Справа 556/439/24
Номер провадження 1-кс/556/99/2024
У Х В А Л А

Іменем України

14.02.2024 року.

Слідчий суддя Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю особи, щодо якої вирішується питання захисту прав - ОСОБА_3 ,

представників особи, щодо якої вирішується питання захисту прав адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Володимирець, в режимі відеоконференції, об`єднану справу за заявами адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 , поданих в порядку ст.206 КПК України щодо виконання загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області надійшли клопотання представників ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в порядку ст.206 КПК України з вимогами вжити заходів до звільнення ОСОБА_3 , позбавленого свободи та безпідставно утримуваного у прикордонному загоні ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) (приміщення Володимирецького навчально-виховного комплексу №3), за відсутності будь-якого судового рішення про затримання чи тримання під вартою.

Свої заяви обгрунтовують тим, що 08 лютого 2023 року, поблизу міста Чоп Закарпатської області, невідомими особами в камуфляжній формі і масках ОСОБА_3 був затриманий і утримувався декілька днів, де до нього застосовувалось фізичне та психологічне насильство, а згодом був переданий представникам ТЦК міста Хуст, які продовжували застосовувати до підзахисного насильство у приміщенні представників Хустського ТЦК Закарпатської області, куди працівників поліції та лікарів швидкої допомоги за викликом не допускали.

12.02.2024 представники ТЦК доставили ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 , у військову частину, де продовжують незаконно та безпідставно утримувати (позбавляють волі) застосовуючи насильство, примушують його пройти військово - лікарську комісію, позбавляють права спілкуватися по телефону з рідними та близькими.

ОСОБА_3 не є військовим на даному етапі, оскільки ніякої присяги, як військовослужбовець не приймав, утримується незаконно без будь-яких рішень суду та/або будь-яких інших законних рішень.

Неодноразові вимоги ОСОБА_3 до працівників ТЦК та СП і військової частини про негайне його звільнення залишилися без розгляду. ОСОБА_3 , незаконно перебуває під вартою. Держава не виконує взяті на себе зобов`язання по охороні його життя та здоров`я, а також щодо забезпечення принципів законності відносно нього.

На підставі викладеного просять слідчого судді задоволити їх клопотання, та звільнити ОСОБА_3 , позбавленого свободи та безпідставно утримуваного у прикордонному загоні ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ), за відсутнсоті судового рішення, яке набрало законної сили.

Ухвалою слідчого судді від 13.02.2024 зобов`язано прикордонний загін ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ), негайно доставити ОСОБА_3 , який за повідомленням адвоката ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_5 утримується службовими особами прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) (приміщення Володимирецького навчально-виховного комплексу №3) до слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 для з`ясування підстав позбавлення його свободи. Зобов`язано уповноважених осіб прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) (приміщення Володимирецького навчально-виховного комплексу №3) негайно надати слідчому судді Володимирецького районного суду ОСОБА_1 належним чином завірену копію судового рішення, яке набрало законної сили, яким передбачено обмеження особистої свободи ОСОБА_3 , або належним чином завірені копії інших документів, що надають правові підстави для позбавлення його свободи, для з`ясування підстав позбавлення ОСОБА_3 свободи (за наявності).

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 14 лютого 2024 року, в порядку ст. 206 КПК України зобов`язано уповноважених осіб прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ), Територіальне управління державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькомута прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та при необхідності, забезпечити надання необхідної та достатньої медичної допомоги. Доручено Територіальному управлінню державного бюро розслідувань, розташованому у місті Хмельницькому провести дослідження обставин, щодо неправомірних дій відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор в судове засідання не з`явився, надав письмові пояснення, де вказавав, що відсутні правові підстави, передбачені ст.36 КПК України, для участі прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури у судовому засіданні по справі №556/439/24.

