ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1469/23

Провадження № 1-в/210/472/23

"25" жовтня 2023 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

засудженого: ОСОБА_3 ,

захисника засудженого, - адвоката: ОСОБА_4 ,

прокурора: ОСОБА_5 ,

представника адміністрації колонії: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в режимі відеоконференції (дистанційного провадження), клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , востаннє засудженого 23 грудня 2019 року вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, за ст.ст.185 ч.3, 289 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 05 років 03 місяці позбавлення волі, про вирішення питання щодо умовно-дострокового звільнення, -

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Ухвалою суду від 01 червня 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання засудженого.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 вересня 2023 року, ухвалу Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 червня 2023 року, скасовано, а провадження направлено на новий розгляд в суді першої інстанції.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 вересня 2023 року, справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 .

Клопотання засудженим ОСОБА_3 обґрунтовано тим, що він за період відбуття покарання зарекомендував себе з позитивної сторони, до праці ставиться добросовісно, відбув необхідну частину строку покарання, призначеного вироком суду.

Присутні у судовому засіданні засуджений та його захисник, кожен окремо надали пояснення по суті справи, підтримали клопотання у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у ньому, просили суд його задовольнити.

Прокурор проти клопотання засудженого заперечував, вважаючи його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, засудженого таким, що на даний час не довів свого виправлення, а клопотання таким, що подано передчасно.

Представник адміністрації колонії вирішення даного питання залишив на розсуд суду.

Суд, вислухавши засудженого, його захисника, прокурора та представника адміністрації колонії, дослідивши клопотання, наявні у суду матеріали особової справи засудженого, характеризуючі матеріали, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, враховуючи наступне.

Так, відповідно до положень ст.81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у вигляді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за особливо тяжкий злочин.

Як слідує зі змісту кримінального закону, положення про те, що засуджений довів своє виправлення, означає, що його сумлінна поведінка і ставлення до праці свідчать про успішність процесу виправлення і можливості ефективного продовження його при умові застосування умовно-дострокового звільнення.

Передумовою застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання згідно з ч.1 ст. 81 КК України є фактичне відбуття засудженим певної частини покарання за відповідний злочин.

Разом з тим, підставами для такого звільнення є не лише фактичне відбуття засудженим певної частини покарання, а й доведення засудженим свого виправлення.

Водночас, суд звертає увагу на те, що під виправленням розуміється процес позитивних змін, які відбуваються в особистості засудженого та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Виправлення полягає в тому, щоб шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність, а ще краще, нехай навіть під страхом покарання, прищепити повагу до закону. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що само по собі важливий результат застосування покарання, суттєвий показник його ефективності.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливо лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Одним з найважливіших засобів виправлення засуджених виступає суспільно корисна праця. Залучення до праці спрямоване, насамперед, на приучення засуджених ставитися до праці, як до позитивної та необхідної складової їх життя, у тому числі й подальшого життя на волі. Висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на врахуванні даних про його поведінку в цілому та відношенню до праці за весь період знаходження у виправних установах, а не за час, що безпосередньо передує розгляду клопотання. Суд не може не врахувати, що примірна поведінка це не тільки пасивна форма поводження засудженого, що полягає в утриманні від порушення режиму відбування покарання, а й активна форма поведінки, котра за своєю суттю є намаганням своєю діяльністю виправити вину за скоєне кримінальне правопорушення.

Судом досліджені характеризуючі матеріали на засудженого, висновок щодо ступеня виправлення засудженого та особова справа.

Так, ОСОБА_3 засуджений востаннє вироком Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 грудня 2019 року, за ст.ст.185 ч.3, 289 ч.2, 70 ч.1, 71 ч.1 КК України, до покарання у вигляді 05 років 03 місяці позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі знаходиться з 10 вересня 2019 року, а саме в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань №4». З 06 березня 2020 року засуджений відбував покарання в ДУ «Жовтоводська виправна колонія №26», з 28 вересня 2020 року відбуває покарання в ДУ «Криворізька виправна колонія №80».

За весь час відбування покарання засуджений має два стягнення, в тому числі один раз був поміщений до ДІЗО, стягнення погашені, має два заохочення, від 26 жовтня 2022 року, та від 20 квітня 2023 року, при цьому в місцях позбавлення волі перебуває з 10 вересня 2019 року, тобто не проявляє належних дій, спрямованих на доведення свого виправлення. Даний факт свідчить, що засуджений не довів своє виправлення, оскільки висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання.

