ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 641/8328/20 Номер провадження 11-кп/814/868/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001686 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лозова Кегичівського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, розлученого, з повною загальною середньою освітою, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС третьої катергорії, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

засуджено за:

- ч. 1 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень;

- ст. 126-1 КК України на 1 рік позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо арешту майна та речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

У період часу з 23.03.2019 по 22.05.2020 ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з прямим умислом, на побутовому ґрунті, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство над своєю колишньою дружиною ОСОБА_9 , що призвело до її психологічних та фізичних страждань, погіршило якість життя потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_8 , 10.01.2020, 16.04.2020, 05.06.2020, 02.07.2020 постановами Комінтернівського районного суду м. Харкова притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 та ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Після чого, будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення своїх умисних протиправних дій, спрямованих на вчинення насильства в сім`ї, ОСОБА_8 належних висновків для себе не зробив та продовжив чинити домашнє насильство відносно своєї колишньої дружини, особи похилого віку ОСОБА_9 .

А саме: 05.08.2020 приблизно о 08 годині 20 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_9 дії психологічного насильства, що проявлялася у словесних образах нецензурними словами та погрозою фізичної розправи. Після чого, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на продовження вчинення систематичного насильства відносно потерпілої, ОСОБА_8 завдав один удар ногою по лівій нозі ОСОБА_9 , потім взявши кухонний ніж зі стола та, тримаючи його в правій руці навпроти грудної клітини потерпілої, почав погрожувати ОСОБА_9 фізичною розправою та лезом ножа провів декілька разів по грудній клітині та животу потерпілої, після чого завдав удар ножем по правій руці, чим спричинив останній фізичного та психологічного страждання.

Крім того, 05.08.2020 приблизно о 08 годині 20 хвилин ОСОБА_8 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у стані алкогольного сп`яніння, в ході чергової сварки зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_9 , що виникла на ґрунті тривалих неприязних відносин та систематичного вчинення ОСОБА_8 психологічного насильства над потерпілою, з прямим умислом, спрямованим на нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілої ОСОБА_9 та завдав один удар ногою по лівій нозі ОСОБА_9 , потім, взявши кухонний ніж зі стола, та тримаючи його в правій руці навпроти грудної клітини потерпілої, почав погрожувати фізичною розправою та лезом ножа провів декілька разів про грудній клітині та животу потерпілої, після чого, завдав удар ножем по правій руці ОСОБА_9 .

В результаті своїх злочинних дій ОСОБА_8 спричинив потерпілій ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців та саден на грудній клітині та животі, синець на лівій нозі та шкірну різану рану на правій кисті, що за ступенем тяжкості згідно судово-медичної експертизи відносяться до легких тілесних ушкоджень, які викликали незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду змінити. Закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнити його від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Виключити з вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.04.2021, постановленого щодо Середи посилання на ч.1 ст. 70 КК України.

У разі надання згоди обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстав, передбачених ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, звільнити ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, вирок суду першої інстанції в цій частині скасувати відповідно до ст. 417 КПК України та закрити провадження.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що у разі застосування домашнього насильства у формі ударів, побоїв, легких тілесних ушкоджень дії винуватого потрібно кваліфікувати за ст. 126-1 КК України. Оскільки ОСОБА_8 завдав ОСОБА_9 легкі тілесні ушкодження, тому в даному випадку дії ОСОБА_8 необхідно кваліфікувати за ст. 126-1 КК України та не потребують кваліфікації за ч.1 ст. 125 КК України.

Крім цього зазначив, що на час перегляду справи в суді апеляційної інстанції закінчилися строки притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачені ст. 49 КК України.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату і час розгляду справи був належним чином повідомлений.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, за обставин, встановлених судом та кваліфікація кримінального правопорушення, є правильними, учасниками провадження не оскаржується та судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Разом з цим доводи прокурора про те, що при застосуванні домашнього насильства у формі ударів, побоїв, легких тілесних ушкоджень, дії винуватого потрібно кваліфікувати за ст. 126-1 КК України та не потребують додаткової кваліфікації за ст. 125 КК України, є обґрунтованими.