В судовому засіданні представники особи, щодо якої вирішується питання захисту прав адвокати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснили, щоОСОБА_3 з 08 лютого 2024 року по даний час незаконно утримується проти його волі, без наявного судового рішення, в ТЦК та СП, а згодом у військовій частині. Стверджують, що ОСОБА_3 не проходив військовий медичний огляд, не визначався його стан придатності до військової службу, підписи і всі документи сфальсифіковані. Крім того, ОСОБА_3 , протягом вищезазначеного періоду, постійно зазнає психологічного та фізичного тиску. Згоди на проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_3 не давав, з наказом про прийняття на військову службу по мобілізації не ознайомлений, присяги не приймав.

На підставі викладеного просять звільнити ОСОБА_3 від незаконного позбавлення свободи працівниками територіального центру комплектування та соціальної підтримки та військової частини, у тому числі через недоведеність правових підстав для позбавлення ОСОБА_3 свободи.

Аналогічні пояснення надав суду і ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) ОСОБА_6 пояснив, що згідно наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 13 лютого 2024 року № 152-ОС «Про особовий склад», солдат запасу ОСОБА_3 прийнятий на військову службу по мобілізації, на особливий період, та зарахований до списків особового складу та на всі види забезпечення, призваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 13 лютого 2024 року. Підстава: Указ Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, мобілізаційне розпорядження, поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_4 №2001 від 11.02.2024 .

До НОМЕР_1 прикордонного загону ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 прибув 12.02.2024, згідно поіменного списку військовозобов"язаних (резервістів), які призвані та відправлені з ІНФОРМАЦІЯ_4 у складі команди № НОМЕР_3 .

10.02.2024 ОСОБА_3 медичною комісією при ІНФОРМАЦІЯ_5 визнаний придатним до військової служби, вручено мобілізаційне розпорядження, військовий квиток.

Таким чином, військовозобов"язаний ОСОБА_3 не утримувався незаконно в прикордонному загоні ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_1 прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ), відносно нього виконувались передбачені законом процедури призову під час мобілізації. Останній перебуває на військовій службі, на казарменому режимі.

Вислухавши представників особи, щодо якої вирішується питання захисту прав адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , представникавійськової частини, дослідивши надані сторонами матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно довідки військово-лікарської комісії № 1945 від 10.02.2024, за результатами медичного огляду - рішенням військово-лікарської комісії ОСОБА_3 визнаний придатним до військової служби.

Як вбачається із записів у військовому квитку, серії НОМЕР_4 , ОСОБА_3 є придатним до військової служби, не служив, присвоєно військове звання - солдат, вручено мобілізаційне розпорядження.

Відповідно до Витягу з наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України від 13 лютого 2024 року № 152-ОС «Про особовий склад», з 13 лютого 2024 року солдата запасу ОСОБА_3 призвано на військову службу по мобілізації, на особливий період, та зараховано до списків особового складу та на всі види забезпеченняпризваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підстава: Указ Президента України від 24.02.2022 № 65/2022, мобілізаційне розпорядження, поіменний список ІНФОРМАЦІЯ_4 №2001 від 11.02.2024.

Згідно із ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого позбавлено свободи внаслідок арешту або тримання під вартою, має право ініціювати провадження, в ході якого суд без зволікання встановлює законність затримання і приймає рішення про звільнення, якщо затримання є незаконним.

Згідно із ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як зазначено в п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно п.10 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що проголошуючи право на свободу, пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини означає фізичну свободу особи, а поняття свободи особистості має тлумачитись як відсутність будь-якого незаконного утримання.

У п.59 рішення «Engel and Others v. the Netherlands» від 08.06.1976 Європейський суду з прав людини зазначив, що необхідність проживання військовослужбовців у казармах не суперечить вимогам статті 5 Конвенції, бо таке обмеження «не виходить за рамки звичайної військової служби». Навіть «легкі форми арешту», коли військовослужбовці мають перебувати в житлових приміщеннях, армійських корпусах чи спорудах, не створює порушення статті 5 Конвенції, бо «вони продовжують перебувати в більш або менш звичайних рамках свого армійського життя». Водночас подібні обмеження щодо цивільних осіб є неприйнятними.

