Справа № 740/426/24
Провадження № 1-кс/740/114/24
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

23 січня 2024 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

- прокурора ОСОБА_3 ,

- підозрюваного ОСОБА_4 ,

- захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, зі слів має середню спеціальну освіту, не одружений, зі слів проживає у фактичних шлюбних відносинах, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні № 0000074 від 21.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України,

установив:

У поданому 23.01.2024 до суду клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000074 від 21.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 20.01.2024 близько 05:00 год. перебуваючи по вул. Чернігівська в м. Ніжин Чернігівської області, неподалік буд. 56, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову із ОСОБА_7 , спрямовану на вчинення розбійного нападу, та діючи в умовах воєнного стану, що введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, який неодноразово продовжувався, останній раз продовжено з 06.11.2023 № 734/2023 з 05 год. 30 хв. 16.11.2023 строком на 90 діб, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вдвох підбігли до ОСОБА_8 з вимогою віддати їм наявне в нього майно, та здійснили напад на останнього, під час якого з метою подолання опору нанесли ОСОБА_8 численні удари руками та ногами по різним частинам тіла, внаслідок яких завдали тілесні ушкодження у виді закритого перелому нижньої щелепи зліва та забою грудної клітини зліва, що згідно з Правилами судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженими наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 р. № 6, відносяться до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 впав та перестав чинити опір останнім.

Після цього ОСОБА_4 із ОСОБА_7 заволоділи наявним у ОСОБА_8 та належним йому майном, а саме: мобільним телефоном марки Xiaomi Redmi A6, кейсом для бездротових навушників марки Xiaomi Redmi AirDots 2 та грошовими коштами у сумі 100 грн двома купюрами по 50 грн, діставши їх з кишені потерпілого.

Отримавши реальну можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зникли з місця вчинення злочину, чим завдали потерпілому матеріальну шкоду.

21.01.2024 о 15 годині 16 хвилин ОСОБА_4 затримано згідно зі ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. 22.01.2024 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який показав, що 20.01.2024 року близько 05:00 год. він йшов поблизу перехрестя вул. Широкомагерська та Чернігівська м. Ніжина, та на відстані близько 20 метрів зупинився автомобіль із якого вийшли двоє наглядно знайомих, а саме ОСОБА_9 та хлопець на прізвисько « ОСОБА_10 », на ім`я ОСОБА_11 . Вказані хлопці висловили погрози в його бік та почали гнатися за ним, а він почав тікати. Наздогнавши, ОСОБА_7 та хлопець на прізвисько « ОСОБА_10 » завдали йому тілесних ушкоджень, від чого він впав та вимагали повернути борг, про який саме він не розумів. Після того, як хлопці припинили наносити удари, сказали щоб ОСОБА_8 все діставав із кишені, так як він самостійно цього зробити не зміг, то ОСОБА_7 заліз до його кишені та дістав його мобільний телефон марки Xiaomi Redmi A6, кейс від бездротових навушників марки Xiaomi Redmi AirDots 2 та почали запитувати про гроші, на що він повідомив, що є 100 грн, які знаходяться під чохлом мобільного телефону;

- протоколом пред`явлення для впізнання від 21.01.2024 за участю потерпілого ОСОБА_8 , який впізнав одного із нападників, а саме ОСОБА_7 ;

- протоколом пред`явлення для впізнання від 21.01.2024 за участю потерпілого ОСОБА_8 , який впізнав одного із нападників, а саме ОСОБА_4 ;

