Справа № 359/7531/23
Провадження № 1 -в/359/242/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , представника колонії ОСОБА_4 , засудженого ОСОБА_5 та його захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду з технічною фіксацією клопотання адміністрації ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119) щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

засудженого за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

в с т а н о в и в :

03.08.2023 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, на підставі ст. 81 КК України. Клопотання обґрунтовано тим, що він вже відбув 2/3 строку покарання та за час відбування покарання своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці, довів, що став на шлях виправлення, оскільки він постійно працював, має 4 заохочення, а стягнення відсутні. Враховуючи вищезазначене просив суд звільнити його умовно-достроково від відбування покарання.

У судовому засіданні засуджений та його адвокат ОСОБА_6 клопотання підтримали та просили суд задовольнити його.

Представник колонії ОСОБА_7 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, оскільки матеріали особової справи засудженого, свідчать про те, що останній за час перебування в БВК № 119 не довів, що став на шлях виправлення.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала, зазначивши, що засуджений ОСОБА_5 постійно був працевлаштований, та своєю сумлінною поведінкою в достатній мірі довів своє виправлення, а тому до нього можливо застосувати умовно-дострокове звільнення на той незначний термін, що залишився йому до кінця строку відбування покарання.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, та ознайомившись із особовою справою засудженого, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2020 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за цим вироком та вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 12 квітня 2019 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 186 КК, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання ОСОБА_5 у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі. Вказаний вирок набрав законної сили 27.07.2020 року.

Згідно вищевказаного вироку засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання в Бориспільській ВК № 119.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Для застосування звільнення, згідно п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом, серед іншого, за умисний тяжкий злочин.

Згідно вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2020 року ОСОБА_5 засуджено до 5 років 1 місяця позбавлення волі. Строк покарання рахується з 24.05.2019 року.

Таким чином, на момент розгляду клопотання ОСОБА_5 відбув 2/3 строку призначеного покарання, оскільки засуджений, серед іншого, за умисний тяжкий злочин. Невідбута частина покарання, на момент розгляду подання, становить 7 місяців 7 днів.

Згідно ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 2 постанови ППВСУ «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом закону, становлення особи на шлях виправлення - це прагнення засудженого до такого виправлення, позитивні зрушення в його поведінці і ставленні до праці, які свідчать про успішне здійснення процесу виправлення, що може ефективно продовжуватися й в умовах відбування менш суворого покарання. Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці.

Відповідно до коментованої ст. 81 КК України сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині.

Доцільність умовно-дострокового звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Виходячи з приписів ст. 81 КК України, висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування в установі відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання.

З матеріалів особової справи вбачається, що засуджений ОСОБА_5 у місцях позбавлення волі знаходиться з 24.05.2019 р. Під час утримання в Київському слідчому ізоляторі зарекомендував себе з посередньої сторони, заохочень та стягнень не мав, до праці не залучався.

З 24.07.2019 року по 26.08.2020 року перебув у БВК № 119, характеризувався позитивно, був працевлаштований на виробництві установи. Не допускав порушень вимог режиму відбування покарання. За сумлінне ставлення до виконання покладених обов`язків та дотримання правил поведінки 2 рази був заохочений правами начальника установи. Одне із заохочень було скасовано 11.02.2020 року за вказівкою Бориспільської місцевої прокуратури Київської області.

Під час знаходження у Київському слідчому ізоляторі з 26.08.2020 року до 23.09.2020 року зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався.

З 23.09.2020 р. засуджений прибув до БВК № 119 для подальшого відбування покарання. Відразу був працевлаштований в майстерні установи, на дільниці поклейки паперових пакетів. Відношення до праці добре та відповідальне, завжди виконує поставлені завдання.

Дійсно, 24.12.2020 року допустив порушення встановленого порядку відбування покарання, за що мав 1 стягнення, яке на даний час погашено у встановленому законом порядку.

Після чого змінив свою поведінку та зарекомендував себе з позитивної сторони, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, стягнень не мав. На профілактичному обліку не перебуває. За сумлінну працю і зразкову поведінку має чотири заохочення правами начальника установи.

У відношенні до працівників адміністрації установи не завжди дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість.

