Справа №750/1122/24
Провадження №1-кп/750/209/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2024 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Чернігові в порядку спрощеного провадження, без проведення судового розгляду у судовому засіданні та без виклику для участі в ньому учасників кримінального провадження, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001936 від 29.12.2023, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гаркушенці, Миргородського району Полтавської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, водія-електрика 3 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 , одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №224-РС від 14.11.2023 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду водія-електрика 3 взводу спеціального призначення 2 роти спеціального призначення військової частини НОМЕР_1 .

Так, згідно ч.1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 даного закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 15 цього ж Закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 зазначеного Закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Натомість, згідно ч. 10 ст. 15 цього Закону, забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Постановою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 31.07.2018 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Водночас, ОСОБА_3 , у невстановлений в ході дізнання час та день початку травня 2022 року, перебуваючи в м. Києві, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, через мережу Інтернет замовив у невстановленої дізнанням особи завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 . При цьому, ОСОБА_3 через мережу Інтернет надав вказаній особі зразок власного підпису та фотокартку з власним зображенням, що необхідно для виготовлення даного документа, повідомив свої персональні дані, чим вчинив пособництво у виготовленні підробленого документа.

Після чого, ОСОБА_3 , у невстановлений у ході дізнання час та день травня 2022 року, отримав поштою від невстановленої особи виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_3 з дозволом керування транспортними засобами категорій «В1, В, С», видане Територіальним сервісним центром №5142 від 03.05.2022 на його ім`я, бланк якого згідно висновку експерта №СЕ-19/125-24/100-ДД від 11.01.2024, не відповідає за способами друку, лінійними розмірами та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, та сплатив невстановленій в ході дізнання особі за виготовлення вказаного посвідчення грошові кошти у сумі 5000 грн.

Окрім того, 29.12.2023 року о 10 год. 46 хв. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Славута», реєстраційний номер НОМЕР_4 , рухаючись по Київському шосе, в м. Чернігів, будучи зупиненим поблизу будинку, що розташований за адресою: Київське шосе, 3, м. Чернігів, нарядом батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, відповідно до ч. 1 п. 3 ст. 35 та ч. 1 п. 6 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_3 є завідомо підробленим документом, діючи з прямим умислом, використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_3 видане Територіальним сервісним центром № 5142 від 03.05.2022 на ім`я ОСОБА_3 , шляхом його пред`явлення командиру взводу 2 роти 3 БУПП в Чернігівській області ДПП старшому лейтенанту поліції ОСОБА_4 для перевірки на право користування і керування транспортним засобом.

Згідно з висновком експерта № СЕ-19/125-24/100-ДД від 11.01.2024 бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_3 виданого 03.05.2022 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не відповідає за способами друку, лінійними розмірами та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Дії ОСОБА_3 за пред`явленим обвинуваченням кваліфіковані за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, тобто у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, та у використанні завідомо підробленого документа.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0001936 від 29.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд в порядку спрощеного провадження.

Відповідно до ст. 381 КПК України - суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Судом, за результатами вивчення матеріалів кримінального провадження встановлено, що під час дізнання підозрюваний ОСОБА_3 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , подав письмову заяву, відповідно до якої, беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України. Не оспорював встановлені під час дізнання обставини. Йому були роз`яснені наслідки неможливості оскаржити встановлені обставини в апеляційному порядку, та отримана, відповідно до положень ч.1 ст. 302 КПК України, згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

Ухвалою суду від 29 січня 2024 року за клопотанням прокурора, у відповідності до вимог ст.ст. 381, 382 КПК України, обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, призначено до судового розгляду у спрощеному порядку за відсутності учасників кримінального провадження.

Суд, вивчивши в порядку спрощеного судового провадження, обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, разом з доданими до нього матеріалами кримінального провадження, зібраними в ході досудового розслідування, приходить до висновку, що обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 кримінальних правопорушень - проступків, встановлені органом досудового розслідування, підтверджуються сукупністю доказів зібраних органом дізнання в підтвердження висунутого ОСОБА_3 обвинувачення у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом судом обвинувального акту в спрощеному порядку.

Письмова заява ОСОБА_3 складена в присутності захисника, свідчить щодо беззаперечного визнання ним своєї винуватості у вчиненні кримінальних проступків, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані органом досудового розслідування, керуючись діючим кримінальним та кримінальним процесуальним законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що подія кримінальних правопорушень (проступків) мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_3 у пособництві при підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншого особою та у використанні завідомо підробленого документа при обставинах встановлених органом досудового розслідування доведена повністю, поза розумним сумнівом, а дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, як пособництво при підробленні офіційного документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою використання його іншого особою, та за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, особу обвинуваченого - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, що він є військовослужбовцем, позитивну характеристику за місцем проходження служби, наявність зареєстрованого та постійного місця проживання, дані щодо попереднього притягнення до адміністративної відповідальності, відсутність попередніх притягнень до кримінальної відповідальності, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, у зв`язку з чим доходить висновку про можливість призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, в межах санкції статей закону, якими передбачене покарання за вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, що є необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

При призначенні обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст. 70 КК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертиз під час здійснення досудового розслідування в розмірі 2271 грн. 84 коп., у відповідності до вимог ч.2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжні заходи, не застосовувалися, і підстав для їх обрання при постановленні вироку в порядку спрощеного провадження - судом не вбачається.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 375, 381, 382 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України і призначити покарання:

-за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України - штраф в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.;

-за ч.4 ст. 358 КК України - штраф в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 500 (п`ятсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

Речові докази по кримінальному провадженню:

посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 03.05.2022, видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судової експертизи в сумі 2271 грн. 84 коп.

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч.4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1