Справа № 308/2696/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 04 серпня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000253,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 04 серпня 2023 року, постановлену слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань у кримінальному провадженні №0000253 від 18.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України.

В обґрунтування скарги посилаються на те, що вказана постанова є передчасною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки слідством не зібрано достатніх та належних фактичних даних, які б з достовірністю вказували на відсутність в діянні складу кримінального правопорушення вчиненого працівниками правоохоронного органу. Зокрема, підставою закриття кримінального правопорушення стало те, що відомості викладені в заяві щодо неправомірних дій працівників Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області не знайшли свого підтвердження, тоді як у самій заяві вказано, що злочин стосовного заявника вчинено працівниками Головного управління Національної поліції в Закарпатській області. Про що, зокрема, подано фотокартку службового автомобіля ГУНП в Закарпатській області з номерами прикриття.

Заявник ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги скарги підтримав, просив її задоволити.

Слідчий, постанова про закриття кримінального провадження якого оскаржується, у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд скарги без його участі. Крім того подав матеріали кримінального провадження №0000253.

Відповідно до ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , матеріали кримінального провадження №0000253, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Шостим слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000253 від 18.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України за заявою ОСОБА_3

04 серпня 2023 слідчим винесено постанову про закриття вказаного кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 370 КК України.

З вказаної постанови вбачається, що в ході здійснення досудового розслідування допитано ОСОБА_3 , який вказав, що вранці 08 листопада 2022 року працівники Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Закарпатській області поїхали на затримання громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якого вироком Берегівського районного суду Закарпатської області від 08 червня 2018 року в кримінальній справі № 297/1368/17, що набрав законної сили 15 липня 2022 року, засуджено до чотирьох років позбавлення волі. Однак, вказаний громадянин, попри наявність вироку суду щодо нього, який набрав законної сили ще майже 4 місяців тому назад, з невідомих причин не був затриманий і доставлений поліцейськими до райвідділу поліції.

Наступного дня, вранці 09 листопада 2022 року вищевказаний засуджений до позбавлення волі громадянин прийшов у офіс ОСОБА_3 шукаючи його, однак там йому повідомили, що ОСОБА_3 немає так як він пішов у суд на засідання. Після цього, вказаний громадянин кілька разів телефонував ОСОБА_3 , просив зустрітися з ним. Як показав ОСОБА_3 , він знав що ще вчора поліцейські йшли затримувати вказаного громадянина, щоб відправити до місця позбавлення волі, тому його відразу насторожило те, що сьогодні громадянин вже вільно «розгулює» по місту. Тоді він і зрозумів, що до нього готується провокація підкупу з боку працівників правоохоронних органів, тому запропонував вищевказаному громадянину зустрітися на території Берегівського районного суду Закарпатської області, де всюди камери відеоспостереження і де завжди повно людей.

Близько 11 години 30 хвилин того ж дня свідок зустрівся з вищевказаним громадянином біля суду, де останній був зі своєю дружиною ОСОБА_3 відразу запропонував йому зайти у двір суду, при цьому попросив його дружину залишитися на вулиці, що явно не сподобалося останнім, але як показав ОСОБА_3 він продовжував наполягати на цьому. Зайшовши на двір суду свідок навмисно став перед нього, щоб з усіх сторін їх фіксували камери відеоспостереження і щоб усі там присутні могли бачити і чути їх. Вищевказаний засуджений до позбавлення волі громадянин помітно нервував, поводився не природно і ніс всяку нісенітницю про те, що він дасть скільки потрібно грошей за вирішення його питання (наскільки свідок зрозумів з його слів - щоб його не позбавляли волі), при чому повторив це кілька разів. Свідок ОСОБА_3 пояснив останньому, що йому від нього нічого не потрібна він йому не може ні в чому допомогти. Незважаючи на це, останній продовжував говорити своє що він хоче передати ОСОБА_3 гроші за «вирішення його питання» (класична схема незаконного притягнення до кримінальної статтями 368, 369-2 Кримінального кодексу України - зустріч з «жертвою» з ініціативи провокатора підісланого; працівниками правоохоронних органів, який провокує «жертву» на отримання неправомірної вигоди), а потім при наступній зустрічі гучне затримання «жертви» при нібито отриманні неправомірної вигоди ОСОБА_3 , після того як у черговий раз відмовив йому, попрощався з ним і пішов геть.

Згідно показань, отриманих в ході допиту, свідок ОСОБА_3 відразу ще того же дня, 09 листопада 2022 року звернувся до Державного бюро розслідувань із відповідною заявою про кримінальне правопорушення.

