провадження № 1-кп/336/1029/2023
ВИРОК

іменем України

06 грудня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001514 від 02 вересня 2023 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, не працевлаштованого, фактично мешкаю чого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_6

встановив:

В обвинувальному акті зазначено, що протягом 2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , неодноразово викликала працівників поліції з приводу вчинення відносно неї домашнього насильства її чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який систематично ображав її, висловлював в її бік словесні образи, нецензурні висловлювання, принижував, висловлював погрози, чим спричинив ОСОБА_5 психологічні страждання.

Так, 01.04.2023, приблизно о 19 годині 56 хвилини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що виразилось у висловлюванні нецензурних висловлювань та погроз в бік ОСОБА_5 , чим завдав останній психологічні страждання. В результаті вказаних дій на ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол № АА 341955.

Водночас за вчинення вказаних дій 02.06.2023 постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

З урахуванням факту вчинення домашнього насильства та складання адміністративного протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, Шевченківським ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області, відповідно до вимог ст. 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», п. 2 Розділу 2 Порядку взяття на профілактичний облік, проведення профілактичної роботи та зняття з профілактичного обліку кривдника уповноваженим підрозділом органу національної поліції України (далі - Порядок), затвердженого наказом МВС України № 124 від 25.02.2019, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було взято як кривдника на профілактичний облік.

Крім того, 06.05.2023, приблизно о 21 годині 40 хвилини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що виразилось у кричанні на ОСОБА_5 , та принижуванні останньої. В результаті вказаних дій на ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол ВАВ № 444271.

Водночас за вчинення вказаних дій 22.06.2023 постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 гривень.

Крім цього, 23.05.2023, приблизно о 08 годині 35 хвилині, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що виразилось у кричанні на ОСОБА_5 , а також висловлюванні в її бік погроз, нецензурної лайки, та ображанні останньої, чим завдав шкоди її психологічному здоров`ю. В результаті вказаних дій на ОСОБА_3 було складено адміністративний протокол ВАВ № 254486.

Водночас за вчинення вказаних дій 20.07.2023 постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_3 було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства та накладено стягнення у вигляді адміністративного арешту, строком на 11 діб.

Проте, 21.08.2023, приблизно о 07 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи, що його неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності за домашнє насильство, проявляючи явний правовий нігілізм до діючого законодавства, ігноруючи всі проведені профілактичні заходи, продовжив вчиняти домашнє насильство, та перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , що виразилось у висловлюванні в її бік нецензурної лайки, словесних образ, погроз фізичної розправи, а також принижуванні, штовханні, хапанні за руки останньої, та нанесенні одного ляпасу по обличчю ОСОБА_5 , чим завдав ОСОБА_5 психологічних страждань та викликав побоювання за власну безпеку.

Таким чином, ОСОБА_3 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, систематично, протягом тривалого часу вчиняє домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно ОСОБА_5 , яке виражається у словесних образах та нецензурних висловлюваннях, висловлюванні погроз фізичної розправи, принижуванні, ображанні, штовханнях та хапаннях за руки, нанесенні ляпасу останній, та супроводжується періодично виникаючими емоційними переживаннями негативного спектру: відчаю, тривоги, страху, приниження, сорому у ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбачене ст. 126-1 КК України, що кваліфікується як умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи (домашнє насильство).

Потерпілою від кримінального правопорушення є ОСОБА_5 .

Цивільний позов потерпілою ОСОБА_5 у кримінальному провадженні не заявлений.

06 грудня 2023 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 ,укладена угода про примирення, відповідно до вимог ст.ст. 468, 469, 471, 473, 474, 476 КПК України.

Згідно вказаної угоди ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі обвинувального акту у судовому провадженні. Цивільний позов потерпілою в кримінальному провадженні - не заявлений. Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням потерпілій не завдана.

Сторони зазначили, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі ст.66 КК України є: щире каяття, активне сприяння розкриттю правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України не виявлені.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, раніше не засуджений.

Також, вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_3 за ст. 126-1 КК України у вигляді позбавлення волі на один рік, із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним строком на один рік.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Потерпіла просила затвердити угоду про примирення, зазначила що вказана угода є добровільною, саме вона є ініціатором такої угоди. Потерпіла зазначила, що її права не порушуються на її думку угода відповідає вимогам чинного законодавства.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину визнав повністю, просив суд затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену міру покарання, розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до кримінальної відповідальності. Обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює, та докази зібрані на досудовому розслідування не оспорює.

Захисник просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджену сторонами міру покарання.

Прокурор не заперечує проти затвердження угоди про примирення та просить призначити ОСОБА_3 узгоджену міру покарання.

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Суд заслухавши пояснення учасників судового провадження, розглядаючи питання про затвердження угоди, про примирення, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 469 КПК України укладення угоди про примирення може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді).

Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Відповідно до положень ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, цілком розуміє свої права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України. Ініціатор угоди про примирення є саме потерпіла.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Цивільний позов потерпілою в кримінальному провадженні - не заявлений. Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням потерпілій не завдана.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.

Суд, переконавшись, що укладення угоди є добровільним, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає характеру і тяжкості обвинувачення, суд вважає можливим затвердити угоду про примирення, визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік, із застосуванням ст. 75 КК України з випробувальним строком на один рік.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 06 грудня 2023 року про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , і призначити обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід не обирався.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 468, 469, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 06 грудня 2023 року, що укладена між потерпілою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001514 від 02 вересня 2023 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим може бути оскаржений в апеляційному порядку:

1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;

3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

У разі невиконання угоди про примирення атості потерпілий чи прокурор відповідно мають право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику, потерпілій, прокурору.

Суддя: