Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава Полтавської області, українця, не одруженому, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який на утриманні малолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого 13.10.2022 Києва-Святошинським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУ НП в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001690, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

27 жовтня 2023 року слідчим відділом Подільського УП ГУ НП в м. Києві повідомлено про підозру ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого у подальшому продовжено до 18 листопада 2023 року.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.08.2023 приблизно о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля будинку №3 по пр. Правди в м. Києві, побачив підлітковий велосипед марки «Azimut Extreme 24» та в цей час у ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_7 та перебував у користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, в умовах воєнного стану, впевнившись що за його злочинними діями ніхто зі сторонніх осіб та потерпілий не спостерігає, підійшов до підліткового велосипеду марки «Azimut Extreme 24», сів на нього та почав рухатись у бік вулиці Вишгородська у м. Києві.

У цей час, дії ОСОБА_5 були викриті малолітнім потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який почав кричати останньому, щоб той зупинився та повернув велосипед. Проте ОСОБА_5 , розуміючи те, що його дії були викриті, не припинивши реалізацію свого злочинного умислу, пришвидшив рух на вище викраденому велосипеді.

Після чого, з місця скоєння злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_7 матеріальні збитки, які відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи від 20.10.2023 № 5008/23 становлять 5226, 90 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується наступними доказами:

-прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.08.2023;

-протоколом огляду місця події від 11.08.2023;

-рапортом ст. о/у ВКП Подільського УП ГУНП у м. Києві від 20.08.2023;

-протоколом огляду місця події від 22.08.2023;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 23.08.2023;

-заявою потерпілої ОСОБА_7 від 22.08.2023;

-висновком психолога за результатами опитування проведення опитування ОСОБА_8 від 23.08.2023;

-протоколом огляду предмету від 19.10.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.08.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.08.2023;

-висновком спеціаліста за результатами проведення допиту ОСОБА_11 від 23.10.2023;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.10.2023;

-іншими матеріалами в їх сукупності.

У органу досудового розслідування є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину, санкція передбачає покарання у вигляді позбавленням волі строком до десяти років.

Відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою через те, що існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, оскільки орган досудового слідства вважає, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків або потерпілих у кримінальному провадженні; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вважає, що необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконанню процесуальних рішень у провадженні.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували та просили застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши надані матеріали клопотання, вивчивши докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого відділу Подільського УП ГУ НП в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0001690, дані щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

27 жовтня 2023 року слідчим відділом Подільського УП ГУ НП в м. Києві повідомлено про підозру ОСОБА_5 про те, що він підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Підставами підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення є зібрані в кримінальному провадженні докази:

-прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 11.08.2023;

-протоколом огляду місця події від 11.08.2023;

-рапортом ст. о/у ВКП Подільського УП ГУНП у м. Києві від 20.08.2023;

-протоколом огляду місця події від 22.08.2023;

-протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 23.08.2023;

-заявою потерпілої ОСОБА_7 від 22.08.2023;

-висновком психолога за результатами опитування проведення опитування ОСОБА_8 від 23.08.2023;

-протоколом огляду предмету від 19.10.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 23.08.2023;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 23.08.2023;

-висновком спеціаліста за результатами проведення допиту ОСОБА_11 від 23.10.2023;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.10.2023;

-іншими матеріалами в їх сукупності.

За приписами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 7 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на засадах, в тому числі, верховенства права, згідно якої людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, законності, згідно якої під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, а також забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, згідно якої ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детального аналізу, оцінки дій, винуватості особи та не порушуючи презумпції невинуватості на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що додані до клопотання та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, дійшов до висновку, що зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 з вчиненим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, є обґрунтованою.

Водночас, обов`язковою умовою для застосування запобіжного заходу має бути доведеність сукупності обставин, визначених ч. 1 ст. 194 КПК України, яка вимагає від прокурора довести не лише наявність обґрунтованої підозри, а надати докази на підтвердження підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, на які посилається прокурор у клопотанні та обґрунтувати недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, визначеним у клопотанні.

Серед ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може у неналежний спосіб виконувати свої процесуальні обов`язки, прокурор зазначає: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконний вплив на свідків або потерпілих у кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

На думку слідчого судді, такі ризики є сумнівними та розцінюються як домисел, на даній стадії кримінального провадження, оскільки будь-яких доказів на підтвердження вказаного слідчому судді не надано, а тому такі твердження є лише припущеннями з боку сторони обвинувачення.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності зазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

При оцінці позбавлення свободи будь-кого суд не обмежується проголошеними видимими цілями взяття та тримання під вартою, про які йдеться, але також розглядає істинні наміри та цілі, що стоять за ними («Боцано проти Франції»).

Крім того, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_12 має постійне місце проживання, раніше не судимий, на даний час проходить лікування в КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія».

Таким чином, приймаючи до уваги недоведеність прокурором недостатності застосування щодо підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні, виходячи з відсутності обставин необхідності обмеження права особи на свободу, що передбачено кримінальним процесуальним законом України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та зважаючи на правову позицію Європейського суду з прав людини у справі «Манчіні проти Італії», де зазначено, що за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі для цілей ст.5 §1(с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, можна зробити висновок, що домашній арешт в нічний час цілком може забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слідчий суддя, застосовуючи запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, покладає на підозрюваного певні обов`язки.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 25.12.2023 року включно.

Заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 у період з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 без дозволу слідчого або прокурора, або суду.

Покласти на ОСОБА_5 строком на два місяці, тобто до 25.12.2023 року включно, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві у вказаному кримінальному провадженні, прокурора або суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання.

Строк дії ухвали до 25.12.2023 року включно.

Контроль за виконанням запобіжного заходу на період досудового розслідування покласти на слідчого.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 06.11.2023.

Cлідчий суддя

Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1