Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження№ 1-кп/733/110/23
Єдиний унікальний №733/982/23
Вирок

Іменем України

09 листопада 2023 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ічнянського районного суду кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000668від 26.05.2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , не заміжньої, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працюючої , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч.4 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 19.05.2023 року у вечірній час , близько 20 год. в умовах воєнного стану, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи з корисливих мотивів з метою власного збагачення,усвідомлюючи протиправність своїх дій, направлених на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно- небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, таємно зайшла до господарства, що належить ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , проникла до господарського приміщення сараю з тильної сторони де немає огорожі та відкрила двері сараю, які були не замкнені на замок, звідки викрала належний ОСОБА_5 чотирьохтактний бензиновий генератор марки «Werk» моделі WPG 3600, вартість якого, згідно з висновком судової товарознавчої експертизи СЕ-19/125-23/6487-ТВ від 19.06.2023 становить 10501,75 грн. Завантаживши генератор на візок, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдала потерпілому ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.

Потерпілим заявлено цивільний позов на суму 10507,75 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала , щиро розкаялася та показала, що 19 травня 2023 року викрала з сараю у потерпілого ОСОБА_5 бензиновий генератор та підтвердила всі обставини, які викладені у обвинувальному акті, попросила вибачення у потерпілого.

Покази обвинуваченої в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду в правильності розуміння нею змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції. Наведене свідчить про повну доведеність вини обвинуваченої у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що 19.05.2023 року з його господапрського сараю було викрадено бензиновий генератор , але вважає, що крадіжку скоїла ОСОБА_4 не одна. Генератор важить 43 кг, тому самостійно його викрасти не могла, вона когось вигороджує. На досудовому слідстві ОСОБА_4 давала інші покази. Цивільний позов підтримав та просив для ОСОБА_4 обрати міру покарання у виді позбавлення волі.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи за правилами ч. 3 ст. 349 КПК України. В судових дебатах просив призначити покарання для ОСОБА_4 у виді позбавлення волі з випробуванням.

Переконавшись у добровільності позиції учасників судового розгляду, а також в тому, що вони усвідомлюють неможливість оскаржити обставини, встановлені під час досудового розслідування, в апеляційному порядку, суд дійшов висновку про судовий розгляд кримінальної справи за правилами ч.3 ст.349 КПК України.

Оскільки обвинувачена визнає свою вину повністю, погоджується з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а прокурор не висловлює жодних заперечень щодо встановлених обставин, які надані на підтвердження винуватості обвинуваченої, суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 доведена повністю і кваліфікує її дії за ч.4 ст.185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в інше приміщення, вчиненому в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченій , у відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею кримінального правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченої.

Відповідно до частини 1статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином, раніше не судима, розлучена, офіційно не працююча, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, за допомогою не зверталася, має зареєстроване місце проживання, за яким характеризується негативно.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини , які обтяжують покарання відсутні.

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, пом`якшуючі покарання обставини, особу ОСОБА_4 , її ставлення до скоєного злочину та вважає, що виправлення обвинуваченої та попередження скоєння нею нових злочинів можливо без відбуття покарання в місцях позбавлення волі.

Суд вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку та, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченої, у період його дії на неї слід покласти передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки, які на думку суду будуть необхідні і достатні для її виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Наведене відповідає вимогам ст. 50 КК України, оскільки покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання цивільного позову потерпілого ОСОБА_5 про відшкодування 10501,75 грн. грн. матеріальної шкоди ,завданої кримінальним правопорушенням, суд виходить з наступного.

Згідно з положеннями ч.1 ст.128 КПК України , особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної

особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану діянням підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ст.1166 ЦК України , майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та підтверджено в ході судового розгляду обвинуваченою ОСОБА_4 , матеріальна шкода завдана потерпілому ОСОБА_5 становить 10501,75 грн. , яка на час розгляду кримінального правопорушення не відшкодована, а тому суд вважає, що цивільний позов потерпілого про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався і підстав для його застосування суд не вбачає.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) , передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі.

На підставіст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо вона протягом випробувального строку у три роки не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на неї судом обов`язки.

Початок іспитового строку обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Згідност.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу - не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 10501 (десять тисяч п`ятсот одна) грн.75 грн. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 956,00 грн. витрат за проведення експертизи.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не було подано.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1