На даний час не працевлаштований на виробництві установи. Водночас, як повідомив у судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 він не працевлаштований, у зв`язку з відсутністю роботи. Вказані обставини у судовому засіданні підтвердила і прокурор, зазначивши, що у зв`язку із введенням воєнного стану на виробництві установи була відсутня робота. Вказані обставини свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 не працевлаштований у зв`язку з відсутністю виробничого навантаження, тобто з об`єктивних і не залежних від нього причин. А тому не працевлаштування засудженого ОСОБА_5 , на даний час, за відсутності такої роботи, не може ставитися йому в провину.

Водночас із матеріалів особової справи вбачається, засуджений з перших днів перебування в БВК № 119 був працевлаштований, працював весь час поки була робота в майстерні, оскільки звільнений не був. Вказані обставини також підтвердила і прокурор у судовому засіданні.

Бере активну участь у програмах диференційованого виховного впливу, а саме: «Фізкультура та спорт», «Духовне відродження». Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, неконфліктний. Адекватно реагує на критику в свою адресу. Самооцінка адекватна.

Під час перебування в установі особа скорегувала свою поведінку в позитивному напрямку. Має позитивні плани щодо зміни способу життя, але не знає яким чином їх втілити. Бере участь в реалізації плану індивідуальної роботи. Заходи реалізації індивідуальної програми виконує у визначені терміни.

Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті і порядку, має охайний зовнішній вигляд. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до ст. 110 КВК підтримує зв`язки з рідними шляхом побачень та отримує від них передачі.

Згідно ст. 118 КВК залучається до робіт з благоустрою установи та відділення. До виконання цих робіт відноситься добре, але робить це під контролем.

Відповідно до ст. 127 КВК не приймає участі у роботі самодіяльних організацій установи.

Вину за вироком суду визнав повністю. Усвідомлює негативні наслідки скоєного правопорушення, засуджує свою поведінку. Згідно вироку має позов, який сплачує.

Згідно відомостей із підсистеми «КАСАНДРА» електронної системи Єдиний реєстр засуджених та осіб, взятих під варту засудженого ОСОБА_5 , із урахування аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-вихованої роботи за підсумком: рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення - середній; рівень шкоди життю та здоров`ю з огляду на характер скоєного злочину - низький; рівень ймовірної небезпеки для суспільства з огляду на характер скоєного злочину - середній.

Аналіз особової справи ОСОБА_5 , на переконання суду, переконливо доводять позитивну динаміку змін в особистості засудженого, які на час розгляду судом його клопотання досягли достатнього ступеню виправлення засудженого.

З огляду на це, рішення комісії в яких було відмовлено у застосуванні до засудженого ОСОБА_8 вимог ст. 81, 82 КК України та 101 КВК України, не можуть бути взятими судом до уваги. Також відсутність у минулому підстав для звільнення від відбування покарання умовно-достроково не може бути перешкодою для ухвалення відповідного рішення в майбутньому, коли такі підстави з`явились.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і немає необхідності в подальшому відбуванні покарання.

З урахуванням даних про особу засудженого, який в загальному позитивно характеризується за час відбування покарання, був працевлаштований з перших днів відбування покарання, має гарну поведінку та добре ставлення до суспільно-корисної праці, режим відбування покарання не порушує, приймає участь у роботах по благоустрою місць позбавлення волі, бере активну участь у програмах диференційованого виховного впливу, врівноважений та спокійний, під час перебування в установі останній скорегував свою поведінку у позитивному напрямку, має високий рівень мотивації, підтримує зв`язки з рідними, має позитивні плани на майбутнє, тим самим засуджений продемонстрував позитивні зрушення в своїй свідомості, з урахуванням того, що засудженому до повного відбуття покарання залишився незначний строк, суд вважає, що на даний час ОСОБА_5 не є суспільно-небезпечною особою, за час перебування у виправній колонії ним досягнуто значних успіхів на шляху до соціалізації та доведено можливість стати повноцінним та законослухняним членом суспільства, сумлінною поведінкою, ставленням до праці він довів своє виправлення, а тому заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Таким чином, судом встановлено, що засуджений ОСОБА_5 на момент розгляду клопотання відбув 2/3 призначеного строку покарання, а своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, у зв`язку з чим суд вважає за доцільне звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на невідбуту його частину, яка становить 7 місяців 7 днів.

Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України, ст. 158 КВК України, та керуючись ст. 376, 536-539 КПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання засудженого задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.06.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років один місяць, - на невідбуту частину призначеного покарання, що становить 7 (сім) місяці 7 днів позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Оголошення повного тексту ухвали суду здійснено о 09.00 год. 20.11.2023 року.

Суддя ОСОБА_1