У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000690 від 15 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , в якому останній просить накласти арешт шляхом заборони відчуження, використання та розпорядження на наступне майно , а саме:

?транспортний засіб марки «Опель Фронтера» д.н.з. словацької реєстрації НОМЕР_1 , 1999 року випуску, зеленого кольору, VIN НОМЕР_2 ,

?свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Опель Фронтера» д.н.з. словацької реєстрації НОМЕР_1 , 1999 року випуску.

Клопотання обґрунтовано наступним.

08.09.2023 року близько обіду гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , таємно, умисно, з корисливих мотивів, без будь якого дозволу власника, шляхом вільного доступу проник на територію дворогосподарства, що за адресою АДРЕСА_2 , звідки шляхом буксирування незаконно заволодів ТЗ марки «Опель Фронтера», д.н.з. Словацької республіки «TV182CL», 1999 р.в., власником якого являється заявник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_3 , чим спричинив останньому матеріального збитку.

Відомості про скоєння даного кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України 15 вересня 2023 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000690.

14.09.2023 року під час огляду місця події, який проводив слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на території дворогосподарства що розташоване за адресою: Ужгородський район, село Сюрте вулиця Бітріц, буд.15, на якому було виявлено свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Опель Фронтера» д.н.з. словацької реєстрації НОМЕР_1 , 1999 року випуску, зеленого кольору, VIN НОМЕР_2 , який в подальшому вилучено та поміщено до паперового конверту «СУ НПУ».

14.09.2023 року під час огляду місця події, який проводив слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області на території ТОВ «Турбогаз», що розташоване за адресою: м.Ужгород, вул. Болгарська буд.3, на території вищевказаного підприємства на паркувальному майданчику, виявлено транспортний засіб марки «Опель Фронтера» д.н.з. словацької реєстрації НОМЕР_1 , 1999 року випуску, зеленого кольору, VIN НОМЕР_2 , який належить громадянину ОСОБА_6 , та який в подальшому було вилучено та поміщено на штраф майданчик ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, що за адресою Ужгородський район, вул. Головна, буд.55

15.09.2023 року вищевказані вилучені речі було визнано речовими доказами за постановою слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області лейтенанта поліції ОСОБА_7 .

Прокурор зазначає, що вказані речі та предмети вважаються предметами, що були об`єктами кримінально протиправних дій, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своє чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

При цьому прокурор вказує, що слід врахувати, що перебування вказаних вилучених речей на зберіганні у третіх осіб у зв`язку з їхньою заінтересованістю, може спричинити пошкодження, перетворення, псування, приховування згаданого вище майна, що у свою чергу може вплинути на повноту та достовірність досудового розслідування.

З огляду на вищезазначене для потреб досудового розслідування необхідно забезпечити наявність вилучених речей з метою збереження предмету кримінального правопорушення та забезпечення збереження речових доказів транспортний засіб марки «Опель Фронтера» д.н.з. словацької реєстрації НОМЕР_1 , 1999 року випуску, зеленого кольору, VIN НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Опель Фронтера» д.н.з. словацької реєстрації НОМЕР_1 , 1999 року випуску. Окрім цього, зауважує, що вказане клопотання подається з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідає положенням кримінального процесуального закону (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У судове засідання прокурор не з`явився, при цьому подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна без його участі.

Власник майна в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду клопотання.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося.

Дослідивши подане клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Як встановлено слідчим суддею, слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000690, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 15.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

У межах розслідування даного провадження в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна з метою збереження речових доказів, якими є транспортний засіб марки «Опель Фронтера» д.н.з. словацької реєстрації НОМЕР_1 , 1999 року випуску, зеленого кольору, VIN НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Опель Фронтера» д.н.з. словацької реєстрації НОМЕР_1 , 1999 року випуску.

Постановою слідчого від 15.09.2023 року вищевказане вилучене майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Частиною 2 ст. 167 КПК України регламентовано, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення, є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом, набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому випадку виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за вимогами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» визначено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Враховуючи вищенаведене, а також ступінь суспільної небезпеки та характер вчиненого протиправного діяння, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, з метою збереження речових доказів, а також те, що даний автомобіль є предметом кримінально протиправних дій, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Керуючись ст.ст. 170, 171-173, 175, 309, 395, 532 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000690 від 15 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на наступне майно, а саме:

?транспортний засіб марки «Опель Фронтера» д.н.з. словацької реєстрації НОМЕР_1 , 1999 року випуску, зеленого кольору, VIN НОМЕР_2 ,

?свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль марки «Опель Фронтера» д.н.з. словацької реєстрації НОМЕР_1 , 1999 року випуску.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1