Провадження № 1-кс/202/7944/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2

за участю:

представника власника майна адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000215 від 29.03.2023 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2023, шляхом поштового відправлення, яке отримано канцелярією суду 26.09.2023, слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, яке мотивував тим, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000215, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2023, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України.

15.09.2023, в межах даного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді від 05.09.2023, в період часу з 12.30 год. до 15.05 год. проведено обшук за місцем фактичного здійснення діяльності ТОВ «ЦСЛ КОМПАНІ» за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченко, буд.59, каб.428, в ході якого, окрім іншого, виявлено та вилучено: моноблок «АСУС» з зарядним пристроєм; 2 моноблоки «ЛЕНОВО» з зарядними пристроями та моноблок «iMAC model A2115» з зарядним пристроєм.

Також зазначив, що на вилученій комп`ютерній техніці містить інформація, яка стосується кримінального провадження, а тому постановою слідчого вона визнана речовими доказами за провадженням.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю накласти арешт на моноблок «АСУС» з зарядним пристроєм; 2 моноблоки «ЛЕНОВО» з зарядними пристроями та моноблок «iMAC model A2115» з зарядним пристроєм, з метою їх збереження як речових доказів.

Повідомлений належним чином про час та місце розгляду клопотання слідчий до суду не з`явився, що не є перешкодою для розгляду клопотання по суті.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 заперечував проти накладення арешту на майно, так як воно немає жодного доказового значення для кримінального провадження і є власністю ТОВ «ОСЕЛЯ», а не ТОВ «ЦСЛ КОМПАНІ», оскільки саме ТОВ «ОСЕЛЯ» здійснює свою діяльність за адресою проведення обшуку. Про ТОВ «ЦСЛ КОМПАНІ» йому нічого не відомо.

Слідчий суддя заслухавши учасника судового розгляду клопотання, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подане клопотання, об`єктивно, повно та всебічно дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов таких висновків.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Так, слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000215, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.03.2023, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.4 ст.191 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 05.09.2023 надано дозвіл прокурорам, які входять до групи прокурорів у кримінальному провадженні, та слідчим групи слідчих у кримінальному провадженні № 0000215 від 29.03.2023, на проведення обшуку за місцем фактичного здійснення господарської діяльності Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦСЛ КОМПАНІ» (), а саме за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, 59, кабінет 428, з метою виявлення та вилучення: документації конкурсних торгів, протоколів розкриття конкурсних пропозицій, протоколів відхилення конкурсних пропозицій, акцептів, звітів про результати проведення процедур конкурсних торгів та інших документів, що стосуються процедури проведення конкурсних торгів; договорів з Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради () з усіма додатками та специфікаціями, проектно-кошторисною документацією, актами виконаних робіт форми КБ-2В, КБ-ЗВ, відомостями ресурсів, розрахунками загальновиробничих витрат, накладними, податковими накладними, товарно-транспортними накладними, дефектними актами та іншими документами; договорів з Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради () на виконання технічного та авторського нагляду під час виконання робіт з актами виконаних робіт, платіжними дорученнями та усіма додатками до них; листування (повідомлення) із Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради (); договорів з Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради () з усіма додатками та специфікаціями, актами виконаних робіт, накладними, податковими накладними, платіжними дорученнями, дефектними актами та іншими документами щодо виготовлення проектно-кошторисної документації; чорнових записів та нотатків, які містять відомості про договірні відносини між ТОВ «ЦСЛ КОМПАНІ» та Департаментом гуманітарної політики Дніпровської міської ради ().

З копії протоколу обшуку слідчим суддею встановлено, що 15.09.2023, в межах даного кримінального провадження, на підставі ухвали слідчого судді від 05.09.2023, в період часу з 12.30 год. до 15.05 год. проведено обшук за місцем фактичного здійснення діяльності ТОВ «ЦСЛ КОМПАНІ» за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченко, буд.59, каб.428, в ході якого, окрім іншого, виявлено та вилучено: моноблок «АСУС» з зарядним пристроєм; 2 моноблоки «ЛЕНОВО» з зарядними пристроями та моноблок «iMAC model A2115» з зарядним пристроєм.

Постановою слідчого від 15.09.2023 вищевказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберігали на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Статтею 191 КК України передбачена кримінальна відповідальність за привласнення, розтрата майна або заволодіння ним шляхом зловживання службовим становищем.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Таким чином, частиною 3 ст.132 КПК встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

З матеріалів, доданих слідчим до клопотання, навіть на рівні припущення неможливо встановити, яке доказове значення для кримінального провадження, мають: моноблок «АСУС» з зарядним пристроєм; 2 моноблоки «ЛЕНОВО» з зарядними пристроями та моноблок «iMAC model A2115» з зарядним пристроєм.

Доводи клопотання про те, що на них зберігається інформація що має значення для досудового розслідування нічим не підтверджені, так як слідчий під час проведення обушку не виконав вимоги ч.6 ст.236 КПК України, яка визначає, що якщо під час обшуку слідчий, прокурор виявив доступ чи можливість доступу до комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, для виявлення яких не надано дозвіл на проведення обшуку, але щодо яких є достатні підстави вважати, що інформація, що на них міститься, має значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, прокурор, слідчий має право здійснити пошук, виявлення та фіксацію комп`ютерних даних, що на них міститься, на місці проведення обшуку.

Відтак, твердження органу досудового розслідування під час звернення із клопотанням про арешт майна про те, що зазначене у клопотання майно може бути використане у кримінальному провадженні як доказ, належним чином не підтверджена допустимими в розуміння ст.86 КПК України доказами, а отже клопотання задоволенню не підлягає.

При цьому слідчим суддею враховано, що статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини. Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення. Статтею 1 Протоколу №1 до Конвенції встановлено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальним принципам міжнародного права».

Згідно вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складений слідчим суддею 04.10.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1