У Х В А Л А

27 грудня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суд м. Полтави ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава клопотання слідчого СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001175 від 14 грудня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Григорівка Солонянського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, має на утриманні двої неповнолітніх дітей, судимого

27 березня 2017 року Диканським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки;

11 жовтня 2019 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

21 січня 2021 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 1850 ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

28 липня 2021 року Решетилівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 4 місяців арешту

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 без визначення розміру застави, необхідність в чому аргументована наступним.

СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001175 від 14 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Органами досудового розслідування встановлено, що 13 грудня 2023 року, близько 14 години, ОСОБА_6 перебуваючи в домоволодінні за місцем мешкання свого знайомого потерпілого ОСОБА_7 , що в АДРЕСА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, відкрито заволодів мобільним телефоном «Tecno Pop 5» LTE (BD4i) 3/32GB, IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи 2498,48 грн, який знаходився в руці потерпілого ОСОБА_7 , та поклав його в зовнішню кишеню своєї куртки. В подальшому, в приміщенні кімнати будинку ОСОБА_6 , розуміючи, що за його діями спостерігає ОСОБА_7 , із поверхні дерев`яного табурету відкрито викрав банківську карту АТ «Державний ощадний банк України» № НОМЕР_3 , що належить потерпілому, яку також поклав до зовнішньої кишені своєї куртки, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на суму 2 498,48 грн. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В ході досудового розслідування кримінального провадження 26 грудня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите заволодіння чужим майно (грабіж), вчинене в умовах воєнного стану.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків в кримінальному провадженні, знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідча просить застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання в повному обсязі та просив його задовольнити з мотивів, наведених у ньому. Вказала, що підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення є обґрунтованою та підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, які надані суду, зокрема: протоколом огляду місця події від 13 грудня 2023 року, проведеного по АДРЕСА_2 ; показаннями потерпілого ОСОБА_7 , а також свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом огляду фіскального чеку №11628 від 14 грудня 2023 року; протоколом протокол огляду мобільного телефону та банківської карти від 15 грудня 2023 року; протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого ОСОБА_7 ; повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; показаннями ОСОБА_6 ; речовими доказами по кримінальному провадженню та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідча ОСОБА_4 просила задовольнити клопотання з мотивів, наведених прокурором.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв?язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов?язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Встановлено, 26 грудня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази, слідчий суддя вважає, що в матеріалах провадження містяться достатні дані, які переконують суд у тому, що підозрюваний міг вчинити інкримінований йому злочин, висунута підозра є обґрунтованою. Констатуючи це, суд виходить з того, що обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об?єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину. Така позиція узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», в яких наголошено на тому, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об?єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Так, надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжкими злочином.

Крім того, слідчий суддя вважає, що в ході розгляду клопотання знайшли й своє об`єктивне підтвердження наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які посилаються слідчий та прокурор.

Зокрема, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого злочину, санкцією якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, ОСОБА_6 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинене. Слідчий суддя також погоджується з доводами прокурора про наявність ризику незаконного впливу підозрюваним на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, зокрема шляхом психологічного тиску на цих осіб, внаслідок чого вони можуть змінити свої показання або відмовитись від давання показань. Крім того, слідчий суддя приймає до уваги й доводи сторони обвинувачення про наявність ризиків, що підозрюваний, в разі застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, може знищити або сховати будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення, на що вказує характеристика особи підозрюваного, який будучи неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимість за які не погашена у визначеному законом порядку, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин, в зв`язку з чим з огляду на систематичність злочинних дій підозрюваного, відсутність у нього офіційних джерел доходу, наявні достатні підстави вважати, що останній може вдатися до аналогічних дій, а також перешкодити кримінальному провадженню іншим чином.

При цьому суд виходить з установленого правила про те, що ризиком в контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству, а тому доводи захисника про те, що стороною обвинувачення не встановлено обставин переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду, та не надано доказів перешкоджання ним будь-яким чином кримінальному провадженню, не заслуговують на увагу, оскільки для доведеності існування ризиків не є обов`язковою доведеність вчинення особою активних дій.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд враховує дані про особу підозрюваного в їх сукупності, у тому числі, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, вік та стан його здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його проживання, репутацію, майновий стан.

Беручи до уваги сукупність наведених вище фактів, слідчий суддя приходить до переконання, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання ним покладених процесуальних обов`язків і не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Такі обставини, на думку суду, є істотними й такими, що виправдовують тримання підозрюваного під вартою, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Зокрема, особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що даний запобіжний захід вимагає наявність особливої довіри до підозрюваного в підтвердження можливості дотримання процесуальних обов`язків, а з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність ризиків та характеристику особи підозрюваного, вказаний запобіжний захід в даному випадку є занадто м`яким; особиста порука не може бути застосована, так як на адресу правоохоронних органів не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за підозрюваного ОСОБА_6 ; домашній арешт неможливо застосувати до ОСОБА_6 , так як зважаючи на обставини кримінального правопорушення, поведінку підозрюваного після вчинення кримінального правопорушення, відсутність в нього соціальних зв`язків, постійного місця роботи та проживання, цей запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного та не буде достатнім для запобігання доведеним ризикам.

Отже, надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказують слідчий та прокурор; недостатність застосування більш м?яких запобіжних заходів для запобігання доведеним ризикам.

Згідно ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

При цьому слідчий суддя враховує положення ч. 3 ст. 183 КПК України, відповідно до якого, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов?язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до положень п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, враховуючи характеристику особи підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, вважаючи, що внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигялід тримання під вартою, визначивши йому альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчої - задовольнити.

Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України, строком на 60 днів, який обчислювати з 11 год 44 хв 27 грудня 2023 року.

Кінцевим днем тримання під вартою визначити 25 лютого 2024 року, 11 год 44 хв.

Визначити підозоюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107 360 грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: отримувач - ТУ ДСАУ в Полтавській області , ЗКПО 26304855, р/р U A0015950 В ДКСУ м. Київ, МФО 820172, призначення платежу - застава, № ухвали суду та назва суду, прізвище, ім?я, по - батькові платника застави, сума застави, дата внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь - який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного такі обов?язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз?яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному в цій ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув?язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув?язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю. У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у цій ухвалі, підозрюваний зобов?язаний виконувати покладені на нього обов?язки, пов?язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв?язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення.

Повний текст ухвали складено 28 грудня 2023 року о 10 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_13