Суворовський районний суд міста Одеси Справа № 523/7400/23
Провадження №1-кп/523/1215/23
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

06.10.2023 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

в присутності обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000512 від 13.04.2023р. щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не офіційно працюючого різноробочим, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого:

-24.06.2020р. Приморським райсудом м. Одеси за ч.1 ст.186 КК України до 2р. позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням на строк 1р. 6міс.;

-12.04.2021р. Суворовським райсудом м. Одеси за ч.2 ст.185 КК України до 2р. 1міс. позбавлення волі, 01.02.2023р. звільнений по відбуттю строку покарання,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 достовірно знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного Головнокомандувача від 24.02.2022р. №64/2022 та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022року №2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією збройних сил рф проти України, на всій території України запроваджено воєнний стан з 05:30 годин 24.02.2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 14.03.2022року №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022року №2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 18.04.2022року №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022року №2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, Указом Президента України від 17.05.2022року №341/2022, затвердженим Законом України від 22.05.2022року №2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 12.08.2022року №573/2022, затвердженим Законом України від 17.08.2022року №2500-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, Указом Президента України від 07.11.2022року №757/2022, затверджено Законом України від 16.11.2022 року №2738- IX з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, Указом Президента України від 06.02.2023року №58/2023, затверджено Законом України від 07.02.2023року №2915- IX з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні строком на 90 діб, будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив повторно, умисне корисливе кримінальне правопорушення за наступних обставин.

31.03.2023р., приблизно о 23год. 00хв., Яровий перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 , куди його запросив ОСОБА_7 , побачив у кімнаті

ноутбук, зарядний пристрій, бездротову мишку, портативну колонку, які залишив без нагляду ОСОБА_8 , а також мобільний телефон, бездротові навушники та стерео - навушники, які залишив без нагляду ОСОБА_7 . В цей момент, у ОСОБА_9 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке він відповідно визначив предметом свого злочинного посягання. Далі, ОСОБА_10 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу таємно викрав належне ОСОБА_11 майно: ноутбук марки «DELL», чорного кольору та зарядний пристрій до нього, вартістю 32898грн., бездротову мишку, чорного кольору, вартістю 500грн., портативну колонку марки «DIVOOM VOOMBOX», синього кольору, вартістю 3602грн. та відповідно належне ОСОБА_7 майно: мобільний телефон марки «РОССО F4», сірого кольору, вартістю 18106грн., бездротові навушники «NEWESTM17», вартістю 724грн., стерео-навушники провідні «HYPER-Х», вартістю 1170грн. Після чого, Яровий з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим, спричинивши ОСОБА_11 та ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 37000гривень і відповідно 20000гривень.

В судовому засіданні, Яровий повністю визнав свою вину за пред`явленим та викладеним в обвинувальному акті обвинуваченні, крім того, пояснив суду про час, місце, спосіб та мотиви скоєного ним при вказаних вище обставинах, не оспорюючи при цьому докази, які містяться у кримінальному провадженні та фактичні обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Враховуючи те, що ОСОБА_10 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, враховуючи, що прокурор, обвинувачений та захисник не оспорювали фактичні обставини провадження та беручи до уваги, що учасники судового провадження, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, при цьому роз`яснивши їм положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів кримінального провадження, що характеризують останнього.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю та дії вказаної особи кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_9 , суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Судом враховується особа ОСОБА_9 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив повторно нове умисне, корисливе та аналогічне кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не офіційно працюючого різноробочим, маючого постійне місця реєстрації та проживання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_9 , передбачені ст.66 КК України, суд визнає: щире каяття, повне визнання своєї вини, часткове повернення раніше викраденого майна потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , бажання обвинуваченого в подальшому відшкодувати потерпілим спричинену матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок скоєння злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі статтями 50,65 КК України особі яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання має бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

На підставі викладеного, при визначенні виду та міри покарання по даному кримінальному провадженню, враховуючи всі встановлені в судовому засіданні обставини кримінального провадження, беручи до уваги особу ОСОБА_9 , який є особою раніше неодноразово судимою, вчинив повторно нове умисне, корисливе та аналогічне кримінальне правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, дітей на утриманні не маючого, не офіційно працюючого різноробочим, маючого постійне місця реєстрації та проживання, враховуючи наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, повне визнання своєї вини, часткове повернення раніше викраденого майна потерпілим ОСОБА_7 та ОСОБА_11 , бажання обвинуваченого в

подальшому відшкодувати потерпілим спричинену матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок скоєння злочину та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, приймаючи до уваги заяву потерпілого ОСОБА_7 , який просить призначити покарання обвинуваченому відповідно до вимог Законодавства України, враховуючи, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння умисних та аналогічних злочинів, однак належних висновків для себе не зробив та знову скоїв умисний корисливий злочин, тим самим, ці обставини свідчать про нехтування та ігнорування обвинуваченим вимог Закону та його небажання стати на шлях виправлення та перевиховання, з метою запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, суд приходить до висновку про те, що виправлення останнього та недопущення вчинення ним нових кримінальних правопорушень, можливе лише в умовах його ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді позбавлення волі.

В даному випадку, за переконанням суду, покарання у виді позбавлення волі, повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Водночас, вирішуючи питання про необхідність реального відбування обвинуваченим покарання у виді позбавлення волі за вчинений злочин, судом враховується, що статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

При цьому, суд також враховує правову позицію Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, висловлену у Постанові від 28.05.2020року (справа №753/13972/17; провадження №51-986км20), згідно якої, Верховний Суд зазначив, що законодавцем саме суду надано дискреційні повноваження щодо визначення виду та міри покарання за вчинення того чи іншого злочину.

Крім того, приймаючи таке рішення, суд серед іншого враховує, що одним з проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 №15-рп/2004 у справі №1-33/2004.

Вимога додержуватись справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена і в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року), статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод 1950.

Долю речових доказів, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.369-371, 373-374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

Запобіжний захід до набрання вироку законної сили відносно ОСОБА_6 залишити тримання під вартою, строк відбуття покарання останньому рахувати з 20.04.2023р.

Речові докази: електронний носій із відеозаписом - зберігати при матеріалах кримінального провадження; зарядний пристрій та бездротову мишку, чорного кольору - вважати повернутими за належністю ОСОБА_7 та відповідно ОСОБА_11 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Суворовський районний суд м. Одеси до Судової палати по кримінальних справах Одеського апеляційного суду, протягом 30 днів з дня проголошення.

Копії вироку вручити під розписку учасникам судового засідання, а також надати іншим заінтересованим особам.

Суддя ОСОБА_1