Справа № 297/3734/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2023 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 розглянувши клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майно накладеного ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області № 297/3734/22 від 29.11.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , звернувся до суду як засновник та учасник ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» в своїх інтересах із клопотанням про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000233 від 04.11.2022 року.

В обґрунтування своїх вимог заявник вказує, що ухвалою слідчого судді 29 листопада 2022 року, в рамках кримінального провадження №0000233 від 04.11.2022 року накладено на корпоративні права у виді частки у статутному капіталі ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ», , адреса: м.Ужгород, вул. Кирила і Мефодія, 1, в розмірі 25,0000 % вартістю 1 389 698,72 гривень, а також накладено арешт на належне ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ»нерухоме майно - адмінбудинок загальною площею 2655.2 кв.м., що знаходиться за адресою: м.Ужгород, вул. Кирила і Мефодія, 1та земельну ділянку з кадастровим номером № :15:001:006.

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст.170, ст.173 КПК України, без перевірки обставин та підстав накладення такого арешту, за відсутності власника майна. Заявник вказує, що ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» не є юридичною особою щодо якої здійснюється кримінальне провадження та актуальним посадовим особам, учасникам, кінцевим бенефіціарним власникам товариства про підозру не повідомлялося, щодо них не здійснюється кримінальне провадження.

Поряд з цим, ОСОБА_5 володіє виключно 25% в статутному капіталі товариства у сумі 347 424,68 грн., разом з тим арешт було накладено на весь статутний капітал товариства у розмірі 1 389 698,72 гривень, адміністративний будинок та земельну ділянку, що перебувають у власності ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ».

Також заявник посилається на те, що накладений арешт грубо порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження товариством майном, а також що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, наслідки арешту майна, його розумність та співрозмірність, що негативно впливає на господарську діяльність, платоспроможність і виконання товариством взятих на себе договірних зобов`язань. Вищенаведене у своїй сукупності вказує на безпідставність накладення арешту та обумовлює необхідність його скасування.

Заявник вважає, що арешт було накладено безпідставно, необґрунтовано та з порушенням приписів ч. 10 ст. 170 КПК України. Сторона обвинувачення не надала доказів, що майно, на яке накладено арешт, є предметом кримінального правопорушення, здобуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, а тому при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна.

Орган досудового розслідування, звертаючись з клопотанням про арешт та слідчий суддя, задовольняючи таке клопотання, першочергово мали визначити конкретне майно, як матеріальний об`єкт та навести конкретну підставу для арешту майна, передбачену частиною другою ст. 170 КПК України.

Заявник в судове засідання не з`явився, разом із цим подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.11.2022 року ухвалою слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області задоволено клопотання старшого слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Берегівської місцевої прокуратури ОСОБА_7 про накладання арешту в кримінальному провадженні №0000233 від 04.11.2023 року. Накладено арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , рахунки відкриті у банківських установах, товариствах де вона є власником чи співвласником, зокрема: накладено арешт із забороною розпорядження на корпоративні права частку 25.0000 % в статутному капіталі вартістю 1 389 698.72 гривень ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ», , юридична адреса якого юридична адреса м.Ужгород, вул. Кирила і Мефодія. 1. Закарпатської області; накладено арешт із забороною розпоряджання на корпоративні права ПП ОСОБА_8 , ЄДРПОУ НОМЕР_1 , юридична адреса якого АДРЕСА_1 ; накладено арешт із забороною розпорядження об?єктом нерухомого майна - земельною ділянкою кадастровий номер№ :15:001:0006, яка розташована за адресою: м. Ужгород. вул. Кирила і Мефодія, 1, яка заресстрована за ТОВ «Центр - СД- Маркет»; накладено арешт із забороною розпорядження об?єктом нерухомого майна адмін. будинок загальною плошею 2655.2 кв.м. загальною вартістю 1 330 832.98 гривень, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером№ :15:001:006. за адресою: АДРЕСА_2 , яка зареєстрована за ТОВ «Центр - СД- Маркет»; накладено арешт із забороною розпорядження об?єктом нерухомого майна -вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 71.8 м.кв.. розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , примішення 3; накладено арешт із забороною розпорядження об?єктом нерухомого майна -вбудовані нежитлові приміщення загальною площею 16.9 м.кв.. розташовані за адресою: АДРЕСА_4 ; накладено арешт із забороною розпорядження об?єктом нерухомого майна -підвальні приміщення загальною площею 45,6 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_5 ; накладено арешт із забороною розпорядження об?єктом нерухомого майна -кафе-бар загальною площею 164,1 м.кв., розташований за адресою: АДРЕСА_5 ; накладено арешт із забороною розпорядження об?єктом нерухомого майна - офісні приміщення другого поверху загальною площею 320,0 м.кв., розташовані за адресою: АДРЕСА_5 ; накладено арешт із забороною розпорядження об?єктом нерухомого майна будинок, з належними господарськими будівлями та спорудами. загальною плошею 404.4 м.кв. розташований за адресою: с.Минай, вул. Тупікова 4. Ужгородського району; накладено арешт із забороною розпорядження та користування рахунком відкритим в АТ "АЛЬФА-БАНК" у м.Києві гривневий рахунок № НОМЕР_2 відкритий 21.08.2019 року на прізвище ОСОБА_5 та коштами, які знаходяться на ньому; накладено арешт із забороною розпорядження та користування рахункомвідкритим в AT "АЛЬФА-БАНК" у м.Києві гривневий рахунок № НОМЕР_3 відкритий 28.08.2019 року на прізвище ОСОБА_5 та коштами, які знаходяться на ньому.