Домашнє насильство полягає в діянні, яке збігається з ознаками іншого злочину, але потерпілий - спеціальний (йдеться про осіб, зазначених у ст. 3 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству»), насильство має систематичний характер і якщо максимум санкції за цей інший злочин нижчий чи рівний санкції, передбаченій ст. 126-1 КК України, то кваліфікація відбувається за ст. 126-1 КК України. Тобто, якщо домашнє насильство полягає в систематичному заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, одному з членів сім`ї, то вчинене потребує кваліфікації за ст. 126-1 КК України.

У ситуації, коли ст. 126-1 КК України (за наявності ознак діяння, передбаченого в цій статті) не охоплюються інші злочини, що становлять зміст насильства, і вони потребують додаткової кваліфікації за іншими статтями, то, відповідно, кваліфікація відбуватиметься за сукупністю ст. 126-1 КК України та інших статей Кодексу, що передбачають відповідальність за ці злочини (наприклад, ст. 126-1 КК України та ч. 1 ст. 122 КК України).

З огляду на вказане колегія суддів дійшла висновку, що фізичне насильство, яке передбачене у ст. 126-1 КК України, може полягати в спричиненні умисних легких тілесних ушкоджень, та в даному випадку не потребує додаткової кваліфікації за ч.1 ст. 125 КК України.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що доводи прокурора про необхідність закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 284 КПК України є правильними.

Окрім вказаного, судом встановлено, що кримінальне правопорушення вчинено у період з 03.03.2019 по 22.05.2020.

За правилами ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_8 обвинувачується за ст. 126-1 КК України, яка відповідно до положень ст.12 КК України є нетяжким злочином, за яке передбачено покарання громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до двох років.

За правилами п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність підстав для зупинення перебігу строку давності, зокрема даних про вчинення обвинуваченим нового кримінального правопорушення чи вчинення умисних дій, направлених на ухилення від досудового розслідування або суду, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, на момент перегляду апеляційним судом вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова щодо ОСОБА_8 , строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України закінчилися.

Згідно з приписами п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з цим, параграф 2 КПК України передбачає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути лише за її згодою.

За змістом вимог ч. 8 ст. 284 КПК України, якщо особа заперечує щодо закриття кримінального провадження з підстав звільнення від кримінальної відповідальності, зокрема на підставі ст. 49 КК України, то закриття кримінального провадження не допускається. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особу також може бути звільнено від покарання за вироком суду з підстав, передбачених ст.49 цього кодексу.

Звільнення від покарання з наведеної підстави застосовується у випадках, коли суд не може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності відповідно до ст.49 КК України. Тоді суд за наявності підстав визнає особу винною у скоєнні злочину, виносить обвинувальний вирок і звільняє її від покарання, керуючись зазначеною нормою матеріального права та ч.5 ст.74 вказаного кодексу.

З огляду на вказане, оскільки обвинувачений, будучи належним чином повідомленим про розгляд провадження в суді апеляційної інстанції, в судове засідання не з`явився та не надавав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.49 КК України, що є обов`язковою умовою для такого звільнення, колегія суддів дійшла висновку за необхідне, звільнити обвинуваченого від покарання.

З огляду на вказане, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду зміні.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01 квітня 2021 року щодо ОСОБА_8 - змінити.

Закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 за ч.1 ст. 125 КК України з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст. 284 КПК України за відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ст. 126-1 КК України до покарання у виді 1 року позбавлення волі та на підставі п.2 ч.1 ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України звільнити його від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

Виключити з вироку Комінтернівського районного суду м. Харкова від 01.04.2021, постановленого щодо ОСОБА_8 , посилання про призначення ОСОБА_8 покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_3