3 , підтримала заявлене клопотання, просить його задовільнити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора, подала суду заяву, посилається на те, що

ОСОБА_5 у призначені судові засідання не з`являється з невідомих причин. Положення п.п.9 п «а» розділу 3 рекомендації №6R/87/18 Комітету міністрів РЄ державам-членам «Стосовно спрощеного кримінального правосуддя» від 17 вересня 1987 року зобов`язують держави-члени розглянути й дозволити судам першої інстанції заслуховувати справи та прийняти в них рішення за відсутності обвинуваченого за умови, що останній проінформований належним чином про дату слухань та своє право на законне або інше представництво. При цьому, наголошується, що подібна процедура повинна стосуватися дрібних правопорушень. КПК України із цього приводу зобов`язує сторону обвинувачення використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема прав на захист, доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання в приватне життя) в разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого. Зокрема, відповідно до ч.5ст.374 цього Кодексу, у випадку постановлення вироку за наслідками кримінального провадження, в якому здійснювалося спеціальне досудове провадження, суд окремо зобов`язаний обґрунтувати, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя. Право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, є істотним елементом засобів процесуального захисту, гарантованогост.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року. Діяльність захисника в кримінальному процесі передбачає можливість спілкування з підозрюваним, обвинуваченим, конфіденційного побачення, зустрічі в умовах, що виключають прослуховування. У даному кримінальному провадженні захисник виконує свою функцію не тільки без обвинуваченого, а й без можливості особисто поспілкуватися з ним й отримати ті фактичні дані, на підставі яких він побудує лінію захисту. Відповідно до вимогРозділу IV КПК України участь обвинуваченого під час підготовчого судового засідання та судового розгляду є обов`язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини. Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена, як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантованийст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом». В даному кримінальному провадженні відсутні беззаперечні докази, що обвинувачений - ОСОБА_5 , в достатній мірі проінформований про те, що він притягується до кримінальної відповідальності та відбувається судовий розгляд даного кримінального провадження, на підставі яких можна було б зробити висновок, що обвинувачений недвозначно відмовився від свого права приймати участь в слуханні справи. Обвинувачений ОСОБА_5 в міжнародний розшук оголошений не був. Стороною обвинувачення не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території України. В даному випадку не доведено наявність підстав для здійснення спеціального досудового розслідування, оскільки, відповідно до положень ч.2ст.297-1 КПК України не передбачено здійснення спеціального досудового розслідування відносно особи, яка не перебуває у міжнародному розшуку. Обвинувачений - ОСОБА_5 , у підготовчі судові засідання не з`являвся тривалий час, причини його неявки не відомі, місцезнаходження не відоме, у зв`язку з чим, з метою недопущення порушення його права на справедливий розгляд у суді, вважає, що клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження задоволенню не підлягає та вважає необхідним, на підставіст.335 КПК України, зупинити судове провадження відносно ОСОБА_5 до його розшуку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 315, 323, 335, 372, п.20-1 розділу XI КПК України, просить суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора про постановлення ухвали на здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні, зупинити судове провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5ст.111-1 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за №0000395 від 25 серпня 2022 року, до розшуку обвинуваченого.

Суд, вислухавши прокурора та захисника, дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст.7, ч.ч.1, 2, 5 ст.9 цього Кодексу зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, таємне спілкування, забезпечення права на захист, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, диспозитивність. Під час кримінального провадження прокурор, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України та всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положення п.п.9 п «а» розділу 3 рекомендації №6R/87/18 Комітету міністрів РЄ державам-членам «Стосовно спрощеного кримінального правосуддя» від 17 вересня 1987 року зобов`язують держави-члени розглянути й дозволити судам першої інстанції заслуховувати справи та прийняти в них рішення за відсутності обвинуваченого за умови, що останній проінформований належним чином про дату слухань та своє право на законне або інше представництво. При цьому, наголошується, що подібна процедура повинна стосуватися дрібних правопорушень.

КПК України із цього приводу зобов`язує сторону обвинувачення використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання в приватне життя) в разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого. Зокрема, відповідно до ч.5 ст.374 цього Кодексу у випадку постановлення вироку за наслідками кримінального провадження, в якому здійснювалося спеціальне досудове провадження, суд окремо зобов`язаний обґрунтувати, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі, передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, є істотним елементом засобів процесуального захисту, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.

