Справа № 643/2049/23
Провадження № 1-в/643/5/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши подання Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого вироком Московського районного суду м. Харкова від 24.03.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 рік,-

ВСТАНОВИВ:

До Московського районного суду м. Харкова надійшло подання Салтівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання.

Обґрунтовуючи подання орган пробації посилається на необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, оскільки невиконання засудженим визначених законом та покладених на нього судом обов`язків, систематичне вчинення адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, та скоєння нового кримінального правопорушення свідчить про небажання ОСОБА_3 стати на шлях виправлення.

У судове засідання представник органу пробації, прокурор та засуджений не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Прокурор подав заяву про розгляд справи за його відсутності, подання просив задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 Кримінального процесуального кодексу України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

За таких обставин, суд вважає за необхідне розглянути подання за відсутності представника органу пробації, засудженого та прокурора.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що подання органу пробації не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Вироком Московського районного суду м. Харкова від 24.03.2023 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено покарання у вигляді одного року обмеження волі, на підстав ст. 75 КК України звільнено від відбування призначено покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

16 травня 2023 року засуджений був поставлений на облік Салтівського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області.

З особової справи № 124/2023 щодо ОСОБА_3 вбачається, що 07 вересня 2023 року ОСОБА_3 був ознайомлений про порядок та умови відбування іспитового строку.

Постановою провідного інспектора Салтівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області від 07 вересня 2023 встановлені засудженому наступні дні явки на реєстрацію: другий, третій, четвертий вівторок кожного місяця.

З вищезазначеною постановою засуджений ознайомлений 07 вересня 2023 року, про що свідчить його підпис.

12 вересня 2023 року та 19 вересня 2023 року засуджений не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

20 вересня 2023 року засуджений з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та повідомив, що не з`явився на реєстрацію 12 вересня 2023 року та 19 вересня 2023 року, оскільки перебував за містом.

20 вересня 2023 року засудженого попередженого про скасування звільнення від вибування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з листа реєстрації, засуджений не з`явився для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації також 26 вересня 2023 року та 10 жовтня 2023 року.

11 жовтня 2023 року засуджений з`явився до уповноваженого органу з питань пробації та повідомив, що не з`явився на реєстрацію 26 вересня 2023 року та 10 жовтня 2023 року, оскільки проводив час із донькою.

Відповідно до ст. 5 КВК України одним із головних принципів кримінально-виконавчого законодавства, виконання і відбування покарань є диференціація та індивідуалізація виконання покарань, раціональне застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом.

Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України суд звільняє засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

З положень ч. 3 ст. 166 КВК України вбачається, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є встановлення умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Відповідно до абз.1 п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24 жовтня 2003 року, згідно з ч. 2 ст. 78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно з ч. 3 ст. 164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу.

Порядок та умови відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, регламентується Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом МЮУ від 29.01.2019 № 272/5 (далі - Порядок).

Абзацом 2 п. 2 Параграфу 3 Розділу IX Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних із позбавленням волі, затвердженого Наказом Мін`юста України від 29.01.2019 №272/5 (далі Порядок) встановлено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, встановлених Законом України «Про пробацію», а також покладених на нього судом, або систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження, зазначене в пункті 8глави 2 розділу IV цього Порядку.

Абзац 4 зазначеного вище пункту 2 Параграфу 3 Розділу IX Порядку визначає, що невиконанням обов`язків вважається, якщо звільнений з випробуванням не виконав хоча б один з обов`язків за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють його можливості їх виконувати (документально підтверджених).

При цьому, п. 3 зазначеного Параграфу 3 Розділу IX Порядку зазначає, що у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання.

Частиною 1 ст. 34 КВК України встановлено, що поважними причинами неявки засудженого за викликом уповноваженого органу з питань пробації у призначений строк є несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і документально підтверджені.

При вирішенні питання про скасування звільнення засудженого від відбування покарання з випробовуванням суддя зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

У даному випадку, обґрунтовуючи необхідність скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання, орган пробації посилається на те, що невиконання засудженим визначених законом та покладених на нього судом обов`язків, систематичне вчинення адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, та скоєння нового кримінального правопорушення свідчить про небажання ОСОБА_3 стати на шлях виправлення.

Дійсно, з матеріалів провадження вбачається, що засуджений не з`являвся на реєстрацію у визначені йому дні до органу пробації, однак після цього надав уповноваженій особі такого органу письмові пояснення про причини неявки, а тому вказані обставини самі по собі не можуть свідчити про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Будь-яких доказів на підтвердження систематичного вчинення засудженим адміністративних правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення, та скоєння нового кримінального правопорушення суду надано не було.

Враховуючи те, що наразі засуджений належним чином виконує покладені на нього обов`язки щодо явки для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а також доводи засудженого щодо причин неявки на реєстрацію, суд вважає, що направлення його для реального відбування покарання за таких обставин буде неспіврозмірним характеру вчинених ним порушень, суперечитиме засадам гуманізму та порушуватиме справедливий баланс між його правами і свободами та захистом інтересів держави і суспільства, у зв`язку з чим у задоволенні подання відмовляє.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КВК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні подання Салтівського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого ОСОБА_3 для відбування призначеного покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 24.03.2023 у справі № 643/2049/23 відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1