Відповідно до ч. 1ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, підставою для скасування арешту в порядку ст. 174 КПК України є відсутність потреби в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення або необґрунтованість його застосування, при цьому, з урахуванням вимог ст. 22 КПК України, доведення цих обставин покладається на особу, яка звернулася із клопотанням про скасування арешту майна.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді, суду на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею, судом їх законності та переконливості.

Під час розгляду питання про арешт майна представник ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ», присутнім не був через неповідомлення.

У судовому засіданні встановлено, що ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» в апеляційному порядку ухвалу слідчого судді від 29 листопада 2022 року не оскаржувало, арешт накладений на корпоративні права, майно, наразі залишається чинним, про що не заперечували сторони у судовому засіданні.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Оскільки представник ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» просять скасувати арешт майна накладений ухвалою судді від 29 листопада 2022 року, тому суд, враховуючи вимоги ст. 26 КПК України, під час розгляду цього клопотання досліджує підстави, зазначені заявниками для скасування такого арешту.

Так, згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

При цьому, згідно п.4 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ст. 61 КПК України, цивільним позивачем у кримінальному провадженні є фізична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової шкоди, та яка в порядку, встановленому цим Кодексом, пред`явила цивільний позов. Права та обов`язки цивільного позивача виникають з моменту подання позовної заяви органу досудового розслідування або суду. Цивільний позивач має права та обов`язки, передбачені цим Кодексом для потерпілого, в частині, що стосуються цивільного позову, а також має право підтримувати цивільний позов або відмовитися від нього до видалення суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Цивільний позивач повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються цивільного позову, та отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом для інформування та надіслання копій процесуальних рішень потерпілому.

Згідно ч. 6 ст.170 КПК України У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Тобто, накладення арешту на майно юридичної особи, з метою його конфіскації як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи, можливе у випадку здійснення провадження щодо такої юридичної особи та за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 8 ст. 214 КПК України відомості про юридичну особу, щодо якої можуть застосовуватися заходи кримінально-правового характеру, вносяться слідчим або прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань негайно після вручення особі повідомлення про підозру у вчиненні від імені та в інтересах такої юридичної особи, у тому числі, злочину, передбаченого статтею 209 КК України. Про внесення відомостей слідчий або прокурор не пізніше наступного робочого дня письмово повідомляє юридичну особу. Провадження щодо юридичної особи здійснюється одночасно з відповідним кримінальним провадженням, у якому особі повідомлено про підозру.

Тобто, провадження стосовно юридичної особи буде здійснюватися одночасно з кримінальним провадженням щодо фізичних осіб, які від імені та в інтересах цієї юридичної особи вчиняли кримінальні правопорушення та їм повідомлено про підозру.

Разом з тим, не встановлено відомостей, що стосовно ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ», як на момент прийняття рішення про арешт майна, так і під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, здійснювалося або здійснюється провадження. Відомостей про те, що будь-якій особі, яка діяла від імені та в інтересах товариств, у даному кримінальному провадженні повідомлялося про підозру, матеріали справи також не містять. Крім цього до вказаних осіб не пред`явлено цивільний позов, тобто такі товариства не є цивільними відповідачами.

Згідно з ч.ч. 1-3ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суда із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт.