Діяльність захисника в кримінальному процесі передбачає можливість спілкування з підозрюваним, обвинуваченим, конфіденційного побачення, зустрічі в умовах, що виключають прослуховування.

У даному кримінальному провадженні захисник виконує свою функцію не тільки без обвинуваченого, а й без можливості особисто поспілкуватися з ним і отримати ті фактичні дані, на підставі яких він побудує лінію захисту.

Відповідно до вимог Розділу ІV КПК України участь обвинуваченого під час підготовчого судового засідання та судового розгляду є обов`язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини.

Крім того у §3 (d) статті 14 частини III Міжнародного пакту, зазначено, що кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення бути судимим у його присутності та захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним самим захисника; якщо він не має захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника в будь-якому разі, коли інтереси правосуддя того вимагають, безплатно для нього в усякому такому випадку, коли він не має достатньо коштів для оплати цього захисника.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена, як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантований ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч.2 ст.297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міжнародний розшук. За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури іn absentia неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання обвинуваченого. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому, Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні «Меденіца проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійсненне відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів (справа «Т. проти Італії») або від співробітників засобів масової інформації (справа «Шомоді проти Італії»), є необґрунтованими.

Так у справі «Сейдович проти Італії» Суд зазначив, що питання, яке слід вирішити в даній справі, полягає в тому, чи можна за відсутністю офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі проінформованим про те, що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити: відмовитися від свого права приймати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя. В даній справі суду не було продемонстровано, що заявник був в достатній мірі проінформований про притягнення його до кримінальної відповідальності та про пред`явлені йому обвинувачення. З цих підстав не можна робити висновок, що він намагався ухилитися від суду чи недвозначно відмовився від свого права прибути в судове засідання. Така ситуація може мати місце, зокрема, коли обвинувачений публічно або в письмовій формі заявляє про те, що не має наміру реагувати на повістку про явку до суду, яка була отримана не від властей, а з інших джерел, або, коли обвинуваченому вдалося уникнути арешту.

У справі «Колоцца проти Італії» Суд зауважив, що гарантії, які містяться у статті 6 п.3 Конвенції, є складовими елементами серед інших загального поняття «справедливий розгляд у суді» (рішення у справі «Годди проти Італії» від 9 квітня 1984 року. Серія А, т.76, с.11, п.28). Це право необхідно поєднувати, шляхом пошуку «розумного співвідношення», з суспільним інтересом і, зокрема, з інтересами відправлення правосуддя. На аргумент Уряду про те, що неможливість проведення судового засідання у разі неявки сторони здатна паралізувати розгляд кримінальних справ, оскільки, наприклад, з часом може закінчитися термін давності кримінального переслідування, Суд зазначив, що ніщо не виправдовує в очах Суду повну і непоправну втрату права на участь у судових слуханнях.

Значущим у розумінні практики ЄСПЛ видається знаходження компромісу між санкціями, що вводяться законодавцем щодо обвинуваченого, який не з`явився до суду, та його процесуальними правами, що гарантують справедливість судового розгляду. Європейський Суд у подібних справах окремо досліджує, як заходи, що були вжиті владою для запобігання відмов від присутності на слуханнях справи, так і в цілому наявність у влади можливості вживати будь-які заходи. Крім того, обвинувачений, що не з`явився до зали судового засідання, ні за яких обставин не може бути позбавлений права на захист за посередництвом обраного ним захисника. При цьому, Суд зазначає, що у будь-якому разі, до яких би заходів не вдавалася влада для забезпечення належної явки обвинуваченого, вона не вправі застосовувати несумірні засоби для досягнення зазначеної мети.

Більш того, як зазначено ЄСПЛ в рішенні «Колоцца проти Італії» підпункти (с), (d) та (е) п.3 гарантують кожній людині, якій пред`явлено кримінальне обвинувачення, право «захищати себе особисто», «допитувати свідків, що показують проти неї, або мати право на те, щоб ці свідки були допитані», «користуватися безкоштовною допомогою перекладача, якщо вона не розуміє мови, що використовується в суді, або не говорить на цій мові», і важко уявити собі, як обвинувачений може здійснювати ці права, не будучи присутнім. В даному випадку Суду не доводиться встановлювати, відмовився і за яких обставин обвинувачений від здійснення свого права бути присутнім при розгляді справи, оскільки в будь-якому випадку, відповідно до усталеної прецедентної практики Суду, відмова від здійснення права, гарантованого Конвенцією, повинна бути встановлена недвозначним чином (рішення у справі «Неймастера» від 07 травня 1974 року. Серія А, т.17, с.16, п.36; рішення у справі «Ле Конта, Ван Льовена і ОСОБА_2» від 23 червня 1981 року. Серія А, т.43, с.25-26, п.59; рішення по справі «Альберта і Ле Конта» від 10 лютого 1983 року. Серія А, т.58, с.19, п.35).

