В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" листопада 2023 р. м.Київ

Дніпровський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі дистанційного судового провадження, в залі Дніпровського районного суду м.Києва, кримінальне провадження №0002569 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Києва, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не військовозобов`язаного, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.07.2004 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком - 1 рік;

- 01.11.2004 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ст.ст.70, 71 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;

- 20.06.2007 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді 2 років 7 місяців позбавлення волі;

- 06.08.2012 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 19.03.2013 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, звільнений 26.06.2014 року на підставі Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року;

- 17.07.2018 року вироком Дарницького районного суду м.Києва за ч.ч.1, 2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком - 1 рік;

- 20.06.2018 року вироком Деснянського районного суду м.Києва за ч.2 ст.185, ст.70 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком - 2 роки;

- 22.02.2019 року вироком Дніпровського районного суду м.Києва за ч.3 ст.15 ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді 3 років 5 місяців позбавлення волі, 06.04.2022 року звільнений по відбуттю строку покарання;

за обвинуваченням в скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше судимим, маючи не погашену у законному порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і повторно вчинив новий, умисний, корисливий злочин при наступних обставинах.

Так, 16 липня 2023 року, приблизно в нічний час доби, ОСОБА_3 , перебував за адресою: м.Київ, вул.Краківська, 13-Б, де в цей час був припаркований автомобіль марки «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_1 .

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, а саме до вищезазначеного автомобіля, в період дії воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, в період дії воєнного стану, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, ОСОБА_3 , підійшов до автомобіля марки «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходився припаркованим за вищевказаною адресою, та маючи при собі заздалегідь підготовлений предмет для вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому відчинив замок капоту автомобіля, тим самим подолав технічну перешкоду, а саме засіб охорони від вільного доступу до підкапотного відділення вказаного автомобіля, що є сховищем майна потерпілого.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 обрав об`єктом злочинного посягання майно потерпілого ОСОБА_6 , а саме акумулятор «InnoVATIVE TECHNOLOGY 555 Megatex», який останній дістав з під капоту автомобіля марки «ВАЗ 21013», державний номерний знак НОМЕР_1 , шляхом від`єднання клем напруги та взяв його до рук.

Після чого, ОСОБА_3 утримуючи при собі акумулятор «InnoVATIVE TECHNOLOGY 555 Megatex», з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму гривень 2300 грн. 00 коп.

Крім того, 16 липня 2023 року, приблизно в нічний час доби, ОСОБА_3 , перебував за адресою: м.Київ, вул.Червоноткацька, 14, де в цей час був припаркований автомобіль марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 .

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, а саме до вищезазначеного автомобіля, в період дії воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, в період дії воєнного стану, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, ОСОБА_3 , підійшов до автомобіля марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився припаркованим за вищевказаною адресою, та маючи при собі заздалегідь підготовлений предмет для вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому відчинив замок капоту автомобіля, тим самим подолав технічну перешкоду, а саме засіб охорони від вільного доступу до підкапотного відділення вказаного автомобіля, що є сховищем майна потерпілого.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 обрав об`єктом злочинного посягання майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме акумулятор « Exide 6cт Excelleb 621 », який останній дістав з під капоту автомобіля марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_2 , шляхом від`єднання клем напруги та взяв його до рук.

Після чого, ОСОБА_3 утримуючи при собі акумулятор «Exide 6cт Excelleb 621», з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 , матеріальної шкоди на загальну суму гривень 2870 грн. 00 коп.

Крім того, 25 серпня 2023 року, приблизно в нічний час доби, ОСОБА_3 , перебував за адресою: м.Київ, бул.Верховної Ради, 27, де в цей час був припаркований автомобіль марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_3 .

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, а саме до вищезазначеного автомобіля, в період дії воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, в період дії воєнного стану, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, ОСОБА_3 , підійшов до автомобіля марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_3 , який знаходився припаркованим за вищевказаною адресою, та маючи при собі заздалегідь підготовлений предмет для вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому відчинив замок капоту автомобіля, тим самим подолав технічну перешкоду, а саме засіб охорони від вільного доступу до підкапотного відділення вказаного автомобіля, що є сховищем майна потерпілого.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 обрав об`єктом злочинного посягання майно потерпілого ОСОБА_8 , а саме акумулятор «Корунг», який останній дістав з під капоту автомобіля марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_3 , шляхом від`єднання клем напруги та взяв його до рук.

Після чого, ОСОБА_3 утримуючи при собі акумулятор «Корунг», з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на загальну суму гривень 2000 грн. 00 коп.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06 год. 40 хв. 05.09.2023 року, ОСОБА_3 , перебував за адресою: м.Київ, вул.Пожарського, 8-А, де в цей час був припаркований автомобіль марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_4 .

