Дата документу 29.01.2024Справа № 554/528/24
Провадження № 1-кп/554/843/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«29» січня 2024 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004244 від 10.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Октябрського районного суду м. Полтави перебуває клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004244 від 10.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що період часу з 21:15 год. 09.10.2013 року по 06:00 год. 10.10.2013 року, за адресою: м. Полтава, вул. В. Тирнівська, 36, корп. 2, не встановлена особа заволоділа автомобілем ВАЗ-2109 білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , належним ОСОБА_4 , чим спричинила останньому шкоду в розмірі 25000 гривень. Відомості по даному факту внесено до ЄРДР 10.10.2013 за № 0004244 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. В ході досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_4 щодо обставин зникнення належного йому транспортного засобу та оглянуто місце події, надані доручення оперативному підрозділу про встановлення свідків події, перевірку місць ремонту і продажу авто- мототехніки. У ході виконання доручень інформацію, яка б мала доказове значення, не здобуто. За результатами досудового розслідування кримінального провадження жодного доказу, який би вказував на особу, яка вчинила дане кримінальне правопорушення, не встановлено. У зв?язку з цим, жодна особа про підозру у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення у встановленому порядку не повідомлялася. Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України, є нетяжким злочином, а тому, у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення цього правопорушення складає п`ять років. Отже, враховуючи, що кримінальне правопорушення було вчинено 09.10.2013, п`ятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчився. У зв`язку із вищевикладеним, прокурор просить закрити кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Від прокурора надійшла заява з проханням розглянути клопотання без її участі, на задоволенні клопотання наполягає в повному обсязі та просить його задовольнити.

Інші учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явилися, із невідомої суду причини, про дату, час та місце розгляду клопотання були повідомлені належним чином.

У відповідності до вимог ч.2 ст. 22, ч.1 ст. 26 КПК України суд вважає за можливе проводити судовий розгляд за відсутності прокурора та інших учасників кримінального провадження.

В зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь в кримінальному провадженні, на підставі ч.4 ст. ст.107 КПК України фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Відповідно до вимог ст. 108 КПК України ведеться журнал судового засідання.

Суд, дослідивши клопотання прокурора, додані до нього матеріали, а також матеріали кримінального провадження № 0004244 від 10.10.2013 року вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що слідчим відділом Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0004244 від 10.10.2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України.

Частиною 1 ст. 289 КК України визначено кримінальну відповідальність за незаконне заволодіння транспортним засобом.

Відповідно до ч.4 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 289 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 частини 1 ст. 49 КК України.

Відповідно до п. 3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 1-1 ч.2 ст. 284 КПК України з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті кримінальне провадження закривається судом.

Згідно з ч.4 вказаної статті закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Аналізуючи клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження № 0004244 від 10.10.2013 року, суд приходить до висновку про невідповідність поданого клопотання вимогам закону.

Статтею 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність відповідно до ч. 2 ст.9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

А публічність, відповідно до вимог ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч.1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами - ст.ст. 9, 25 КПК України.

Крім того, в ч. 5 ст. 38 КПК України вказано, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

При чому, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об?єктивного дослідження всіх обставин, оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів в їх сукупності.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення за ч.1 ст. 289 КК України були внесені до ЄРДР 10.10.2013 року. Органом досудового розслідування проведено огляд місця події від 10.10.2013 року, складено акт про застосування службової собаки від 10.10.2013; допитано потерпілого ОСОБА_4 , відповідно до показав якого, викрадення його автомобіля може бути пов`язане з його політичною та правовою діяльністю; допитано свідків, в тому числі свідка ОСОБА_5 , який також вказав на можливість вчинення вказаного кримінального правопорушення кимось з ворогів батька, через його правозахисну діяльність; проведено ряд експертиз, надані доручення в порядку ст. 40 КПК України, в ході виконання яких встановити особу не надалось можливим.

Разом з тим, як зазначив Європейський суд з прав людини по справі "Євген Петренко проти України" (заява N 55749/08 від 29.01.2015 року) п. 65 "…для того, щоб розслідування могло вважатися "ефективним", воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості".

Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини "Юрій Іларіонович Щокін проти України" від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 "…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності (див. вищезгадані рішення у справах "Начова та інші проти Болгарії" (Natchova et autres c. Bulgarie), пункт 113, та "Рамсахай та інші проти Нідерландів" (Ramsahai et autres c. Pays-Bas), пункт 324).

Враховуючи дані обставини, суд приходить до висновку, що органом досудового розслідування не було вжито належних заходів для встановлення всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України, а саме не перевірено доводи потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_5 про можливу причетність до вказаного кримінального правопорушення осіб через політичну та правову діяльність потерпілого ОСОБА_4 . Доручення на встановлення таких осіб органом досудового розслідування не надавалось.

За таких обставин досудове розслідування не може вважатися повним, всебічним та об?єктивним, а закриття провадження буде суперечити зазначеним завданням та засадам кримінального провадження.

Крім того, суд наголошує, що орган досудового розслідування після проведення повного, всебічного та об?єктивного досудового розслідування наділений повноваженнями закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України у разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення чи на підставі п.3 ч.1 ст. 284 КПК України у разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримання.

Суд вважає, що закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, при наявності інших підстав для закриття кримінального провадження порушує принцип верховенства права, відповідно до якого, ніхто не може бути покараним державою, крім як за порушення закону, і що ніхто не може бути засудженим за порушення закону іншим чином, ніж у порядку, встановленому законом.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004244 від 10.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України слід повернути для подальшого проведення досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 7, 9, 25, 284, 371-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0004244 від 10.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України - відмовити у повному обсязі.

Матеріали кримінального провадження № 0004244 від 10.10.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, повернути прокурору Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 для подальшого проведення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Октябрського районного

суду м. Полтави: ОСОБА_1