При цьому, згідно клопотання про арешт майна до слідчого судді звернувся саме слідчий, що суперечить вимогам ч. 2ст. 64-2 КПК України.

Враховуючи, що власник майна, на яке слідчим суддею накладено арешт, а саме ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» у даному кримінальному провадженні не має статусу юридичної особи щодо якої здійснює провадження, жодній фізичній особі, яка від імені та в інтересах цієї юридичної особи вчиняла кримінальні правопорушення у даному кримінальному провадженні, не повідомлено про підозру, тому наявні підстави висновку про відсутність правових підстав для арешту майна товарситва, саме з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи.

Заявник зазначають, що арештоване майно не відповідає вимогам ст. 96-2 КК України, а слідчий суддя, під час постановлення ухвали, не дослідив жодного доказу, який би свідчив, що арештовані корпоративні права одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або з доходів від такого майна. Разом з цим, корпоративні права не визнано доказом у кримінальному провадженні.

Крім того, статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Отже, речовими доказами у кримінальному проваджені можуть бути виключно матеріальні об`єкти, а корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами, а тому корпоративні права не можуть підпадати під поняття «речовий доказ» в кримінальному провадженні, оскільки вони не є матеріальними об`єктами та відповідно не можуть зберегти сліди злочинів чи бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

В силу зазначеної вище специфіки, корпоративне право не може бути предметом спеціальної конфіскації; воно не може бути конфісковане, як вид покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; та не може бути засобом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Таким чином, корпоративні права не підпадають під жодну з ознак, передбаченихст. 170 КПК України, якими повинно бути наділене майно, що може бути об`єктом накладення арешту.

Так, згідно копії статут ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» та відомостей з відкритих джерел в інтернеті код ЄДРПОУ товариства 33064176. Дата заснування 30.06.2004. Директором товариства вказується ОСОБА_9 . Основний вид діяльності: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна. Власниками вказаного товариства зазначено ОСОБА_10 , засновник 347424,68 грн., ОСОБА_11 , засновник 347424,68 грн., ОСОБА_5 засновник 347424,68 грн., ОСОБА_4 засновник 347424,68 грн. Загальний розмір статутного капіталу 1389698,72 грн.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів, а також умов, за котрих жодна особа не була б підданою необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст.94,132,173 КПК Україниповинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, що отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу доКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Нормою ст. 41 Конституції Українивстановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Як вбачається з резулятивної частини ухвали слідчого судді від 29 листопада 2022 року арешт накладено зокрема на корпоративні права у виді частки у статутному капіталі ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ», , адреса: м.Ужгород, вул. Кирила і Мефодія, 1, в розмірі 25,0000 % вартістю 1 389 698,72 гривень.

В частині накладення арешту на корпоративні права ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» ухвалою слідчого судді фактично накладено арешт на весь статутний капітал товариства, а не на частку ОСОБА_5 .

Згідно з ч.3 ст.80 ГК УкраїниТовариством з обмеженою відповідальністю є господарське товариство, що має статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несе відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном. Учасники товариства, які повністю сплатили свої вклади, несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах своїх вкладів.

При цьому, при накладенні арешту не враховано, що ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ», на корпоративні права у вигляді часток статутного фонду яких накладено арешт, є господарськими товариствами, що мають статутний капітал, поділений на частки, розмір яких визначається установчими документами, і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями тільки своїм майном.

При цьому, арешт в цій частині накладено на майно осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими чи засудженими, у даному кримінальному провадженні. Вказане товариство не є юридичною особою, щодо якої здійснювалося досудове розслідування, та не має жодного відношення до кримінальних правопорушень, що є предметом досудового розслідування у даному кримінальному провадженні та не є відповідачем за цивільним позовом.

Згідно ч.8 ст.170 КПК України, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 10 ст. 170 КПК Українивстановлює, що арешт може бути накладений на цінні папери, майнові, корпоративні права, але згідно ч. 11 цієї статті - заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Однак, таких обґрунтованих підстав не наведено.

