Провадження №1-кп/522/3033/23
ВИРОК

Іменем України

10 листопада 2023 року

Приморський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001393 від 17.10.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайська Харківської області, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, раніше неодноразово судимого, останній раз 30.10.2018 року Жовтневим районним судом м. Харкова за статтями 185 ч.2, 71 ч.1 КК України до 3х років позбавлення волі, звільнений 15.06.2021 по відбуттю строку покарання; не маючого реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого статтями 15 ч.2, 185 ч.4 КК України,

За участю сторін кримінального провадження:

Прокурора - ОСОБА_4

Захисника - адвоката ОСОБА_5

Обвинуваченого - ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 27.07.2023 № 32752-IX, продовжено з 18.08.2023 строком на 90 діб, а також що було посилено кримінальну відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-ІХ від 03.03.2022 року, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

17 жовтня 2023 року близько 11 години 20 хвилин, ОСОБА_3 перебуваючи у магазині «Єва» за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 21, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що його дії залишаться ніким не поміченими, з полиці взяв чоловічу туалетну воду «ММ STR8 Rise» (тестер), об`ємом 100 мл., вартістю 4000 грн. (без ПДВ), що належить ТОВ «РУШ», яку поклав до правого карману брюк.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , не розрахувавшись за майно, намагався пройти повз металевий турнікет, через який здійснюється вхід на територію магазину, однак виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його завершити з причин, які не залежали від його волі, оскільки був затриманий співробітником магазину «Єва», а викрадене майно вартістю 4000 грн. повернуто представнику потерпілого.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 винним себе визнав повністю та пояснив суду наступне. 17 жовтня 2023 року близько 11-ї години він знаходився в магазині «Єва», по вулиці Пантелеймонівська. Знаходячись там і переконавшись, що його дії ніхто не бачить, він взяв з полиці взяв чоловічу туалетну воду об`ємом 100 мл. та поклав до карману. Після чого намагався вийти із магазину, але був затриманий охороною. У скоєні злочину кається. Туалетна вода була повернута власнику.

Представником потерпілого ОСОБА_7 в судове засідання надано заяву, в якій він просив розглянути справу за його відсутності.

Оскільки обвинувачений визнав себе винним у скоєнні вищезазначеного злочину, передбаченого статтями 15 ч.2, 185 ч.4 КК України, підтвердивши обставини, викладені в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, то суд вважає можливим розглянути справу відповідно до вимог ч. 3 статті 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що дійсно мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 .

Вказані діяння ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення та вірно кваліфіковані

за статтями 15 ч.2, 185 ч.4 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), при виконанні обвинуваченим всіх дій, які він вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд має підстави зробити висновок, що ОСОБА_3 дійсно винний у вчинені вищезазначеного кримінального правопорушення, передбаченого статтями 15 ч.2, 185 ч.4 КК України та підлягає кримінальній відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

При обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.

ОСОБА_3 раніше судимий, працює неофіційно, має родину.

Відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України суд вважає обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 -щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України судом не встановлено обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 .

Призначаючи ОСОБА_3 покарання за вчинений злочин, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Статтею 65 ч.2 КК України передбачено, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В той же час суд при призначенні покарання ОСОБА_3 вважає можливим застосувати вимоги статті 69 КК України та призначити йому основне покарання за вчинений злочин, нижче від найнижчої межі, передбаченої статтею 185 ч.4 КК України.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного, суд може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд окрім обставин, які пом`якшують покарання, враховує наступне. Злочин, вчинений ОСОБА_3 , не спричинив будь яких наслідків, шкода потерпілому не була спричинена, оскільки ОСОБА_3 намагався викрасти тестер, який використовується невизначеним колом осіб і вказаний тестер було повернуто потерпілому.

Крім того, суд вважає можливим визнати обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 за вчинене кримінальне правопорушення - вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин. До наступного висновку суд приходить виходячи з того, що ОСОБА_3 є внутрішньо переміщеної особою з Харківської області, де велися активні бойові дії і йому потрібні додаткові зусилля для організації свого життя і побуту.

В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що вказані обставини не тільки пом`якшують покарання ОСОБА_3 , але й істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, передбаченого статтями 15 ч.2, 185 ч.4 КК України.

Таким чином, враховуючи основні засади кримінально процесуального судочинства та вимоги статті 50 Кримінального кодексу України в частині того, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, суд вважає, що саме застосування вимог статті 69 Кримінального кодексу України при призначенні покарання ОСОБА_3 дасть змогу призначити покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

На підставі викладеного, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 основне покарання за статтею 185 ч.4 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції зазначеної статті кримінального закону.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Речовий доказ чоловічу туалетну воду «ММ STR8 Rise» (тестер), об`ємом 100 мл, який знаходиться на зберіганні у представника потерпілого - суд вважає необхідним залишити в користування потерпілого ТОВ «РУШ».

Речовий доказ - CD-R диск, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - суд вважає необхідним зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись статтями 368, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого статтями 15 ч.2,185 ч.4 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, із застосуванням статті 69 КК України, із відбуванням покарання у кримінально виконавчій установі закритого типу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 до набрання вироком чинності вважати продовженим і залишити без змін.

Строк відбування покарання рахувати з 17 жовтня 2023 року.

Речовий доказ чоловічу туалетну воду «ММ STR8 Rise» (тестер), об`ємом 100 мл, який знаходиться на зберіганні у представника потерпілого - залишити в користування потерпілого ТОВ «РУШ».

Речовий доказ - CD-R диск, який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1