Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/2043/23
Провадження № 1-кп/542/177/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2023 року Новосанжарський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Новосанжарського районного суду Полтавської області кримінальне провадження №0000134 від 30.07.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Нові Санжари, Полтавської області, громадянина України, студента II курсу Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», інваліда 2 групи, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

29 липня 2023 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_3 зателефонувала його знайома ОСОБА_7 , яка поверталася разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_9 із центрального пляжу р. Ворскла в смт Нові Санжари та повідомила, що поблизу магазину «Авангард», що розташований по вул. Каштановій, 23 в смт Нові Санжари Полтавського району Полтавської області у них виник словесний конфлікт із ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та попросила про допомогу. Приблизно через 8 хвилин ОСОБА_3 підійшов до магазину «Авангард», де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ним та раніше знайомим ОСОБА_4 виник конфлікт. Внаслідок чого у ОСОБА_4 виник умисел на заподіяння ОСОБА_3 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно - небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, ОСОБА_4 підійшов до нього та, стоячи з правої сторони відносно ОСОБА_3 , кулаком правої руки наніс йому один удар в область правої щоки. Не зупиняючись на вчиненому, ОСОБА_4 стоячи напроти ОСОБА_3 , наніс йому кулаками обох рук ще не менше 5 ударів в обличчя, чим спричинив тілесні ушкодження, після цього штовхнув руками в спину ОСОБА_3 , від чого потерпілий впав на асфальтне покриття, після цього ОСОБА_4 наніс ще декілька ударів ногою у взутті по тулубу.

ОСОБА_3 спричинені тілесні ушкодження у вигляді двобічного ангулярного перелому нижньої щелепи зі зміщенням, сколу емалі зуба 11, набряку м`яких тканин щелепи зліва, які відповідно до висновків судово-медичних експертиз від 18.09.2023 року та 20.10.2023 року, відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України, як нанесення умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

21 листопада 2023 року була укладена Угода про визнання винуватості між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Відповідно до укладеної угоди:

- підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість в зазначеному діянні, щиросердечно розкаявся і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, сприяти розслідуванню кримінального провадження.

Сторони угоди узгодили покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст.122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст.75 КК України.

В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор та обвинувачений підтримали угоду про визнання винуватості та просили її затвердити.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Враховуючи вищенаведене та розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Шкода завдана потерпілому ОСОБА_3 , яким надано письмову згоду прокурору на укладення ним угоди про визнання винуватості (а.с. 16).

Під час перевірки угоди встановлена її відповідність вимогам Кримінального процесуального Кодексу України, зокрема ст.ст. 470-473, та Кримінального Кодексу України. ЇЇ умови відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Підозрюваний під час досудового розслідування та обвинувачений в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав свою винуватість у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України: заподіяння потерпілому умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий розлад здоров`я; підозрюваному під час досудового розслідування та як обвинуваченому в підготовчому судовому засіданні роз`яснені: наслідки укладення та затвердження угоди, що передбачені ст.473 КПК України, наслідки невиконання угоди, що передбачені ст.476 КПК України.

Так, під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ч.1 ст.122 КК України, щодо якого він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім того, ОСОБА_4 підтвердив, що вищезазначена угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно з ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконався, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Так, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, є студентом II курсу Національного університету «Полтавська політехніка імені Юрія Кондратюка», має інвалідність 2 групи, за місцем проживання характеризується задовільно, не перебуває під наглядом у лікаря психіатра та у лікаря нарколога.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, відповідно до ст.66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угодою.

Узгоджені вид і міра покарання не є такими, що не відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 і ОСОБА_4 з участю захисника ОСОБА_5 і призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ч.1 ст.122 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, із застосуванням ст.75 КК України та звільнення його від покарання з іспитовим строком, що відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України та санкції зазначеної статті.

При цьому тривалість іспитового строку відповідно ч. 3 ст. 75 КК України визначає суд, та вважає, що такий строк має становити один рік.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд переконався, що наявні всі підстави для затвердження угоди про визнання винуватості.

Запобіжний захід до обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374-376, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 21 листопада 2023 року, укладену між прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_2 та підозрюваним ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000134 від 30.07.2023 року.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом випробувального строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1