Справа 761/350/22 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/3598/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції ? ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги захисника обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року ОСОБА_6 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.289, ч.4 ст.28 ч.3 ст.146, ч.4 ст.28 ч.4 ст.189 КК Україна, ОСОБА_7 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.289, ч.4 ст.28 ч.3 ст.146, ч.4 ст.28 ч.4 ст.189 КК Україна та ОСОБА_9 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255 ч.4 ст.28 ст.189, ч.4 ст.28 ч.3 ст.146 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 15 липня 2023 року.

Своє рішення колегія суддів місцевого суду обґрунтувала наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на час обрання запобіжного заходу та які на даний час не припинили свого існування, зокрема продовжує існувати ризик щодо можливості переховування обвинувачених від суду, зважаючи на тяжкість покарання, яке їм загрожує у разі доведення їх вини. Крім цього, колегією суддів враховано і тяжкість злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , серед які є і особливо тяжкі злочини. Крім цього, судом враховані дані про осіб обвинувачених та дані про їх стан здоров`я.

В апеляційних скаргах захисника обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , які є однаковими за змістом, указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Апелянт звернув увагу на те, що прокурор до поданого клопотання про продовження строку тримання під вартою не додав жодного доказу на підтвердження заявлених ризиків. Натомість, зазначені ризики ухилення обвинувачених від суду ґрунтувалися на тяжкості пред`явленого обвинувачення та фактично не підтверджувалися будь-якими доказами. Просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою відмовити у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. Захисник указала на те, що обвинувачений до обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не ухилявся від слідства та суду, всі докази зібрані та знаходяться в розпорядженні суду та прокурора. Крім цього, апелянт звернула увагу, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, позитивну характеристику, одружений, має на утриманні малолітнього сина, раніше не судимий. Захисник звернула увагу на численну практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, для продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою повинні бути винятково вагомі причини, при цьому, тільки тяжкість вчиненого злочину, складність справи та серйозність обвинувачення не можуть вважатися достатніми причинами для тримання особи під вартою протягом досить тривалого строку. Разом з цим, захисником зазначено, що у зв`язку із погіршенням здоров`я обвинуваченого, його подальше утримання в умовах тримання під вартою є неможливим.

У зв`язку із тим, що апелянтами не порушене питання про розгляд справи із участю сторін, апеляційний розгляд даного судового провадження проведений за правилами ст. 4221 КПК України без виклику сторін.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг захисників.

Як вбачається із апеляційних скарг захисникамиОСОБА_8 та ОСОБА_10 порушене питання про скасування оскаржуваної ухвали із ухваленням нової ухвали про застосування щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою. Між тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ухвала судом першої інстанції була постановлена 17.05.2023 року, строк тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 був визначений до 15.07.2023 року. У подальшому щодо обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 діяла інша ухвала, а оскаржувана ухвала втратила свою чинність. На день розгляду провадження судом апеляційної інстанції ухвала Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року про продовження строку тримання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під вартою фактично втратила чинність. Висновки, які були зроблені у цій ухвалі, на сьогоднішній час втратили своє юридичне значення, що указує на неможливість скасування цієї ухвали судом апеляційної інстанції.

Необхідність продовження строку тримання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_9 під вартою суд першої інстанції мотивував наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

За своєю правовою природою ризик вчинення підозрюваним, обвинуваченим дій (поведінки підозрюваного, обвинуваченого), перелік яких визначений ч.1 ст. 177 КПК України, є твердженням, яке ґрунтується на доказах, про імовірність протидії підозрюваного, обвинуваченого кримінальному провадженню у одним із способів, зазначених в указаній нормі закону. Така протидія може мати місце як у майбутньому, так і нинішньому чи минулому. Проте, існування можливості такої протидії на майбутнє, повинно підтверджуватися доказами станом на момент ухвалення відповідного рішення. Це твердження знайшло своє підтвердження у ряді статей діючого КПК України. Зокрема, аналіз положень ч.2 ст. 177, ч.1 ст. 194, ч.1 ст.196, ч.3 ст. 199 КПК України дає підстави стверджувати те, що як у випадку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і у випадку продовження строку дії цього запобіжного заходу суд вирішує питання про існування ризиків станом на час ухвалення відповідного рішення. У зв`язку із цим, колегія суддів вважає, що перевірка висновків суду першої інстанції про існування того чи іншого ризику, передбаченого ч.1 ст. 177 КПК України, можлива лише під час дії ухвали про застосування запобіжного заходу чи продовження строку тримання під вартою, тобто у час, коли ці ризики дійсні та існує реальна можливість перевірки їх існування. Та обставина, що станом на час розгляду провадження оскаржувана ухвала втратила чинність унеможливлює скасування цієї ухвали, що указує на необґрунтованість вимог захисників в частині скасування цієї ухвали. Колегія суддів також зважає на те, що у відповідності із вимогами ст. 407 КПК України до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги відноситься прийняття рішення пов`язаного виключно із втручанням у судове рішення шляхом його зміни чи скасування або невтручання, шляхом залишення цього рішення без змін. Цією нормою закону не передбачено можливості встановлення будь-яких фактів, констатації порушень закону, тощо без прийняття апеляційним судом свого рішення щодо рішення суду першої інстанції. У зв`язку із цим, за відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення, як такого яке втратило чинність, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості ухвалити будь-яке рішення щодо тих обставин, які наведені апелянтами у апеляційних скаргах.

Колегія суддів зважає і на те, що нормами КПК України не передбачається можливості залишення апеляційної скарги без розгляду. Наведені вище обставини не дають також підстав для закриття апеляційного провадження.

Із урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційних скаргзахисників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у зв`язку із неможливістю скасування ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 17 травня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , а тому колегія суддів залишає апеляційні скарги захисників без задоволення, а зазначену ухвалу - без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 4221 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_8 та ОСОБА_10 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 17 травня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 до 15 липня 2023 року залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ

____________ ______________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4