Справа № 503/1217/21
Провадження № 1-кп/503/6/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року Кодимський районний суд Одеської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима судове провадження за кримінальним провадженням внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403 від 04.06.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Республіки Молдова, громадянина України, українця, не одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник адвокат ОСОБА_6 ,

встановив:

15.05.2021 року ОСОБА_3 придбав через мережу Інтернет, y невідомої особи, за 9000 гривень, посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , на своє ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням дати видачі 06.05.2021 року, яке не відповідає за способом виготовлення аналогічним документам, які виготовляються на підприємстві, що здійснює їх випуск «Поліграфічний комбінат «Україна» (PC Ukrainе).

03.06.2021 року o 17 год. 08 хв. на вул. Промислова, м. Кодима, Кодимської ТГ, Подільського району, Одеської області, нарядом поліції СРПП ВПД № 1 Подільського РУП ГУНП в Одеській області зафіксований факт вчинення водієм мотоцикла марки «SPARK SP200R-25i», під керуванням ОСОБА_3 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, який під час складання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення за вказаною статтею та в ході перевірки працівниками поліції документів, достовірно знаючи, що його посвідчення водія є підробленим, так як він не проходив навчання на відкриття категорій «А, А1, В, В1, С, С1» та відповідно не отримував право керування транспортними засобами зазначених категорій, умисно пред`явив працівникам поліції посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням дати видачі 06.05.2021 року, тим самим, використав завідомо підроблений документ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у вчиненні вище викладеного кримінального правопорушення як до зміни обвинувачення прокурором так і після, надав покази, які відповідають фактичним обставинам. При цьому, зазначив, що тиску на нього або примушування до визнання ним своєї вини до нього не застосовувалось, а також, що розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини з наданням відповідних показів, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується сукупністю інших доказів, досліджених в судовому засіданні, а саме:

- постановою від 04.06.2021 року про визнання і приєднання до кримінального провадження речових доказів, згідно якої посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 06.05.2021 року приєднане до кримінального провадження № 0000403 як речовий доказ;

- висновком експерта № 21-3149 від 10.06.2021 року з фототаблицею №1 за результатом проведення судово-технічної експертизи документів, згідно якого наданий на експертизу бланк «Посвідчення водія» серії НОМЕР_1 від 06.05.2021 на ім`я ОСОБА_3 не відповідає за способом виготовлення аналогічним документам, які виготовляються на підприємстві, що здійснює їх випуск «Поліграфічний комбінат «Україна» (PC Ukrainа).

Отримавши покази обвинуваченого ОСОБА_3 , що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, дослідивши письмові докази сторони обвинувачення та висновок експерта, враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів у кримінальному провадженні, оскільки учасники судового провадження не заперечували проти цього.

Учасникам судового провадження судом попередньо також було роз`яснено, що згідно ч.2 ст. 394 КПК України вони позбавлені права оспорювати обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України. З чим учасники погодились і проти чого також не заперечували.

Суд визнає зазначене вище формулювання обвинувачення доведеним, а дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікує за ч.4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Діючи у відповідності до вимог ст. 337 КПК України суд, з урахування показань наданих обвинуваченим під час судового розгляду, вважає доведеною вину ОСОБА_3 відповідно до висунутого йому обвинувачення, а тому останній повинен нести відповідальність за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого та зазначена у змісті обвинувального акту, є щире каяття. Однак, суд не погоджується із наявністю у обвинуваченого щирого каяття з огляду на наступне.

Згідно висновків викладених в постановах Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 10 лютого 2020 року та від 02 листопада 2021 року у справі № 643/13256/17 (провадження № 51-2221км19) виходячи із системного тлумачення законодавства та із судової практики, щире каяття, характеризуючи ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, яке окрім визнання своєї вини серед іншого також передбачає демонстрацію готовності понести заслужене покарання, що насамперед повинно виражатися в готовності нести покарання. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження. Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає у розшуку майна здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо). Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, як до внесення відомостей до ЄРКП (наприклад, при з`явленні із зізнанням), так і після їх внесення, на досудовому розслідуванні або під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття. Таким чином, можна зробити висновок, що щире каяття - це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню заданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Про те суд не вбачає щирого каяття обвинуваченого ОСОБА_3 за умов того, що після зміни прокурором 23.02.2022 року обвинувачення під час судового провадження обвинувачений ОСОБА_3 не з`явився в наступне судове засідання призначене на 10.03.2022 року будучи повідомленим про нього під розписку (а.с.71) та в подальшому ухилився від явки до суду, а 05.04.2022 року взагалі залишив територію України не повідомивши про це суд, внаслідок чого ухвалою суду від 27.06.2022 року (а.с.107-108) був оголошений в розшук із зупиненням судового провадження.

Таким чином суд не вважає згадані дії обвинуваченого під час судового провадження не лише проявом готовності нести покарання, а й взагалі такими, що сприяли завершенню кримінального провадження щодо нього так як фактично вони були перешкодою, яка викликала зупинення судового провадження більше ніж на півтора року.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Відповідно до наявних у суду відомостей, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується задовільно, не працевлаштований, не одружений та не має осіб на своєму утриманні, у лікаря-нарколога та/або лікаря-психіатра на обліку не перебуває, має інвалідність ІІ групи, раніше до кримінальної відповідальності не притягався.

При призначенні міри покарання ОСОБА_3 суд враховує, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який за місцем проживання характеризується задовільно, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також майновий стан винного, у зв`язку з чим приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити міру покарання у виді штрафу в розмірі, установленому у санкції ч.4 ст. 358 Особливої частини КК України (з урахуванням положень ч.2 ст. 53 Загальної частини КК України), що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, та є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час досудового розслідування і судового провадження не застосовувався, а до набрання вироком законної сили суд не вбачає ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, та як наслідок необхідності в обранні запобіжного заходу до обвинуваченого з огляду на обставини, передбачені ст. 178 КПК України, на призначення покарання у виді штрафу.

Арешт на майно із забороною користування та розпорядження ним будь-яким чином речовий доказ, що був предметом кримінального правопорушення та зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2021 року, згідно положень ч.4 ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню.

Речовий доказ підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , що було предметом кримінального правопорушення та зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, яке зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000403, згідно положень пункту 7 ч.9 ст. 100 КПК України, залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати в сумі 5491,52 грн, пов`язані із проведенням судово-технічної експертизи документів, згідно положень ст. 118, 124 ч.2, 126 ч.1 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 369-374, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Котовського міськрайонного суду Одеської області від 21.07.2021 року, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням його видачі ТСЦ 8043 06.05.2021 року та дійсності до 06.05.2023 року.

Речовий доказ підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із зазначенням його видачі ТСЦ 8043 06.05.2021 року, залишити в матеріалах кримінального провадження (досудового розслідування) протягом усього часу їх зберігання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судово-технічної експертизи документів в сумі 5491,52 грн.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через суд, який ухвалив його Кодимський районний суд Одеської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1