Ст.ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щобдо кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Ст. 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак вони мають бути об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз,як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Визначення поняття «корпоративні права» містить 96-1 ЦК України права учасників юридичних осіб (корпоративні права) - це сукупність правомочностей, що належать особі як учаснику (засновнику, акціонеру, пайовику) юридичної особи відповідно до закону та статуту товариства. Корпоративні права набуваються особою з моменту набуття права власності на частку (акцію, пай або інший об`єкт цивільних прав, що засвідчує участь особи в юридичній особі) у статутному капіталі юридичної особи. Учасники (засновники, акціонери, пайовики) юридичної особи мають право у порядку, встановленому установчим документом та законом: 1) брати участь в управлінні юридичною особою у порядку, визначеному установчим документом, крім випадків, встановлених законом; 2) брати участь у розподілі прибутку юридичної особи і одержувати його частину (дивіденди), якщо така юридична особа має на меті одержання прибутку; 3) у випадках, передбачених законом та установчим документом, вийти з юридичної особи; 4) здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, паїв та інших об`єктів цивільних прав, що засвідчують участь у юридичній особі, у порядку, встановленому законом; 5) одержувати інформацію про діяльність юридичної особи у порядку, встановленому установчим документом; 6) одержати частину майна юридичної особи у разі її ліквідації в порядку та у випадках, передбачених законом, установчим документом (право на ліквідаційну квоту). Учасники юридичних осіб можуть також мати інші права, встановлені статутом та законом.

Перелік правомочностей, які наводяться у даному визначенні корпоративних прав і які становлять зміст корпоративних прав, є невичерпним і може доповнюватися в залежності від організаційно-правової форми господарської організації іншими правомочностями, передбаченими законом та установчими документами конкретної господарської організації. Так, Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» встановлює певний перелік корпоративних прав, які мають учасники товариств, а саме: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених цим Законом; право брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; право вийти в установленому порядку з товариства; право одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов`язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; право здійснити відчуження часток у статутному (складеному) капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Таким чином, накладення арешту на корпоративні права, а саме: на статутний капітал ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ», не дає можливості використовувати надані учасникам господарських товариств правомочності в повному обсязі, чим порушує права, ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» та учасників юридичної особи.

Накладення арешту вказаною ухвалою фактично зупиняє роботу підприємства, оскільки блокується право користування корпоративними правами, що унеможливлює проведення загальних зборів (зборів засновників). При цьому слід врахувати, що заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, чого не буде досягнуто при застосуванні заборони користування та розпорядження статутним капіталом та корпоративними правами інших учасників товариств.

Що стосується нерухомого майна, зазначеного у клопотанні ОСОБА_12 , як учасника ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» та на яке ухвалою слідчого судді було накладено арешт на майно, суд зазначає наступне. До суда з клопотанням про скасування арешту звернулась ОСОБА_4 , як учасник, засновник та бенефіціар ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ», відповідно як власник частки статутного капіталу на яке було накладено арешт. Разом з тим, директор товариства, від імені такого з клопотанням про скасування арешту на нерухоме майно не звертався, яке є власником нерухомого майна. Тому в цій частині клопотання слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що клопотання ОСОБА_4 , як учасника ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» підлягає задоволенню частково, оскільки заявником було доведено, що арешт на корпоративні права ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ» та статутний капітал, які є його власністю, та заборону користування та розпорядження такими, підлягає задоволенню частково, оскільки заявником було доведено, що арешт на статутний капітал, які є власністю інших засновників, та заборону користування та розпорядження такими, було накладено необґрунтовано, оскільки жодній службовій особі товариств у встановленому кримінально-процесуальним законодавством не було вручено повідомлення про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, не враховано розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна, зазначений захід забезпечення кримінального провадження порушує права ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ», оскільки призводить до надмірного обмеження їх підприємницької діяльності, тому арешт підлягає скасуванню в цій частині.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Разом з тим, згідно зі ст.7,16 КПК України, загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для подальшого арешту майна на статутний капітал ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ», які є його власністю, та заборону користування та розпорядження такими, спростовується, а також ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як орган досудового розслідування не представив суду належних доказів для необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, суд приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна в цій частині, не вбачаючи підстав для подальшого обмеження прав власності.

Згідно до вимог п.9 ч.1 ст.309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а ухвала слідчого судді про скасування арешту майна (чи відмову у його скасуванні), постановлена за правилами ст. 174 КПК, не підлягає апеляційному оскарженню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 370-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ухвалив:

Клопотання задоволити частково.

Скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Берегівського районного суду Закарпатської області № 297/3734/22 від 29.11.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000233 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України арешт на майно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на корпоративні права частку 25,0000 % в статутному капіталі вартістю 1 389 698,72 гривень ТОВ «ЦЕНТР-СД-МАРКЕТ», , юридична адреса якого юридична адреса м.Ужгород, вул. Кирила і Мефодія, 1, Закарпатської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Юрій ГЕЦКО