Провадження № 1-кс/752/7602/23
У Х В А Л А

09.10.2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000223 від 20.04.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

в с т а н о в и в:

прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000223 від 20.04.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти в розмірі 7600 доларів США.

Клопотання обгрунтовано тим, що Київською міською прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000223 від 20.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленими на даний час слідством особами, достовірно знаючи про порядок перетину державного кордону України громадянами України, у порушення вимог ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», Указу Президента від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у порушення постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 про затвердження «Правил перетинання державного кордону громадянами України» згідно якої в період дії військового стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам - військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, а також розуміючи, що за порушення вказаних законів, указів та постанов КМУ наступає кримінальна відповідальність, з метою особистого збагачення організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску до Республіки Молдова.

У квітні 2023 року, більш точної дати встановити не представляється можливим ОСОБА_6 , будучи особою якій на період дії воєнного стану виїзд за межі країни заборонений, від невстановлених в ході досудового розслідування осіб дізнався про можливість за сприянням мешканців Чернівецької області, за суму 6000 Євро, поза пунктами пропуску незаконно перетнути кордон України в Чернівецькій області, після чого отримав контактний номер телефону особи, що організовує вказане незаконне переправлення.

Так, у квітні 2023 року, більш точної дати встановити не представляється можливим ОСОБА_6 , за допомого аудіо дзвінка у месенджері Telegram повідомив ОСОБА_5 про намір законно виїхати за межі України. На цю пропозицію, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що виїзд за кордон України ОСОБА_6 заборонений, повідомив останньому, що за суму 6000 Євро він може організувати його переправлення через державний кордон у незаконний спосіб, для чого йому потрібно зустрітись із ОСОБА_7 та передати останній грошові кошти, за незаконне переправлення через державний кордон України, після цього із паспортом громадянина України для виїзду кордон, приїхати до міста Чернівці.

11.09.2023 за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 о 11 год 05 хв ОСОБА_6 прибув до офісного приміщення розташованого за адресою: місто Київ, бульвар Миколи Міхновського, 23 де його зустріла ОСОБА_7 і під час зустрічі, ОСОБА_6 передав грошові кошти у розмірі 6000 Євро.

11.09.2023 за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 . ОСОБА_6 приїхав до Чернівецької області та за вказівкою ОСОБА_5 заселився до готелю та отримував вказівки від ОСОБА_5 про те, що незаконне переправлення через державний кордон буде здійснено за межами пунктами пропуску, виїзд буде здійснюватися на транспортних засобах під керуванням підконтрольних йому осіб.

Згідно ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від 12.09.2023 року ( справа №752/18879/23, провадження №1-кс/752/7352/23) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 .

В ході обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Apple Iphone 13 Pro, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 та сім-картою Київстар НОМЕР_4 поміщено до спеціального пакету GSU 2009925 з відповідними надписами та підписами понятих.

В ході обшуку виявлено та вилучено грошові кошти, у розмірі 6000 Євро, 7600 доларів США.

Прокурор зазначає, що у ході досудового розслідування виявлені обставини, які свідчать, що необхідно накладення арешту на вищевказане майно, яке 15.09.2023 року визнано в рамках кримінального провадження №0000223 від 20.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України речовим доказом, а також зважаючи на те, що таке майно може підлягати конфіскації.

В ході судового розгляду прокурор, підтримав клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на те, що вилученні під час обшуку у ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 7600 доларів США можуть бути здобуті внаслідок вчинення злочину, оскільки за обставинами вчинення кримінального правопорушення, вона неодноразово отримувала кошти для передачі ОСОБА_5 , а крім того, зазначені кошти можуть підлягати в подальшому конфіскації.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_4 , заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки вилучені грошові кошти в сумі 7600 доларів США не можуть підлягати конфіскації з огляду на те, що ОСОБА_7 не є підозрюваною у кримінальному провадженні, а тому такі заходи забезпечення не можуть бути застосовані, крім того, орган досудового розслідування не довів жодними доказами, що такі кошти є знаряддям вчинення злочину. Натомість правомірність набуття коштів підтверджується договором про відчуження майна, декларацію про доходи ОСОБА_7 .

