ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 385/1760/23

1-кп/385/156/23

26.10.20236.10.2023 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Гайворон, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000097 від 05.08.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Гайворон Гайворонського району Кіровоградської області, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, на утриманні має малолітнього сина, не депутата, працездатного, який не працює та не навчається, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа, за наступних обставин.

На початку липня 2021 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , маючи на меті отримати та використовувати посвідчення водія, тобто офіційного документа, який надає право на керування транспортним засобом відповідної категорії, всупереч вимогам Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою КМУ від 08 травня 1993 року №340, відповідно до якого посвідчення водія видається установою, яка має право видавати такі документи і яке відповідно до п.2.1 «а» та 2.4 Правил дорожнього руху України водій повинен мати при собі та пред`являти для перевірки на вимогу поліцейського, діючи з прямим умислом, направленим на вчинення кримінального правопорушення, з метою подальшого використання завідомо підробленого документа, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , зайшов у мережу «Інтернет», де на одному із сайтів знайшов оголошення про виготовлення посвідчення водія та в подальшому відправив невстановленій органом досудового розслідування особі свої анкетні дані, фото та підпис, яка за грошові кошти в сумі 8000 гривень, виготовила та відправила йому поштовою службою «Нова пошта» підроблений офіційний документ, посвідчення водія на його ім`я серії « НОМЕР_1 » від 07.07.2021. Вказане підроблене посвідчення водія ОСОБА_3 зберігав при собі з метою його подальшого використання.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/112-23/7511-ДД від 07.08.2023, бланк посвідчення водія, серії « НОМЕР_1 », виданий на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає аналогічним, які знаходяться в офіційному обігу на території України. У досліджуваному бланку посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - УФ захист частково імітований; ІЧ захист - не відтворений; мікротексти відсутні; всі зображення на бланку виконані знакодрукуючим пристроєм із термосублімаційним способом нанесення зображень.

Згідно інформації ТСЦ № 3545 від 09.08.2023 ОСОБА_3 не складав іспити для отримання посвідчення водія, та посвідчення водія не отримував.

Так, 04 серпня 2023 року о 13 год. 18 хв. ОСОБА_3 , маючи при собі завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 07.07.2021, заповнене на його ім`я, перебуваючи за кермом транспортного засобу та рухаючись вулицею Чернишевського в м. Гайворон Голованівського району Кіровоградської області, за порушення Правил дорожнього руху був зупинений поліцейськими СРПП ВП №1 (м.Гайворон) Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області та на їх законну вимогу щодо надання документів на транспортний засіб та посвідчення водія, останній достовірно знаючи про те, що посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 від 07.07.2021, заповнене із його прізвище, ім`я та по-батькові, є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, для посвідчення своєї особи та спеціального статусу у частині підтвердження права керування транспортними засобами, використав, тобто пред`явив та надав для перевірки поліцейським завідомо підроблений документ - посвідчення водія із серійним номером НОМЕР_1 від 07.07.2021, заповнене на його ім`я - ОСОБА_3 , бланк якого виготовлений не на підприємстві, яке повинно здійснювати його випуск.

04 серпня 2023 року в період часу з 13 години 54 хвилин по 14 годину 30 хвилин у ході проведення огляду місця події офіційний документ з ознаками підробки, а саме посвідчення водія України видане 07.07.2021, серії НОМЕР_1 відповідно до якого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має право на керування транспортними засобами за категоріями «А, В, С» було вилучено.

Згідно Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» від 20.11.2012 № 5492-VI, ст. 13 ч. 1 п. 2 (а) цього Закону, посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус; також відповідно до ст. 29 ч. 1 цього Закону посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_3 здійснював використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія України до моменту виявлення та фактичного вилучення вказаного документу працівниками поліції, тобто до 13 години 54 хвилин 04 серпня 2023 року.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

13.10.2023 року між прокурором Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000097 від 05.08.2023, та підозрюваним ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 470 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 358 КК України. Обвинувачений в повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення. Сторони погоджуються на призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений та захисник обвинуваченого в судовому засіданні, також просили вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Суд, розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, виходить з наступного.

Відповідно до правил ст.ст. 468, 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_3 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов по справі відсутній

Речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Також, суд вважає за необхідне, керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати за проведення експертизи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 373, 374 та 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором Гайворонського відділу Голованівської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника адвоката ОСОБА_5 , укладену 13.10.2023 року.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1912 грн. (одну тисячу дев`ятсот дванадцять) гривень 00 коп. витрат на проведення експертизи.

Після вступу вироку в законну силу речові докази:

- посвідчення водія, серії « НОМЕР_1 », видане на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке поміщено до спеціального пакету №5342705 та зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000097 від 05.08.2023 знищити.

- компакт-диск (DWD-R) на якому наявні два відеозаписи під назвою «0000000__0002» та під назвою «0» та який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000097 від 05.08.2023 - залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000097 від 05.08.2023 року.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб після проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику обвинуваченого та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1

26.10.2023