10 листопада 2022 року на нього біля офісу ОСОБА_3 , що знаходиться в місті Берегові Закарпатської області чекали працівники правоохоронних органів (наскільки йому відомо працівники Головного управління Національної поліції в Закарпатській області) на автомобілі марки «Volkswagen» моделі «Passat» з номерами прикриття знаком « НОМЕР_1 », який рахується за автомобілем з міста Ужгорода Закарпатської області марки «Volkswagen» моделі «Transpoiten», 2011 року випуску, чорного кольору, разом з вищевказаним засудженим до позбавлення волі громадянином, який, очевидно, мав зайти до нього і підкинути помічені грошові кошти не зрозуміло за що, а точніше зрозуміло щоб підставити з метою незаконного затримання його, ОСОБА_3 і незаконного притягнення до кримінальної відповідальності. Перед цим, того ж ранку до свідка ОСОБА_3 зателефонувала через VIP-додаток Viber дружина вищевказаного громадянина, яка хотіла дізнатись, коли я буду на роботі, бо вони з чоловіком хочуть зустрітися, на що свідок сказав, що не має бажання зустрічатися ними, так як вони провокатори.

Разом з тим в ході здійснення досудового розслідування в порядку ст. 93 КПК України витребувано інформацію з Берегівського РВП ГУНП в Закарпатські області, Берегівського районного суду Закарпатської області, Генерального прокурора, ГУНП в Закарпатській області, ГСЦ МВС, РСЦ ГСЦ МВС в Закарпатській області, УСБУ в Закарпатській області.

При цьому, згідно з отриманого від ГУНП в Закарпатській області висновку службового розслідування відповідно до звернення ОСОБА_3 відомості, які викладені в зверненні ОСОБА_3 щодо неправомірних дій працівників Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області визнано такими, що не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Склад злочину містить обов`язкові елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Відповідно до ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального правопорушення, виявити обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, надати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Враховуючи вищевикладене, в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні, проведеними слідчими (розшуковими) діями та зібраними матеріалами кримінального провадження встановлено відсутність об`єктивних даних, які б свідчили про протиправні дії працівників правоохоронних органів направлені щодо підбурення на пропонування, обіцянку чи надання неправомірної вигоди або прийняття пропозиції, обіцянки чи одержання такої вигоди, щоб потім викрити ОСОБА_3 , як такого, хто пропонував, обіцяв, надавав неправомірну вигоду або прийняв пропозицію, обіцянку чи одержав таку вигоду. Отже, об`єктивних даних, які б свідчили про описані в заяві ОСОБА_3 подій не встановлено.

Таким чином, аналізуючи матеріали кримінального провадження та оцінюючи отримані відомості у їх сукупності, прийнявши до уваги вичерпні можливості досудового слідства та відсутність об`єктивних і достатніх даних для оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 370 КК України, орган досудового розслідування прийшов до висновку про закриття кримінального правопорушення на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Статтею 38 КПК України передбачено обов`язок органу досудового розслідування застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Статтею 284 КПК України визначені підстави для закриття кримінального провадження. Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.ст.2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Частиною 5 ст. 110 КПК України визначено, що постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про:місце і час прийняття постанови;прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про:зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови;мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову;можливість та порядок оскарження постанови.

Згідно з ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, дізнавач зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, дізнавача, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до ч.1ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до норм КПК України на слідчого суддю покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, який зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим, дізнавачем доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Згідно з ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій. За ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Слідчим у постанові всебічно і повно обґрунтовано прийняте рішення про закриття кримінального провадження, логічно та послідовно наведено посилання на встановлені фактичні обставини, що стали такими підставами. За належної правової оцінки щодо відсутності складу кримінального правопорушення з відповідним аналізом усіх елементів складу злочину та мотивацією з посиланням на докази, зібрані в ході досудового розслідування, постанова слідчого у повній мірі відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України.

Таким чином, виходячи зі змісту вищенаведених норм, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування слідчим норм матеріального та процесуального права, слідчий суддя вважає, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є достатньо обґрунтованою. Слідчим всебічно проведено перевірку по даному кримінальному провадженню здобутих доказів, виконано всі необхідні слідчі дії для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначених ст. 2 КПК України, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого територіального бюро розслідувань розташованого у місті Львові про закриття кримінального провадження, слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303 -307 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого від 04 серпня 2023 року про закриття кримінального провадження №0000253 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено 07.11.2023.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1