Вислухавши прокурора, представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУ НП у м.Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000223 від 20.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці ОСОБА_5 за попередньою змовою із невстановленими на даний час слідством особами, достовірно знаючи про порядок перетину державного кордону України громадянами України, у порушення вимог ст. ст. 9, 12 Закону України «Про державний кордон України», Указу Президента від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні», Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», у порушення постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 про затвердження «Правил перетинання державного кордону громадянами України» згідно якої в період дії військового стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам - військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, а також розуміючи, що за порушення вказаних законів, указів та постанов КМУ наступає кримінальна відповідальність, з метою особистого збагачення організували незаконне переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску до Республіки Молдова.

За обставинами, встановленими в ході досудового розслідування. у квітні 2023 року, більш точної дати встановити не представляється можливим ОСОБА_6 , за допомого аудіо дзвінка у месенджері Telegram повідомив ОСОБА_5 про намір законно виїхати за межі України. На цю пропозицію, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що виїзд за кордон України ОСОБА_6 заборонений, повідомив останньому, що за суму 6000 Євро він може організувати його переправлення через державний кордон у незаконний спосіб, для чого йому потрібно зустрітись із ОСОБА_7 та передати останній грошові кошти, за незаконне переправлення через державний кордон України, після цього із паспортом громадянина України для виїзду кордон, приїхати до міста Чернівці.

11.09.2023 за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 о 11 год 05 хв ОСОБА_6 прибув до офісного приміщення розташованого за адресою: місто Київ, бульвар Миколи Міхновського, 23 де його зустріла ОСОБА_7 і під час зустрічі, ОСОБА_6 передав грошові кошти у розмірі 6000 Євро.

Згідно ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від 12.09.2023 року ( справа №752/18879/23, провадження №1-кс/752/7352/23) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 .

В ході обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки Apple Iphone 13 Pro, серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 та сім-картою Київстар НОМЕР_4 поміщено до спеціального пакету GSU 2009925 з відповідними надписами та підписами понятих.

В ході обшуку виявлено та вилучено грошові кошти, у розмірі 6000 Євро та 7600 доларів США.

15.09.2023 року вилучений телефон, сім картка та вилучені грошові кошти визнано в рамках кримінального провадження №0000223 від 20.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, речовим доказом.

Прокурор Київської міської прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000223 від 20.04.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, яке було вилучене за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: грошові кошти, у розмірі 7600 доларів США.

Відповідно до ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до положень ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

В силу положень ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним ( рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до суду прокурор просить накласти арешт на майно, що вилучено під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні та можливої конфіскації грошових коштів.

Однак, матеріали, долучені до клопотання, не містять будь-яких доказів, які б свідчили про те, що вилучені грошові кошти 7600 доларів США є знаряддям вчинення злочину або здобуті внаслідок його вчинення.

Предметом досудового розслідування є факт сприяння ОСОБА_6 з боку ОСОБА_5 у незаконному перетині державного кордону, як особи, що підлягає мобілізації, з оплатою за ці послуги 6000 Євро.

Постанова про визнання вилученого майна речовим доказом у кримінальному провадженні не містить будь-якого обгрунтування та посилання на ознаки, які б давали слідчому судді підстави вважати, що грошові кошти в сумі 7600 доларів США є речовим доказом у кримінальному провадженні. Саме винесення постанови про визнання речей речовими доказами не може бути підставою для арешту майна, якщо таке майно не відповідає ознакам речового доказу.

Крім того, прокурор в обгрунтування клопотання зазначає як на підставу для арешту майна, можливу його конфіскацію.

Однак, конфіскації може підлягати майно лише обвинуваченого (засудженого) у кримінальному провадженні.

ОСОБА_7 не є підозрюваною у кримінальному провадженні і на даній стадії заходи забезпечення кримінального провадження щодо її майна з метою забезпечення конфіскації, не можуть бути застосовані.

З огляду на викладене, слідчий суддя не вбачає визначених законом підстав для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись вимогами ст. ст.131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000223 від 20.04.2023 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення.

Слідчий суддя