Справа № 946/4950/23
Провадження № 1-кп/946/233/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 січня 2024 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_5

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000265 за обвинуваченням

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, пенсіонерки, на утриманні чоловік інвалід першої групи, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 436-2 ч.2 КК України

встановив:

26 травня 2022 року, 15 вересня 2022 року та 20 квітня 2023 року ОСОБА_5 за місцем свого проживання АДРЕСА_1 з умислом на поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, будучи обізнаною щодо розпочатого 24.02.2022 відкритого воєнного нападу Російської Федерації проти України, усвідомлюючи злочинність своїх дій, а також те, що зі змістом публікацій, які вона поширює у загальнодоступній соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники», може ознайомитися необмежена кількість осіб, бажаючи настання шкідливих наслідків у вигляді поширення інформації, що формує антидержавну пропаганду серед громадськості, спрямовану на виправдовування, визнання правомірною збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році, використовуючи належний їй електронне обладнання, а саме системний блок чорного кольору з маркуванням «Аdvantis», підключеного до мережі Інтернет та інстальоване програмне забезпечення, авторизувавшись у соціальній Інтернет-мережі «Одноклассники» як користувач « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (веб адреса облікового профілю ІНФОРМАЦІЯ_3 ), маючи 127 друзів у вказаній соціальній мережі, здійснила поширення публікацій шляхом їх вподобання через кнопку «Класс», що дозволило відвідувачам сторінки (облікового профілю) « ОСОБА_6 », яким безпосередньо користується ОСОБА_5 , ознайомитись з наступними публікаціями:

?у вигляді фотознімку із зображенням чоловіка у військовій формі зразка однострою збройних сил російської федерації та текстом наступного змісту: «Высокоточным ударом российской авиации уничтожено до 80 польских наёмников на Украине, которые устроили себе базу на заводе «Мегатекс» в Константиновке. Об этом сообщает Минобороны России. Приехали пострелять по русским, но в итоге даже не успели добраться до линии фронта. Работайте, братья!».

?у вигляді нотатки наступного змісту: «В комментариях мне прислали: «Женщина с западной Украины пишет...- "Как же нужно было стараться, чтобы люди столь массово, возненавидели всеми фибрами души все (подчеркиваю - ВСЁ - от вышиванок до флага с гербом) украинское? Это страшно.... Мы потеряли Украину. И в этом виноват не Путин. И в этом виноваты не известные наши русофобы из ЗУ В этом виноваты МЫ, САМИ. Именно мы - украинцы с Полтавы, Черкасс, Киева, Хмельницкого, Житомира, Чернигова со всей центральной Украины, позволили этим придуркам галычанам установить над всей Украиной свои нацистские порядки. Ты вспомни, украинец! Вспомни, как во время застолий мы подхватывали их бандеровские песни, как смеялись вместе с ними над анекдотами "маю час та натхнення, пиду попыляю москаля", мы закрывали глаза на коверкание ими украинского языка на все эти "шпытали", "нарази", "летовыща" и прочие "мапы" с "милициянтамы" и "катедрами". Нам было безразлично установление в их городах и селах памятников тем, кто стрелял в спины нашим дедам в ВОВ 1941-1945. Потом они "невзначай" стали ставить на своих собраниях портреты Бандеры и Шухевича. А потом в открытую маршировать, вначале по своим, а потом уже и по нашим городам с флагами СС и фашисткими лозунгами.... Мы сознательно закрывали на это глаза: "Ну что ж у них своя история, надо понимать...". И эти -ИХ памятники стали появляться и у нас... Они называли нас "схидняками", весь Юго-Восток - "рабами" "совками" и "потомками сталинских кацапских палачей", а шахтеров "кучей бандитов, живущих с такой же кучей "анжелик". И мы, конечно же понимая, что это не так, дружески похлопывали их по плечу "Да ладно вам - и там нормальные люди есть... Это мы пустили их в Киев. И Киев, КИЕВ! молча смотрел, как приезжие галычане и студенты из ЗУ маршируют с факелами в честь дня рождения Бандеры по Крещатику и эти марши становились все многочисленнее год от года. Они переписали всю нашу историю. Наши предки, согласно этой истории, стали никчемными "потуракамы российской империи" а их колаборанти, рагули и ничтожества - новыми героями Украины. Мы и это проглотили. Когда в Киеве, во время Майдана они стали избивать в метро за русскую речь (и в это в русскоговорящем КИЕВЕ) русскоговорящим же киевлянам это было глубоко по-боку, "они же дети" резвятся, они же против ОСОБА_7 , как-то и неудобно ставить на место. Они обосрали и разрушили весь центр Киева мы и тут молчали. Сейчас мы получаем ответку. За наше безразличие, за нашу трусость и за нашу глупость Мы ПОТЕРЯЛИ УКРАИНУ. Она больше никогда не будет не только в прежних границах... ЛЮДИ ПОМ Е Н Я Л И С Ь !!! Чаша терпения у Юго-Востока переполнена. Украина оказалась для них злой мачехой, с усиками под носом СВАСТИКОЙ на рукаве... У меня нету ни одного аргумента для россиян против их справедливой ненависти этой полоумной Украине."...»

?у вигляді фотознімку із зображенням чоловіка у військовій формі зразка однострою збройних сил російської федерації та текстом наступного змісту: «Z. Как есть так есть. Мы гордимся вами. Да хранит Бог тех, кто рискует жизнью ради чужого счастья».

Своїми діями за наявності обгрунтованих доказів ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 436-2 ч.2 КК України за ознаками поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, а також глорифікація осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, розпочату у 2014 році

Між обвинуваченою та прокурором 29 червня 2023 року укладена угода про визнання винуватості, за якою ОСОБА_5 беззастережно визнала висунуте обвинувачення в повному обсязі в судовому провадженні та сторони погоджуються на призначення покарання за ст. 436-2 ч.2 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки без конфіскаціє майна із звільненням від покарання з встановленням іспитового строку від одного до трьох років та покладення обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнала себе винуватою у зазначеному діянні та зобов`язується беззастережно визнати висунуте обвинувачення в повному обсязі в судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки без конфіскаціє майна із звільненням від покарання з встановленням іспитового строку від одного до трьох років та покладення обов?язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 .

Суд також погоджується з кваліфікацією дій за ознаками ст. 436-2 ч.2 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, за який санкцією передбачене покарання обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, з конфіскацією майна або без такої.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Обвинувачена погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченою на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК України, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. При цьому суд враховує те, що обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, майно повернуто потерпілому.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором з одного боку, та обвинуваченим з іншого, і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Речовий доказ системний блок чорного кольору з маркуванням «Аdvantis», на який ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 15 червня 2023 року накладений арешт, розподіляються у порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості від 29 червня 2023 року, укладену між прокурором та ОСОБА_5 .

Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 436-2 ч.2 КК України та призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком один рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов?язки:

?періодично з?являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід залишити без змін.

Речовий доказ системний блок чорного кольору з маркуванням «Аdvantis» передати у власність держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом..

Головуючий суддя: ОСОБА_1