Як встановлено п.4 ч.1 у ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України.

Відповідно до ч.1 ст. 206 КПК України, кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Виходячи із вищезазначених положень законодавства розгляду в порядку ст.206 КПК України підлягають скарги, які виникають із кримінально-правових відносин.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.1,17,20ч.1 ст.106 Конституції України, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022, оголошено про проведення загальної мобілізації.

У відповідності до ч.3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

А як зазначено в п.4 ч.1 ст.24 Закону України «Про війський обов`язок та військову службу», початком проходження військової служби вважається: день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Тобто ОСОБА_3 проходить військову службу з 13 лютого 2024 року.

Особливістю правого статусу військовослужбовців в Україні є те, що вони користуються конституційними правами і свободами з певними обмеженнями.

Як вбачається із змісту заяви та долучених письмових доказів, у даному випадку має місце незгода ОСОБА_3 із діями уповноважених осіб територіального центру комплектування та соціальної підтримки та військової частини, пов`язаними з мобілізацією.

В судовому засіданні не знайшов підтвердження факт незаконного утримання ОСОБА_3 під вартою у приміщенні територіального центру комплектування та соціальної підтримки та військової частини.

Згідно норм кримінального процесуального законодавства службові (посадові) особи територіального центру комплектування та соціальної підтримки не є уповноваженими службовими особами, яким надано право на здійснення затримання в рамках кримінальної юрисдикції. Відтак, заявник не є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

З аналізу ст. 206 КПК України можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Із заяви представників ОСОБА_3 не вбачається, що правовідносини виходять із норм КПК України, при цьому, до заяви не долучено жодних доказів того, що громадянина ОСОБА_3 незаконно затримано працівниками ТЦК та СП, та тих обставин, що останній незаконно утримується на території військової частини.

З системного аналізу положень статті 206 та інших положень КПК України вбачається, що нею врегульовано порядок здійснення контролю слідчим суддею щодо законності тримання осіб під вартою, а зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи (яка позбавлена свободи), слідчий суддя уповноважений під час розгляду скарги на незаконне тримання під вартою або іншого клопотання (скарги), розгляд яких віднесено до його повноважень та які подані в порядку, передбаченому КПК України, а тому у слідчого судді відсутні повноваження надавати оцінку діям службових осіб РТК та СП та військової частини щодо виконання порядку проведення призову громадян України на строкову військову службу.

Суд констатує, що призов громадянина на військову службу під час мобілізації не є позбавлення особи права на свободу, а є обов`язком громадянина України, передбачений ст..65 Конституції України, відтак, не є незаконним утриманням особи.

Враховуючи наведені обставини, слідчий суддя вважає, що підстави для застосування положень ст.206 КПК України та задоволення заяви відсутні.

Виходячи з обставин клопотання та вказаних правових норм, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 призваний по мобілізації до ЗСУ, а твердження представників ОСОБА_3 адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про незаконне позбавлення ОСОБА_3 свободи не відповідає дійсності, є явно надуманим та таким, що перешкоджає здійсненню призову громадян на військову службу під час мобілізації, оскільки призов громадян на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу та особисту недоторканість, гарантоване Конституцією України, а є обов`язком громадянина України на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що у разі порушення його прав чи інтересів службовими (посадовими) особами територіального центру комплектування та соціальної підтримки, військової частини при здійсненні ними свої хповноважень, пов`язаних із мобілізацією, для судового захисту він вправі звернутись із адміністративним позовом до компетентного адміністративного суду, а у разі вчинення щодо нього протиправних дій, що містять ознаки кримінальних правопорушень до правоохоронного органу із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.2,3,24,26,206 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

В задоводенні заяв адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 , подану в порядку ст.206 КПК України щодо виконання загальних обов`язків судді щодо захисту прав людини, відмовити.

У відповідності до ст.309 КПК України ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 16 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1