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, а саме до вище зазначеного автомобіля, в період дії воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, в період дії воєнного стану, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, ОСОБА_3 , підійшов до автомобіля марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_4 , який знаходився припаркованим за вищевказаною адресою, та маючи при собі заздалегідь підготовлений предмет для вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому відчинив замок капоту автомобіля, тим самим подолав технічну перешкоду, а саме засіб охорони від вільного доступу до підкапотного відділення вказаного автомобіля, що є сховищем майна потерпілого.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 обрав об`єктом злочинного посягання майно потерпілого ОСОБА_9 , а саме акумулятор «Varta», ємністю 12 V 60 Аh 540A, який останній дістав з під капоту автомобіля марки «Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_4 , шляхом від`єднання клем напруги та взяв його до рук.

Після чого, ОСОБА_3 утримуючи при собі акумулятор «Varta», ємністю 12 V 60 Аh 540A, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму гривень 2896 грн. 00 коп.

Крім того, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06 год. 40 хв. 05.09.2023 року, ОСОБА_3 , перебував біля магазину «ВОХ», який розташований за адресою: м.Київ, вул.Краківська, 18-А, де в цей час був припаркований та зачинений автомобіль марки «ЗАЗ DAEWOO T13110», державний номерний знак НОМЕР_5 .

В цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, а саме до вищезазначеного автомобіля, в період дії воєнного стану.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, в період дії воєнного стану, з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та його дії є таємними для оточуючих, ОСОБА_3 , підійшов до автомобіля марки «ЗАЗ DAEWOO T13110», державний номерний знак НОМЕР_5 , який знаходився припаркованим за вищевказаною адресою, та маючи при собі заздалегідь підготовлений предмет для вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому відчинив замок капоту автомобіля, тим самим подолав технічну перешкоду, а саме засіб охорони від вільного доступу до підкапотного відділення вказаного автомобіля, що є сховищем майна потерпілого.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_3 обрав об`єктом злочинного посягання майно потерпілого ОСОБА_10 , а саме акумулятор ТМ «Веста», який останній дістав з під капоту автомобіля марки «ЗАЗ DAEWOO T13110», державний номерний знак НОМЕР_5 , шляхом від`єднання клем напруги та взяв його до рук.

Після чого, ОСОБА_3 утримуючи при собі акумулятор ТМ «Веста», з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 , матеріальної шкоди на загальну суму гривень 2000 грн. 00 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується з обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбачені КК України за вказаний злочин, і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, які вказані у обвинувальних актах, відповідають дійсності, зокрема пояснив суду, що протягом 2023 року вчиняв крадіжки акумуляторів з автомобілів. Протиправні діяння, які ставляться йому у провину, він не оспорює, в скоєному щиросердно розкаюється. Викрадене майно було частково повернуто власникам працівниками поліції. До затримання проживав з племінницею, яка навчається в університеті та працює. Після звільнення з місць позбавлення волі певний період працював, однак пізніше знову почав вчиняти крадіжки, оскільки були проблеми з роботою та не було коштів, щоб купити поїсти собі та своїм тваринам. Має ряд тяжких хронічних захворювань. Просив призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України.

У судовому засіданні досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_3 .

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст.349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, обмеживши дослідження доказів допитом обвинуваченого та матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю та кваліфікує дії останнього за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст.337 КПК України суд проводив розгляд даного кримінального провадження лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, а тому, оскільки органом досудового розслідування було висунуто обвинувачення без кваліфікуючої ознаки проникнення у сховище, суд не враховує дану ознаку при ухваленні вироку.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_3 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях вказував, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»; досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст.65-67 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості покарання, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття у скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, про що свідчить поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні і в суді.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Також, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є тяжким злочином, дані, що характеризують особу винного, - раніше неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра не перебуває; перебував на обліку у лікаря-нарколога; відношення обвинуваченого до вчиненого, а саме те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочинів, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; поведінку під час та після вчинення злочинних дій, а також конкретні обставини справи та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст.75 КК України, або ж застосування ст.69 КК України, чи норм ст.69-1 КК України до обвинуваченого ОСОБА_3 , суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані, та оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі, є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину, так як категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому у вигляді тримання під вартою, враховуючи вимоги ст.ст.131-132, 177, 178 КПК України, та даних про його особу, слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 термін його попереднього ув`язнення, а саме з моменту його фактичного затримання - 05.09.2023 року.

В ході досудового розслідування та у суді потерпілими цивільний позов заявлено не було.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відстуні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.ст.100, 349, 368-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, на підставі якого призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати змоменту його фактичного затримання - з 05.09.2023 року, зарахувавши попереднє ув`язнення в строк відбуття покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою залишити без змін, продовживши тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України.

Матеріали кримінального провадження №0002569 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/15233/23.

Речові докази: акумулятор марки «Varta», акумулятор марки «Westa» та акумулятор марки «Innovative Technology 555 Megatex», які передано під зберігальну розписку потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , - залишити їм.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику, а також направити в ДУ «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції Українидля вручення обвинуваченому. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя Дніпровського районного суду

м.Києва ОСОБА_1