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань. При цьому, зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст.7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі, передбачені законом можливості, для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу (ч.6 ст.9 КПК України).

В даному кримінальному провадженні відсутні беззаперечні докази, що обвинувачений - ОСОБА_5 , в достатній мірі проінформований про те, що він притягується до кримінальної відповідальності та відбувається судовий розгляд даного кримінального провадження, на підставі яких можна було б зробити висновок, що обвинувачений недвозначно відмовився від свого права приймати участь в слуханні справи.

Крім того, суд зауважує, що здійснення спеціального досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не свідчить, що суд зобов`язаний призначити спеціальне судове провадження, оскільки потрібно саме довести наявність таких обставин, які б дозволяли призначити спеціальне судове провадження саме на сьогодні. Суд ще раз наголошує, що, відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч.2 ст.297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міжнародний розшук.

ОСОБА_5 в міжнародний розшук оголошений не був.

Крім того, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ, як джерело права.

У справі «Годди проти Італії», в рамках якого встановлено не повідомлення обраного підсудним захисника про судовий розгляд і не з`ясування в достатньому обсязі про причини неявки обвинуваченого, ЄСПЛ була сформульована наступна позиція: факт неявки підсудного в судове засідання, а також відсутність повідомлення його захисника вимагають від суду прояви активності в цілях досягнення належної реалізації процесуальних прав зацікавленої особи. Отже, суд повинен за власною ініціативою призупинити розгляд справи через необхідність з`ясування причин неявки сторін.

Із наданих прокурором доказів, зокрема, повідомлення про підозру від 09 березня 2023 року, постанови про оголошення підозрюваного в розшук від 15 березня 2023 року, ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 14 квітня 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 17 травня 2023 року про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування, повісток про виклик підозрюваного до органів досудового слідства, повісток про його виклик до органу досудового слідства через оголошення у державній газеті «Урядовий кур`єр» судом не встановлено, що ОСОБА_5 переховувався чи переховується на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, суд вважає, що прокурором не надано беззаперечних доказів того, що обвинувачений намагався ухилитися від суду чи недвозначно відмовився від свого права прибути в судове засідання, що ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території України.

З урахуванням норм КПК України, є обґрунтовані підстави вважати, що здійснення спеціального судового провадження на даній стадії може призвести до порушення ст.6 Конвенції, оскільки обвинувачений позбавлений права висловити бажання на розгляд його справи судом, захищати себе особисто чи скористатися правовою допомогою захисника, обраного ним особисто, допитувати свідків, що показують проти нього, або мати право на те, щоб ці свідки були допитані, надавати суду докази в обґрунтування своєї правової позиції та користуватися безкоштовною допомогою перекладача, якщо він не розуміє мови, що використовується в суді, або не говорить на цій мові.

Згiдно ст.335 КПК України у разi, якщо обвинувачений ухилився вiд суду або захворiв на психiчну чи iншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженнi, суд зупиняє судове провадження щодо цьоrо обвинуваченого до його розшуку або видужання i продовжує судове провадження стосовно iнших обвинувачених, якщо воно здiйснюється щодо декiлькох осiб. Розшук обвинуваченого, який ухилився вiд суду, оголошується ухвалою суду, органiзацiя виконання якої доручається слiдчому та/або прокурору.

Постановою слідчого від 15 березня 2023 року, на підставі ст.281 КПК України підозрюваного - ОСОБА_5 , оголошено в розшук.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження задоволенню не підлягає.

Судове провадження відносно ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню слід зупинити до розшуку обвинуваченого.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314, 315, 323, 335, 372, п.20-1 розділу ХI КПК України, - колегія суддів

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000395 від 25 серпня 2022 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, відмовити.

Зупинити судове провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000395 від 25 серпня 2022 року, до розшуку обвинуваченого.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1 .