Справа № 953/8696/23
Провадження № 1-кс/953/1443/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2024 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000108 від 26 січня 2023 року ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 16 лютого 2024 року подав до суду клопотання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000108 від 26 січня 2023 року ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, про арешт майна, в якому просить накласти арешт шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та/або користування на належне ОСОБА_4 , який перебуває в умовах ДУ «Вінницька виправна колонія (№86), за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, буд.26, майно, а саме на: мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomi Redmi» model M2003J6B2G, ІМЕІ-1 № НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 № НОМЕР_2 .

Місцем зберігання арештованого майна прокурор просить визначити камеру схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.

В обґрунтування клопотання посилався на наступні обставини.

Слідчим управлінням ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000108 від 26.01.2023 за ч. 5 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що організована група для шахрайського заволодіння грошовими коштами громадян України, діючи умисно та з корисливих мотивів, шляхом прозвону клієнтів AT КБ ПриватБанку та інших банківських установ, представляючись службою безпеки банку, повідомляють неправдиву інформацію нібито з їх банківських карт відбувається несанкціоноване списання грошових коштів.

Згідно отриманої з УПК в Харківській області Департаменту кіберполіції НП України відповіді на доручення було встановлено що до вказаного кримінального правопорушення ймовірно причетний ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Державній установі «Вінницька виправна колонія (№86)» та виконує віддалено нагляд за працівниками, а саме дає вказівки та навчає працівників, як розмовляти з потерпілими, телефонує та спілкується з потерпілими, виконує роль «дроповода», а саме купляє особисті кабінети банківських установ.

08.02.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 10.01.2024 року проведено обшук в усіх приміщеннях житлових секцій, побутових приміщеннях, інших приміщеннях, де утримується або має доступ (у тому числі у супроводі працівників адміністрації виправної установи) засуджений ОСОБА_4 , у ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)», за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, буд.26, під час якого виявлено та вилучено полімерний опечатаний пакет, в якому знаходиться мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomi Redmi» model M2003J6B2G, ІМЕІ-1 № НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 № НОМЕР_2 та до якого приєднано копію документу з назвою «протокол вилучення №4 від 25.01.2024.

Вилучений 08.02.2024 під час зазначеної слідчої дії мобільний телефон та копію протоколу вилучення було направлено до приміщення СУ ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Весніна, 14, де в подальшому оглянуто та визнано речовими доказами.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності. Власник майна ОСОБА_4 був повідомлений про день та час розгляду клопотання належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Майно, на яке прокурор просить накласти арешт, було вилучене під час проведення обшуку 08 лютого 2024 року. 09 лютого 2024 року слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна. Ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Харкова від 09 лютого 2024 року клопотання слідчого про арешт майна повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків. 15 лютого 2024 року о 10 годині 44 хвилин прокурор під розписку отримав копію даної ухвали. З даним клопотанням прокурор звернувся 16 лютого 2024 року, тобто клопотання прокурора про арешт майна подане у строки, передбачені ч. 5 ст. 171 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Пунктом 2 частини 1 статті 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з п. 1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК, а саме є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, з підстав, передбачених п.1 ч. 2 ст. 170 КК України, оскільки відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно має значення для забезпечення кримінального провадження, було вилучене 08 лютого 2024 року під час обшуку в приміщенні ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, буд.26, де відбуває покарання засуджений ОСОБА_4 , про можливу причетність якого до вчинення кримінального правопорушення вбачається з ухвали слідчого судді про обшук та наданих до клопотання доказів, вилучене майно має значення для забезпечення кримінального провадження, враховуючи встановлені органом досудового розслідування обставини вчинення кримінального правопорушення, існують розумні підозри вважати, що це майно є засобом вчинення кримінального правопорушення, та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні.

Прокурором доведено наявність розумних підозр вважати, що вилучене під час проведення обшуку зазначене в клопотанні майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно з ч.2 ст.168 КПК України забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Прокурором обґрунтовано необхідність накладення арешту на вилучений мобільний телейон, оскільки дане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, наявна постанова слідчого про визнання їх речовими доказами, є необхідність у проведенні їх огляду.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі та відчуження, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя не вбачає наявності будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави, а тому таке втручання у права та інтереси власника майна є виправданим.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000108 від 26 січня 2023 року ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на вилучене 08 лютого 2024 року в ході проведення обшуку приміщень ДУ «Вінницька виправна колонія (№86), за адресою: м. Вінниця, вул. Привокзальна, буд.26, майно, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон торгівельної марки «Xiaomi Redmi» model M2003J6B2G, ІМЕІ-1 № НОМЕР_1 , ІМЕІ-2 № НОМЕР_2 .

Місце зберігання арештованого майна визначити за СУ ГУНП в Харківській області.

Роз`яснити прокурору та слідчому відповідальність за зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1