Справа № 646/3442/17
№ провадження 1-кс/646/25/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2024 м.Харків

Слідчий суддя Червонозаводського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , оформлене листом №31/2-9425-23 від 28.08.2023р., про відмову у задоволенні заяви на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000303 від 03.02.2017р.,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою, якою просить:

- скасувати рішення заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , оформлене листом №31/2-9425-23 від 28.08.2023р., про відмову у задоволенні заяви на недотримання розумних строків,

- на підставі п.3 ч.2 ст.307 КПК України зобов`язати прокурора вищого рівня повторно здійснити належний розгляд заяви від 20.08.2023р. на недотримання протягом 3 років розумних строків у кримінальному провадженні №0000303 по суті з наданням оцінки доводам, викладеним у заяві, за результатами розгляду яких прийняти вмотивовану та обґрунтовану постанову з посиланням на положення КПК України;

- зобов`язати прокурора вищого рівня дати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень у цьому кримінальному провадженні;

- визнати протиправною бездіяльність слідчого та процесуального керівника у вказаному кримінальному провадженні щодо недотримання розумних строків досудового розслідування.

Скарга обґрунтована тим, що 20.08.2023р. ОСОБА_3 як потерпілий у вищевказаному кримінальному провадженні подав на ім`я керівника Харківської обласної прокуратури заяву, якою просив зобов`язати процесуального прокурора Жорняка та слідчого Соломенцева дотримуватися розумних термінів та надати їм розумний термін для виконання комплексу процесуальних дій, викладених у численних клопотаннях ОСОБА_3 , які протягом тривалого часу навмисно не виконувалися. Листом від 28.08.2023р. №31/2-9425-23 заступник керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 , недбало ставлячись до своїх службових обов`язків, не перевіривши належним чином викладені у заяві ОСОБА_3 обставин, відмовив у її задоволенні. Цей лист було отримано скаржником 07.09.2023р. Скаржник вважає, що оформлення результатів розгляду його заяви від 20.08.2023р. листом, а не постановою, є неналежною процесуальною формою відмови. Відповідь заступника керівника прокурора області є необґрунтованою та немотивованою.

Скаржник, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не прибув в судове засідання з невідомих причин.

Прокурор, належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги, також не з`явився в судове засідання. Від заступника начальника другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_6 надійшла заява про розгляд справи без його участі, до якої додано копію витягу з ЄРДР у кримінальному провадження №0000303 від 03.02.2017р. станом на 11.01.2024р., копію постанови прокурора від 10.01.2022р. про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, копію листа прокурора на ім`я скаржника від 10.01.2022р. про направлення копії постанови та копію ухвали слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 17.02.2022р. у справі №642/568/22. У вказаній заяві прокурор зазначає, що заперечує проти задоволення скрги ОСОБА_3 , оскільки він не є потерпілим у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає можливим розглянути скаргу ОСОБА_3 за його відсутності та за відсутності прокурора, враховуючи обізнаність скаржника про наявність цієї справи, з урахуванням принципу правової визначеності (як він викладений у пункті 3.1 мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 у справі № 1-25/2010) та права на розгляд справи у розумні строки, а також з огляду на наявність у сторін альтернативних джерел отримання інформації про хід розгляду справи, які є ефективними та передбачені п.2.8.5 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, яке затверджене Рішенням Ради суддів України від 02.04.2015р. №25, що відповідає критерію якості закону та наявності визначеної у ст.2 КПК України легітимної мети.

Так, скаржник ініціював цей судовий процес, отже, безперечно був обізнаний про наявність в провадженні суду цієї справи за його скаргою. Суд неодноразово повідомляв скаржника про дату, час та місце розгляду його скарги у способи, передбачені ст.135 КПК України. Крім того, інформація про стан розгляду справи є загальнодоступною на офіційному веб-сайті судової влади, а також на офіційному веб-сайті суду у розділі щодо справ, призначених до розгляду.

Проте скаржник неодноразово протягом тривалого часу в судові засідання не з`являвся з невідомих суду причин, заяв про відкладення розгляду справи не надавав.

При цьому положеннями ч.2 ст.306 КПК України встановлено певний строк розгляду цієї категорії справ.

Дослідивши матеріали справи, слідчий суддя встановив наступне.

ОСОБА_3 звернувся з заявою від 20.08.2023р. на ім`я керівника Харківської обласної прокуратури про недотримання розумних строків досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000303 слідчим другого слідчого відділу (с дислокацією у м.Харкові) ТУ ДБУ, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_7 та прокурором ОСОБА_8 , який здійснює процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні.

