У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000009 про накладення арешту на майно,

встановив:

Зі змісту клопотання з`ясовано, що слідчою групою відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управлінням Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000009, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24.02.2023. Досудовим розслідуванням встановлено, що невідомі особи діючи умисно, з корисливих мотивів, не маючи встановлених законодавством підстав для набуття права власності подали до відповідних органів державної влади до компетенції яких входить реалізація державної політики у сфері земельних відносин, а також нотаріусів для реєстрації прав на нерухоме майно підроблені документи, внаслідок чого набули права на нерухоме майно, а саме земельні ділянки з кадастровими номерами :08:001:0800 та :08:001:0801, що розташовані за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, Ясінянська селищна рада, полонина Драгобрат (за межами населеного пункту).

23.01.2023 відділом №4 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :08:001:0801, що розташована за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, Ясінянська селища рада, полонина Драгобрат (за межами населеного пункту), власник ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_1 , підставою для державної реєстрації став державний акт ІV-3К 007108 від 03.12.1996 (вказане підтверджується витягом з ДЗК НВ-023).

07.09.2023 в проміжок часу з 14 годин 55 хвилин по 15 годин 43 хвилин слідчим відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проведено санкціонований обшук на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду №1-кс308/3978/23, в ході проведення якого виявлено та в подальшому вилучено наступне: мобільний телефон марки Samsung A 73 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім карткою мобільних операторів Київстар НОМЕР_4 та Водафон НОМЕР_5 .

У подальшому вказані предмети визнано речовими доказами.

Прокурор в клопотанні стверджує, що метою арешту майна є збереження речових доказів у кримінальному провадженні та недопущення їх подальшого відчуження до з`ясування всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а тому просить накласти арешт на вищевказане.

Прокурор подав до суду клопотання про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримує та просить таке задовольнити, а також надав заяву, в якій повідомив, що власник вилученого майна проінформований про час та місце розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України: арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3 1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з витягу з ЄРДР ГУНП в Закарпатській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000009 від 24.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

04.09.2023 слідчим суддею постановлено ухвалу у справі №308/11620/23 (провадження 1-кс/308/3978/23), якою надано дозвіл на проведення обшуку у будинку та приміщеннях, віднесених до нього, за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення: оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер IV-3K 007108 від 03.12.1996, видавник Рахівська районна рада, оригіналу технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_4 для ведення особистого селянського господарства за адресою: Закарпатська область, Рахівський район, полонина Драгобрат (за межами населеного пункту), чорнові записи, мобільні телефони.

З протоколу обшуку від 07.09.2023 видно, що за адресою зазначеній у вищевказаній ухвалі, проведено обшук, в ході якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Samsung A 73 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім карткою мобільних операторів Київстар НОМЕР_4 та Водафон НОМЕР_5 .

Вилучене за постановою слідчого від 07.09.2023 визнано речовими доказами.

У відповідності до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення

З системного аналізу вищевказаної норми можна дійти висновку, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину, є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, є об`єктом кримінальних-протиправних дій чи набуто протиправним шляхом.

Слідчий суддя, з огляду на конкретні обставини справи, та враховуючи, що необхідно виконати ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне розслідування всіх обставин кримінального правопорушення, вважає наявними підстави для накладення арешту на виявлене та вилучене під час обшуку домоволодіння, з метою збереження вказаного як речових доказів.

Частиною 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відтак, враховуючи вищевикладене, задля досягнення завдання арешту майна, клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 132, 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Накласти арешт на майно, що було вилучене 07.09.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки Samsung A 73 ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 з сім карткою мобільних операторів Київстар НОМЕР_4 та Водафон НОМЕР_5 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1