02.02.2024
Справа № 642/408/24
Провадження № 1-кс/642/393/24
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

31 січня 2024 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні дистанційно, в режимі відеоконференції в м. Харкові клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова із клопотанням, про продовження строку домашнього арешту та виконання обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 05.12.2023 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Як вбачається з наданих органом досудового розслідування матеріалів, у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, знаходиться кримінальне провадження №0000734 від 04.12.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з вимогами п.1 додатку № 1 до Постанова Верховної Ради України від 17 червня 1992 року № 2471-XII «Про право власності на окремі види майна» зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку №2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), бойова і спеціальна військова техніка, ракетно-космічні комплекси не може перебувати у власності громадян.

Відповідно до ч.2 ст.178 Цивільного Кодексу України, види об`єктів цивільних прав, які можуть належати лише певним учасникам обороту або перебування яких в цивільному обороті допускається за спеціальним дозволом, встановлюються законом. Частина 1 статті 263 Кримінального кодексу України встановлює кримінальну відповідальність за носіння, зберігання, придбання, передачу чи збут вогнепальної зброї (крім гладко ствольної), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Враховуючи те, що спеціального закону, який регулює порядок придбання, зберігання та носіння зброї, вибухових припасів та вибухових речовин немає, дозвіл на володіння об`єктами, які обмежені в цивільному обороті, на законних підставах, фізичним особам-загального статусу, виданий бути не може.

Разом з тим, ОСОБА_4 , у порушення вимог вказаного законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, посягаючи на громадську безпеку, що супроводжувалось незаконним поводженням з бойовими припасами та вибуховими пристроями, вчинив його незаконне придбання та зберігання за невстановлених слідством обставин.

Так, 04.12.2023 працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку житла та іншого володіння особи за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , був встановлений факт незаконного зберігання, без передбаченого законом дозволу ОСОБА_4 вибухових пристроїв, а саме двох корпусів оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, 25 (двадцять п`ять) бойових припасів, а саме набоїв МДЗ, калібру 12,7 мм, та один вибуховий пристрій , а саме головковий підривач до артилерійських снарядів ДТМ-75.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у придбанні та зберіганні бойових припасів та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, 05.12.2023 повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обґрунтованість підозри підтверджується наступними доказами у кримінальному провадженні: протоколом проведення обшуку від 04.12.2023 року за адресою мешкання ОСОБА_4 а саме: АДРЕСА_1 ; протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 04.12.2023 року; висновком судової вибухотехнічної експертизи Тернопільського НДЕКЦ МВС України № CE-19/120-23/12839-ВТХ від 05.12.2023 року згідно з яким надані на дослідження предмети є двома корпусами оборонних осколкових ручних гранат Ф-1, та являються вибуховими пристроями.

Вищенаведені докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України.

05.12.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_4 Чортківським районним судом Тернопільської області було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання за адресою АДРЕСА_1 в нічну пору доби з 21 години вечора до 07 години ранку.

15.12.2023 року прокурор Чортківської окружної прокуратури визнав підслідність кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000734 від 04.12.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000734 від 04.12.2023 постановою керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 від 26 січня 2024 продовжено до 3-х місяців, тобто до 05.03.2024.

Відповідно до ст. 12 КК України ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.

На цей час вбачаються підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у виді домашнього арешту, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення додаткового обвинувачення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Метою застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є забезпечення його належної процесуальної поведінки, сприяння досудовому розслідуванню та судовому розгляду у розумні строки та запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив умисний тяжкий злочин, за який Законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, офіційних джерел існування не має, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, таким чином намагаючись уникнути кримінальної відповідальності, тобто існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний, без застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити інші кримінальні правопорушення, тобто існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення інших кримінальних правопорушень - злочинів.

Вказане підтверджує наявність ризиків, враховуючи відомості про особу підозрюваного, щодо здійснення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , тяжкості покарання, яке ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, вагомості наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, а також даних про особистість ОСОБА_4 , з метою недопущення вчинення нових кримінальних правопорушень, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконному впливу на свідків у кримінальному провадженні, вищезазначене свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків, тому прокурор звертається до суду з клопотанням про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно останнього.

Прокурор у судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний, проти задоволення клопотання, щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період часу не заперечував.

Захисник проти задоволення клопотання прокурора не заперечував, підтримав позицію підзахисного ОСОБА_4 .

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно зі ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Вказаною статтею передбачено, також, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України передбачено право прокурора звертатись до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу, в разі якщо існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали та заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики (зазначені у ст.177 КПК України) не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують домашній арешт.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Так, судовим розглядом встановлено, що СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000734 від 04.12.2023 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 , 05.12.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 05.12.2023 підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічну пору доби з 21-00 год. вечора до 07-00 год. ранку, строком на 2 місяці, тобто до 02.02.2024.

15.12.2023 року прокурор Чортківської окружної прокуратури визнав підслідність кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000734 від 04.12.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000734 від 04.12.2023 постановою керівника Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 від 26 січня 2024 продовжено до 3-х місяців, тобто до 05.03.2024.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах. Сукупність цих доказів дають підстави вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, є обґрунтованою.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків, слідчий суддя вважає, що їх наявність є реальною.

З урахуванням обсягу слідчих та розшукових дій, які необхідно виконати у кримінальному провадженні, завершити досудове розслідування до закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 об`єктивно не можливо.

З огляду на наведене, слідчим суддею встановлена визначена передбачена ст.199 КПК України сукупність підстав для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний період часу стосовно ОСОБА_4 .

Також має бути продовжена дія обов`язків, які покладені на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України при застосуванні запобіжного заходу.

Вирішуючи питання щодо строку проводження дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та процесуальних обов`язків, то виходячи з положень ч. 7 ст. 194 КПК України цей строк слід визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 05.03.2023.

На підставі викладеного, керуючись статтями 177, 178, 181, 193, 199, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити.

Продовжити строк домашнього арешту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в межах строків досудового розслідування, тобто до 05 березня 2024 року, заборонивши йому залишати у нічний час з 21 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступного дня житло за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені в статті 194 КПК України, а саме:

- Прибувати до слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, прокурора або суду за першою вимогою.

-Не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Термін дії ухвали до 05.03.2024.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ..

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1