печерський районний суд міста києва
Справа № 757/158/24-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання прокурора першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИВ:

04.01.2024 року прокурор першого відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Офісу Генерального ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на те, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001956 від 19.10.2023 за фактом легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

В ході досудового розслідування, 19.12.2023 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.12.2023 у справі №757/57578/23-к було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено речі та документи.

Постановою старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Національної поліції України вилучене в ході обшуку майно, визнано речовими доказами.

19.12.2023 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ст. 278 КПК України вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Так, прокурор у своєму клопотанні вказує, що вилучений мобільний телефон та ноутбук, захищені власником, засобами захисту, які використовуються для управління входом в систему, а також для доступу до вказаних гаджетів, а тому з метою досягнення дієвості кримінального провадження, відслідковування коштів, а також наявності на даних приладах інформації, яка має значення для досудового розслідування, існує необхідність в проведення комп`ютерно-технічної експертизи, з метою подолання логічних систем захисту, а отримані в результаті обшуку документи, банківські картки та техніка можу бути використанна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні при проведенні експертиз, допитів свідків, встановленні осіб причетних до вчинення злочину, та проведенні інших слідчих дій, у яких виникне необхідність.

Прокурор до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, доводи клопотання підтримав у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_5 до судового засідання не з`явивився. Від його представника адвоката ОСОБА_6 надано письмові заперечення, адвокат ОСОБА_7 просив розгляд клопотання проводити без його участі, при цьому врахувати заперечення, подані адвокатом ОСОБА_6 .

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність учасників кримінального провадження, з урахуванням їх заяв.

Дослідивши матеріали клопотання, письмові заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II).

Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52).

Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на вказане вище майно, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт, зокрема з`ясувати правову підставу для арешту, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Прокурором зазначено обставини вчинення кримінального правопорушення та надано достатню кількість доказів, що підтверджують необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Вилучене майно, в рамках досудового розслідування можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вказана позиція сторони обвинувачення логічно узгоджується з фактичними обставинами кримінального провадження та попередньою кваліфікацією вчиненого кримінально-протиправного діяння.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання переконливо свідчать про те, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, в рамках даного кримінального провадження, відповідає критеріям, визначеними ч. 1 ст. 170 КПК України, оскільки стороною обвинувачення доведено їх відповідність ознакам ст. 98 КПК України. Вказане в своїй сукупності слугує підставами для застосування обмежувальних заходів в даному кримінальному провадженні.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Доводи сторони захисту про недоведеність фактичних обставин, які виправдовували б такий спосіб втручання у права та інтереси ОСОБА_5 є необґрунтованими, оскільки потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власників майна, про які йдеться в клопотанні прокурора, з метою виконання завдань у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З урахуванням наведеного, з огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення кримінального провадження та можливого використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про арешт майна та метою такого арешту є забезпечення збереження речових доказів.

З урахуванням наведеного та керуючись ст. 98, 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на:

- банківські картки: «Goldman Sachs» «Apple»; «American Express» № НОМЕР_1 ; «Bank of Cyprus» № НОМЕР_2 ; «Priority pass» № 1; «Wells Fargo» № НОМЕР_3 ; «Wells Fargo» № НОМЕР_4 ; «American Express» № НОМЕР_5 ; «Chase Private Client» № НОМЕР_6 ; «PrivatBank» № НОМЕР_7 ; «American Express» № 3739 4 ; «American Express» № НОМЕР_8 ; « Кристалбанк» № НОМЕР_9 ; «Priority pass» № 1; «Bank of Cyprus» № НОМЕР_10 ; « Serve» № 3727 9; «American Express» № НОМЕР_11 , що відкриті на ім`я ОСОБА_8 ;

- паспорт Republic of Cyprus № НОМЕР_12 на ім`я ОСОБА_8 ;

- мобільний телефон Apple «Iphone 14 Pro Max», у рожевому чохлі

- ноутбук «Macbook» model A2681 Serial R2C45V4НPO;

- чорновий запис на 1 аркуші із рукописними та друкованими написами;

- Share certificate, culver Aerospase UK LTD № 7 в 3-ьох екземплярах;

- Share certificate, culver Aerospase UK LTD № 10 в 3-ьох екземплярах;

- Share certificate, culver Aerospase UK LTD № 8 в 3-ьох екземплярах;

- Share certificate, culver Aerospase UK LTD № 9 в 3-ьох екземплярах;

- документ Written resolution of the sole director of the company від 06 december 2023 в 2-х екземплярах;

- документ Share Purshase Agreement від 06 december 2023 в 3-ьох екземплярах на 18 арк;

- документ This servise Agreement від 26 August 2019 в 2-х екземплярах з додатками, всього на 16 арк;

- документ This servise Agreement від 03 September 2019 в 2-х екземплярах з додатками, всього на 9 арк;

- додатки до документу This servise Agreement від 26 August 2019 в 2-х екземплярах та від 13 August 2019 в 2-х екземплярах на 1 арк. кожен (всього на 4 арк);

- копія статуту підприємства зареєстрованого на Кіпрі від 01.12.2023 на 37 арк;

- копія документу Tenancy Agreement на 7 арк;

- документ Instrument of transfer від 03.01.2023 на 3 арк;

- копія документу Share Purshase Agreement від 06.12.2023 на 7 арк;

- протокол № 05/10-1 від 05.10.2023 на 2 арк,

що належать ОСОБА_5 , та були вилучені 19.12.2023 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1