Провадження №1-кс/463/611/24
УХВАЛА

про задоволення заяви про самовідвід

16 січня 2024 р. Личаківський районний суд міста Львова

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря с/з - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід від розгляду кримінальної справи 1-кп/463/264/24 (Єдиний унікальний номер судової справи № 463/11010/23) по обвинувальному акту у кримінальному провадженні № 0000207 від 26 січня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

в с т а н о в и в:

у провадження судді Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_3 перебуває вищезазначена кримінальна справа.

З метою забезпечення справедливого і публічного розгляду кримінального провадження незалежним і безстороннім судом, а також забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді, суддя ОСОБА_3 у зазначеному кримінальному провадженні заявив самовідвід оскільки, він під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 висловив правову позицію, що даний злочин було вчинено останнім у співучасті з іншими особами - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувальний акт відносно яких перебуває на розгляді Личаківського районного суду м. Львова (справа №463/11010/23, провадження №1-кп/463/264/24), а тому у будь-якого учасника судового провадження може виникнути розумний сумнів в неупередженості судді з розгляду цього кримінального провадження.

Особи, які беруть участь в справі у судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду заяви про самовідвід судді були повідомлені належним чином, заяви про відкладення розгляду справи не подавали.

Неявка учасників справи не перешкоджає розгляду заяви про самовідвід судді.

Оглянувши матеріали кримінальної справи № 1-кп/463/264/24 та заяви про самовідвід, суд приходить до переконання, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження та заяви про самовідвід вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, дане кримінальне правопорушення було вчинено останніми у співучасті з ОСОБА_6 . Ухвалою суду від 30 листопада 2023 року у зв`язку з перебуванням обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в розшуку, що перешкоджало завершенню розгляду справи щодо іншого обвинуваченого - ОСОБА_6 , кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 виділено в окреме провадження. 30 листопада 2023 року суддею ОСОБА_7 ухвалено вирок, яким ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Разом з тим, суддя ОСОБА_3 брав участь як слідчий суддя у кримінальному провадженні за №0002705 від 19.08.2016 року, а саме: 24.01.2017 року розглядав клопотання слідчого СВ Личаківського ВП ГУНП у Львівській області про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 (справа №463/294/17, провадження №1-кс/463/105/17).

Відповідно до ч.1 ст. 76 КПК України, Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Згідно з ч. 1, 2 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ «Мироненко і Мартенко проти України», зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах «Фей проти Австрії» та «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»).

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Враховуючи наведене вище, оскільки під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_6 суддею ОСОБА_3 під час постановлення ухвали від 24 січня 2024 року висловлено правову позицію щодо обставин кримінального провадження, а тому з метою забезпечення справедливого і публічного розгляду кримінальної справи 1-кп/463/264/24 (Єдиний унікальний номер судової справи № 463/11010/23) по обвинувальному акту у кримінальному провадженні № 0000207 від 26 січня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України незалежним і безстороннім судом, заява про самовідвід судді ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Керуючись, ст.ст. 75, 80, 81 КПК України, -

постановив :

заяву про самовідвід судді ОСОБА_3 задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду кримінальної справи № 1-кп/463/264/24 (Єдиний унікальний номер судової справи № 463/11010/23) по обвинувальному акту у кримінальному провадженні № 0000207 від 26 січня 2017 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1