У цій заяві ОСОБА_3 , зокрема, зазначав, що ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 30.06.2023р. у справі №642/568/22 була скасована постанова слідчого від 15.02.2022р. про закриття вищевказаного кримінального провадження, досудове розслідування у якому фактично не проводилося, а процесуальне керівництво було суто формальним.

Листом від 28.08.2023р. №31/2-9425-23 заступник керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_3 , що ТУ ДБР проводить досудове розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, яке було відновлене 24.07.2023р. після скасування ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Також у зазначено листі заступник керівника обласної прокуратури посилається на відсутність у ОСОБА_3 статусу потерпілого як обов`язкової умови для реалізації права на оскарження прокурору вищого рівня недотримання розумних строків відповідно до ч.1 ст.308 КПК України.

З наданої прокурором копії витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000303 від 03.02.2017р. вбачається, що відомості до реєстру були внесені на підставі ухвали Печерського суду м.Києва від 18.01.2017р. у справі №757/64194/16-к, якою Генеральну прокуратуру зобов`язано внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 від 12.12.2016р.

Постановою заступника начальника другого відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань обласної прокуратури ОСОБА_6 від 10.01.2022р. було відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0000303.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 17.02.2022р. у справі №642/568/22 було відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на вищевказану постанову прокурора від 10.01.2022р.

Постановою слідчого ТУ ДБР у м.Полтаві від 15.02.2022р. кримінальне провадження було закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Харкова від 30.06.2023р. у справі №642/568/22 за скаргою ОСОБА_9 на вказану постанову слідчого від 15.02.2022р. це процесуальне рішення слідчого було скасоване.

Враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя розглядає скаргу в межах її доводів.

У цій скарзі доводами ОСОБА_3 є його незгода з формою рішення, яке було прийняте прокурором вищого рівня за результатами розгляду його заяви про недотримання розумних строків.

І в обґрунтування скарги ОСОБА_10 посилається не на п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України, який передбачає право на оскарження рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем прокурором під час досудового розслідування, а на п.1 ч.1 ст.303 КПК України, яким передбачено право на оскарження, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Проте, доводи скаржника про те, що таке рішення повинно прийматися у формі постанови, є помилковими.

Так, статтею 308 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

При цьому чинне кримінальне процесуальне законодавство не встановлює обов`язкових вимог як до змісту, так і до форми рішення прокурора про відмову у задоволенні скарги, яка подана в порядку ст. 308 КПК України.

Не містить вимог щодо форми такого рішення прокурора і ст.110 КПК України.

Згідно з ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Що стосується доводів скаржника про неналежне обгрунтування відмови у задоволенні заяви від 20.08.2023р., то це стосується суті рішення за результатами розгляду цієї заяви.

І це є предметом розгляду на підставі п.9-1 ч.1 ст.303 КПК України.

В той же час, скаржник наполягає на тому, що підставою для звернення його до слідчого судді зі скаргою є саме положення п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Слідчий суддя розглядає скарги на підставах загальних засад кримінального судочинства, у тому числі, з урахуванням принципу диспозитивності, який закріплений у ст.26 КПК України. Згідно з цим принципом сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слід зазначити, що з урахуванням предмету оскарження, а також рішень, які згідно з ч.2 ст.307 КПК України можуть бути прийняті за результатами розгляду скарги в порядку ст.303 КПК України, у слідчого судді немає повноважень на зобов`язання прокурора вищого рівня дати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень у цьому кримінальному провадженні, а також на визнання протиправною бездіяльності слідчого та процесуального керівника у кримінальному провадженні щодо недотримання розумних строків досудового розслідування.

Отже, дослідивши доводи скарги та матеріали справи, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Що стосується доводів прокурора, викладених у його заяві, про те, що скаржнику не належить право на звернення з такою скаргою, оскільки він не має процесуального статусу потерпілого у кримінального провадження, то суд вважає такі доводи помилковими.

Так, у нормі п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на яку ОСОБА_3 посилається у скарзі, міститься перелік осіб, яким надано право такого оскарження: заявник, потерпілий, його представник чи законний представник, підозрюваний, його захисник чи законний представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володілець тимчасово вилученого майна, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Отже, оскільки ОСОБА_3 має статус заявника у кримінальному провадженні, він є особою, якій належить право на звернення зі скаргою в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303-308, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , оформлене листом №31/2-9425-23 від 28.08.2023р., про відмову у задоволенні заяви на недотримання розумних строків у кримінальному провадженні №0000303 від 03.02.2017р.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1