Справа № 362/6640/23
Провадження № 1-кп/362/700/23
ВИРОК

Іменем України

23.10.2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої - ОСОБА_6 ,

розглянувши увідкритому судовомузасіданні кримінальне провадження № 0002563 від 27.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дмитріївка Первомайського району, АР Крим, українця, громадянина України, розлученого, маючого середню освіту, працюючого на посаді двірника житлово-експлуатаційного підприємства Глевахівської селищної ради, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2023 близько 20:00 год. ОСОБА_4 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 разом із колишньою дружиною ОСОБА_6 , яка також проживає за вказаною адресою, де спільно проводили дозвілля, між ними виникла конфліктна ситуація на побутовому ґрунті, внаслідок чого у ОСОБА_7 раптово виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень колишній дружині ОСОБА_6 .

Реалізуючи вказаний умисел, направлений на умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, в ході раптово виниклого конфлікту, ОСОБА_4 27.08.2023 близько 20 години, знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , взяв у праву руку кухонний ніж, який знаходився поруч у ящику з помідорами, та завдав своїй колишній дружині ОСОБА_6 один удар ножем в область грудної клітки справа.

В результаті своїх протиправних та умисних дій ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення задньої поверхні грудної клітки праворуч, в проекції четвертого міжребер`я, які за своїм ступенем тяжкості відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Після закінчення досудового розслідування і до початку підготовчого судового засідання між прокурором, якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0002563 від 27.08.2023, з одного боку, та обвинуваченим з іншого боку, 23.10.2023 у присутності захисника ОСОБА_5 на підставі статей 468-470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами вказаної угоди про визнання винуватості, враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, сторони погодилися на призначення йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, визнав повністю, просив затвердити угоду, укладену між ним та прокурором, вказав, що угода підписана без примусу в присутності захисника.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України. Також обвинувачений в повній мірі розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, а саме: обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України та відмову від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого вона визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену з обвинуваченим.

Захисник не заперечував проти затвердження вказаної угоди про визнання винуватості.

Потерпіла в підготовчому судовому засіданні підтвердила обставини, вказані в обвинувальному акті, не заперечувала щодо укладення угоди між обвинуваченим та прокурором, а також щодо призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі з призначенням іспитового строку, про що подала до суду письмову заяву.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право зокрема затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України, угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі пояснень обвинуваченого, прокурора, захисника, письмових матеріалів провадження суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Перевіривши угоду на відповідність вимогам КПК України, суд прийшов до висновку, що дії обвинуваченого правильно кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України, як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, умови угоди відповідають вимогам КПК України, а саме: угода про визнання винуватості укладена у провадженні щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, прокурором при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості враховано ступінь та характер сприяння обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього, те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, щиро розкаявся, характер і тяжкість обвинувачення.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, зокрема вона містить беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінальних правопорушень, узгоджене покарання та згоду обвинуваченого на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.

З огляду на викладене, а також те, що умови угоди відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб; укладення угоди було добровільним; відсутня очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; наявні всі фактичні підстави для визнання винуватості, суд дійшов висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості із призначенням обвинуваченому узгодженої в угоді міри покарання.

В порядку ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з

обвинуваченого витрати, пов`язані із залученням експертів за проведення дактилоскопічної експертизи, у розмірі 2151,00 грн.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 100, ст. 314, ст. 374, ст. ст. 468-469, ст. ст. 472-475 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.10.2023 між ОСОБА_4 та прокурором, який на підставі ст. 37 КПК України здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 0002563 від 27.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання і встановити йому іспитовий строк в 2 (два) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку, тобто з 23 жовтня 2023 року.

Обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою скасувати, звільнити ОСОБА_4 з-під варти в залі суду негайно. Зарахувати в порядку ст. 72 КК України в строк відбуття покарання строк тримання під вартою з 27.08.2023 по 23.10.2023.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 2151 (дві тисячі сто п`ятдесят одну) грн. 00 коп. на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Фастівського міськрайонного суду № 381/3777/23 від 30.08.2023, - скасувати.

Речові докази:

- спеціальний пакет EXP 0396146 із дактокартою ОСОБА_4 , який зберігається в спеціально-обладнаному приміщенні Фастівського районного управління поліції ГУНП в Київській області, згідно квитанції № ФО 882 - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1