ОСОБА_3 в місцях позбавлення волі характеризується посередньо, засуджений шкодує про вчинене ним кримінальне правопорушення та визнає свою вину, але в неповній мірі усвідомлює наслідки вчиненого кримінального правопорушення. До засудження не працював. По прибуття до установи засуджений працевлаштований різноробочим до цеху ДПД-2 підприємства установи. З наданим об`ємом роботи справляється в повному обсязі, зауважень з боку майстра та начальника цеху не надходило. Засуджений не володіє достатнім рівнем професійних навичок для отримання роботи після звільнення, так як має лише повну загальну середню освіту та наразі не вчиняє ніяких дій для отримання професійних навичок. Засуджений отримує заробітну плату. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні. Соціальні зв`язки підтримує з матір`ю, батьком та братом. Ці зв`язки стабільні та доброзичливі, але ці стосунки не мають позитивного впливу на засудженого. Зароблені кошти перераховує не батькам та сину, а тітці. Вважає, що син матеріально забезпечений. Під час відбування покарання отримав 20 посилок (передач). До засудження наркотичні засоби не вживав. Не усвідомлює вплив вживання алкоголю на життя і здоров`я, а також на ймовірність скоєння протиправних дій. Під час відбування покарання 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності за вживання алкогольних напоїв. Має позитивні плани на майбутнє, але не розуміє як їх втілити в життя.

Відповідно до Висновку щодо ступеня виправлення засудженого, із урахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи (за підсумком (загальним балом) розділів IІ - VI): засуджений ОСОБА_7 не довів своє виправлення та не може бути представлений до заміни покарання у виді умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки набрав 54 бали.

Вказане передбачено Методикою визначення ступеня виправлення засудженого, затвердженою Наказом Міністерства юстиції України 19 січня 2023 року №294/5 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 19 січня 2023 року за №117/39173.

Згідно з довідкою, засуджений на виробництві колонії отримував заробітну плату за період з червня 2022 року по березень 2023 року.

Згідно частини 2 статті 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На думку суду, звільнення від відбування покарання умовно-достроково з огляду на поведінку засудженого, який не довів свого виправлення, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним у ст.ст.50, 65 КК України.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією з головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто готовність до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26 квітня 2022 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Водночас, передумовою дострокового звільнення є саме «бездоганна» поведінка засудженого протягом всього строку відбування покарання і державні органи, які пов`язані із процесом виправлення та перевиховання засудженого та суд не мають підходити до цього питання формально.

В сукупності із зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого ОСОБА_3 , враховуючи тяжкість злочинів, за котрі засуджений відбуває покарання, обставини їх вчинення, термін покарання, призначеного вироком суду, невідбуту частину покарання, об`єктивних фактів та даних, які б свідчили, що ОСОБА_3 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, що є підставою для застосування ст.81 КК України не встановлено.

Застосування умовно-дострокового звільнення вимагає обов`язкової наявності двох підстав: матеріальної (ч.2 ст.81 КК України) та формальної (ч.3 ст.81 КК України). Єдність цих підстав є основою, за наявності, якої суд отримує можливість ухвалити рішення про зміну правового статусу засудженого.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засудженого, не лише за період, що безпосередньо передує поданню про умовно дострокове звільнення, за весь час відбування ним покарання.

У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджений дійсно став на шлях виправлення необхідний більш тривалий час.

Отже, процес виправлення і перевиховання має бути стабільним та послідовним і всебічно й повно дослідив дані про особу засудженого ОСОБА_3 і на підставі характеризуючих особу засудженого матеріалів, які були в розпорядженні суду та безпосередньо досліджувались при розгляді заяви засудженого про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд прийшов до висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення.

Дані щодо заохочень засудженого ОСОБА_3 , на думку суду, мають важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийняті рішення про умовно-дострокове звільнення останнього від відбування покарання.

В сукупності з зазначеним та наявною в матеріалах справи інформацією щодо особи засудженого, який своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, враховуючи те, що процес виправлення та перевиховання має бути стабільним та послідовним, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 немає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.81 КК України, п.2 ч.1 ст.537, ст.539 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 25 жовтня 2023 року.

Суддя: ОСОБА_1