- протоколом затримання згідно зі ст. 208 КПК України ОСОБА_7 , під час якого в нього виявлені та вилучені належні потерпілому ОСОБА_8 речі, а саме: мобільний телефон марки Xiaomi Redmi A6, кейс від бездротових навушників марки Xiaomi Redmi AirDots 2;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , який показав, що їхав на таксі разом із ОСОБА_12 на прізвисько « ОСОБА_10 » по вул. Широкомагерська, та побачив наглядно знайомого ОСОБА_8 , який йшов пішки по вулиці. Зі слів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заборгував йому гроші та ОСОБА_7 мав до нього старі образи. Тому ОСОБА_7 попросив таксиста зупинитися, що останній і зробив, та вийшов з автомобіля, окликнув ОСОБА_8 , після чого той почав тікати. ОСОБА_7 його наздогнав, почав наносити тілесні ушкодження, мотивуючи це тим, що ОСОБА_8 винен йому гроші, потім підійшов ОСОБА_13 , вдарив його, від чого потерпілий втратив свідомість. Прийшовши до тями, ОСОБА_8 повідомив, що нападники зламали йому щелепу, на що останні не відреагували. Після цього за вказівкою ОСОБА_7 . ОСОБА_8 дістав із кишені мобільний телефон «Ксіомі» із чохлом, в якому знаходилися кошти у сумі 100 грн та кейс «Ксіомі» від бездротових навушників, які взяв ОСОБА_7 . Після цього ОСОБА_7 сказав повернути потерпілому борг, тоді поверне забране майно;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , який показав, що їхав на таксі разом із ОСОБА_7 по вул. Широкомагерська, та побачив наглядно знайомого ОСОБА_8 і ОСОБА_7 попросив таксиста зупинитися, після чого він окликнув ОСОБА_8 , але той почав тікати і ОСОБА_7 побіг за ним. ОСОБА_4 попросив таксиста поїхати за ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Коли зупинився, ОСОБА_4 вийшов, таксист поїхав. ОСОБА_4 побачив, що ОСОБА_8 лежить на землі без свідомості. Як ОСОБА_8 прийшов до тями, то ОСОБА_7 сказав щоб повернув йому борг, на що потерпілий сказав, що як піде на роботу, то віддасть. Після чого ОСОБА_8 віддав ОСОБА_7 мобільний телефон та кейс від навушників. ОСОБА_4 один раз вдарив долонею ОСОБА_8 в область обличчя, начебто за образу його дівчини та вони розійшлися;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 , який показав, що працює в таксі «Джокер» та 20.01.2024 року підвозив близько 05:00 год. двох невідомих хлопців, яких зможе впізнати, від відділення «Нової Пошти», що знаходиться по вул. Широкомагерська, рухався у напрямку ЗОШ № 5. По дорозі, неподалік від перехрестя з вул. Чернігівська, один із пасажирів, той, що був із бородою і сидів ззаду, побачивши пішохода, що рухався по вул. Широкомагерська, наказав йому зупинитися, бо впізнав у ньому знайомого, і викрикнув, що він винен йому гроші. Майже на ходу пасажири почали відкривати двері автомобіля, і ОСОБА_14 зупинився біля перехрестя вул. Широкомагерська та Чернігівська. Після чого хлопці вибігли з автомобіля і з погрозливими словами у формі фізичної розправи окликнули пішохода, він побачивши їх, почав тікати в сторону вул. Чернігівська у напрямку вул. Космонавтів, а хлопці побігли за ним, далі вони всі зникли у темряві, що було далі ОСОБА_14 не бачив;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за участю свідка ОСОБА_14 , який впізнав хлопців, яких підвозив 20.01.2024 близько 05:00 год., а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_14 , який розказав та показав на місці, розказане ним під час допиту.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід обрати з метою запобігання ризикам, зазначеним у п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки після повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 8 до 15 років, досудове слідство вважає, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи вид та міру покарання, може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, не бажаючи настання відбування передбаченої законом відповідальності;

- впливати на потерпілого та свідка у кримінальному провадженні з метою зміни їх показань, чим перешкодити об`єктивному судовому розгляду у даному кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, так як ОСОБА_4 не має постійного джерела доходів, міцних соціальних зв`язків, схильний до агресії, що підтверджується обставинами вчинення ним кримінального правопорушення.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, оскільки не зможе запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому обставин та просив задовольнити з підстав, указаних у клопотанні.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. При цьому підозрюваний не погодився з обставинами, викладеними в клопотанні, зазначив, що інший підозрюваний був ініціатором конфлікту, він лише там був присутній, не забирав майно у потерпілого. Зазначив, що не збирається тиснути на потерпілого та свідків, а також переховуватися. Захисник зауважив, що прокурор не довів неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, підозра є необґрунтованою, також просив урахувати, що підозрюваний раніше не судимий.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), слідчий суддя бере до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

У рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що наявні відомості, які вказують на обґрунтовану підозру та які навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Так, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю відомостей, детальний перелік яких міститься у клопотанні, які долучені до клопотання.

При цьому на стадії розгляду клопотання слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є застосування запобіжного заходу.

Зміст доданих до клопотання доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на цьому етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Відтак, на цей час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно із ч. 2, 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Дослідивши наявні докази в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані обставини з урахуванням суворості можливого покарання свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на потерпілого та свідка.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (у тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження.

На думку слідчого судді, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідка.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками станом на час розгляду клопотання, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити.

Водночас на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. А тому, на думку слідчого судді, відсутні підстави для можливості призначення застави як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 176 - 178, 182 - 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів до 20 березня 2024 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 21 січня 2024 року 15 год. 16 хв.

Копію ухвали негайно вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_4 та направити для виконання до Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області.

Органу досудового розслідування повідомити рідних підозрюваного ОСОБА_4 про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1