№ провадження 1-кс/495/2534/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2023 року м. Білгород - Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровському клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тузли Татарбунарського району Одеської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

23.11.2023 слідчий віддеілення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження №0001372 від 18.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

1 - Виклад обставин, зазначених у клопотанні.

09.11.2023 приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходився в приміщенні літньої кухні будинку АДРЕСА_1 де між ними раптово виник конфлікт в ході якого вони вийшли на подвір`я вищевказаного домоволодіння де ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, під час сварки, керуючись раптово виниклим, прямим умислом, усвідомлюючи та оцінюючи свої дії, бажаючи настання наслідків, з метою спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень наніс не менше п`яти ударів кулаками по голові ОСОБА_8 , тим самим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді вогнищевої травми головного мозку, перелому кісток склепіння черепу, в результаті яких ОСОБА_8 помер через деякий час знаходячись на вулиці біля подвір`я домоволодіння АДРЕСА_1 .

Умисні дії ОСОБА_4 знаходяться у причинному зв`язку із наявними у ОСОБА_8 тілесними ушкодженнями та настанням його смерті.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

21.11.2023 року о 19:30 год. ОСОБА_4 було затримано на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України.

22.11.2023 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_4 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та цього ж дня повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слід зазначити, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке вчинене із застосуванням насильства, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого та за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років та є обізнаним про покарання за інкримінований йому злочин, а тому без застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, може переховуватись від слідства та суду.

Щодо ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий зазначає, що свідки у судовому засіданні не допитані, та місця їх постійного проживання відомі підозрюваному. Викладені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_4 в разі застосування до нього менш суворого запобіжного заходу намагатиметься і надалі незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України, при застосуванні відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зважаючи на підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177 та 178 КПК України, а також те, що злочин вчинено із застосуванням насилля, яке спричинило смерть людини слідчий просив не передбачати можливість внесення застави.

Таким чином, зважаючи, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не завадить наявним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з поміщенням до державної установи «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

2 - Доводи сторін.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні просили застосувати більш м`який вид запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, адвокатом наголошено, що ризики не обґрунтовані належним чином та побудовані лише на припущеннях..

3 - Мотивація суду.

З матеріалів клопотання вбачається, що досудове розслідування здійснюється у кримінальному провадженні № 0001372 від 18.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вивчивши матеріли клопотання, заслухавши думку учасників процесу, приходжу до наступного.

Відповідно до положень ст.176 КПК України передбачені такі види запобіжних заходів: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно зі ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

3.1 - Наявність обґрунтованої підозри.

22.11.2023 на підставі ст. 276 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тузли Татарбунарського району Одеської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ,

- протоколом обшуку від 21.11.2023 року,

- лікарським свідоцтвом про смерть № 76 від 21.11.2023 року,

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.11.2023 року та іншими матеріалами кримінального провадження.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення (ч.2 ст.177 КПК України). Оскільки в процесуальному законодавстві немає чіткого визначення обґрунтованої підозри, слідчий суддя звертається до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права в Україні (ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України). Обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox, Campbell and Hartley проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої Палати у справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя наголошує, що на даному етапі досудового розслідування при вирішенні питання про застосування до підозрюваної особи запобіжного заходу, повноваження слідчого судді обмежуються оцінкою доказів на предмет їх переконливості щодо висновку про можливість вчинення кримінального правопорушення за конкретних обставин та конкретною особою. Отже, на даній стадії мова йде виключно про обґрунтоване припущення.

Очевидних невідповідностей змісту повідомлення про підозру ОСОБА_4 вимогам ст. 277 КПК України у судовому засіданні не встановлено.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення було доведено ознаки можливого складу злочину та зважаючи на викладену мотивацію у попередніх абзацах, можна дійти висновку, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно вчинення ОСОБА_4 дій, що кваліфікуються за ч. 2 ст. 121 КК України .

3.2 - Наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий чи прокурор.

Слідчий суддя оцінює наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Сторона обвинувачення зазначає, що існують підстави вважати, що підозрюваний може:

3.2.1. Переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

3.2.2. Незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному відомі їх анкетні дані та місця проживання, та яких на теперішній час допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань.

Як зазначено прокурором у судовому засіданні на процесуальні ризики незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілих вказує той факт, що усі вони проживають в одному населеному пункті та потерпілі є його знайомими. У разі знаходження його на волі значно підвищується ризики вчинення фізичного і психічного впливу на вказаних осіб з боку підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, вже пов`язаного зі застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я потерпілого.

При встановленні наявності цього ризику слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

Тобто, ризик впливу на свідків та інших учасників досудового розслідування існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ймовірність переховування ОСОБА_12 значно зростає, оскільки тяжкість покарання, що йому загрожує в сукупності з обґрунтованістю підозри дають підстави вважати, що він може переховуватися у разі, якщо подальші слідчі дії будуть вказувати на його причетність до зазначеного злочину, з урахуванням усіх обставин слідчий суддя приходить до висновку про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду.

Оскільки встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 ч. 1 ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що стосовно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід.

3.3 - Недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтовуючи необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід зазначити, що особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі підозрюваного та встановленим під час досудового розслідування ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Особиста порука не може бути застосована, також, в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або застави недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, так як підозрюваний ОСОБА_4 знаючи, що він підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування.

За таких обставин, зазначені в клопотанні ризики, а саме впливати на потерпілих, знищити або змінити на свою користь речові докази, переховуватись від органу досудового розслідування та вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органу досудового розслідування є належно обґрунтованими.

Вирішуючи питання про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя, керуючись ч.2 ст.197 КПК України, зазначає, що строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого з моменту затримання, тобто з 21.11.2023 року.

3.4 - Застосування відносно підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Частиною 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених ч.4 ст.183 КПК України.

При вирішення питання про визначення розміру застави, слідчий суддя вважає за необхідне скористатись правом, визначеним ч.4 ст.183 КПК України, за змістом якої суд вправі не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 вчинено з застосуванням насильства, слідчий суддя користується правом не визначати розмір застави.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні матеріалів, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також обставин, що характеризують підозрюваного, зважаючи на вірогідність впливати на свідків, переховуватись від органу досудового розслідування слідчий суддя дійшов висновку, що буде доцільним та достатнім для запобігання ризикам кримінального провадження застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого відділення №2 СВ Білгород-Дністровського РВП ГУ НП в Одеській ОСОБА_6 , подане в рамках кримінального провадження №0001372 від 18.11.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 19.01.2024 включно без визначення розміру застави.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 вираховувати з моменту затримання, тобто з 21.11.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1