У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2023 року Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному 31.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003232 від 06.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділу Солом`янського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0003232 від 06.11.2023, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, а саме:

- 22.08.2002 Солом?янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-25.07.2006 Солом?янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 75, ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців;

04.04.2008 Солом?янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185, ст.71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців;

-22.02.2010 Солом?янським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

-17.05.2013 Обухівським районним судом в Київській області за ч. 2 ст. 289 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 07.05.2014 Обухівським районним судом в Київській області за ч.2 ст. 185, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяці;

- 31.08.2015 Солом?янським районним судом м. Києва за ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 21.11.2017 Білоцерківським міським судом Київської області за ч.2 ст.309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць;

- 19.05.2022 Дарницьким районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді шести місяців арешту.

- будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000261 від 03.02.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувальний акт по якому 05.07.2022 направлено до суду в порядку ст. 291 КПК України та на даний час перебуває на розгляді у Солом`янському районному суду м. Києва;

- будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000370 від 30.01.2022 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, обвинувальний акт по якому 08.02.2022 направлено до суду в порядку ст. 291 КПК України та на даний час перебуває на розгляді у Солом`янському районному суду м. Києва;

- будучи обвинуваченим у кримінальному провадженні №0000330 від 10.02.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, обвинувальний акт по якому 16.05.2023 направлено до суду в порядку ст. 291 КПК України та на даний час перебуває на розгляді у Солом`янському районному суду м. Києва, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нове умисне корисливе кримінальне правопорушення на території Солом?янського району м. Києва при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_5 , приблизно о 19:45 годин, 05.11.2023, перебуваючи у торгівельному залі магазину «Bottle»», ФОП ОСОБА_6 , що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , переслідуючи корисливі мотиви та бажаючи незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, вирішив повторно таємно викрасти чуже майно, що належить ФОП ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану ОСОБА_5 , перебуваючи у торгівельному залі вказаного вище магазину, діючи умисно, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, вирішив повторно таємно викрасти з полиці магазину пляшку портвейну «Port Tawny» червоний кріплений 19% об?ємом 0,7 л.

В подальшому, ОСОБА_5 , перебуваючи біля прилавку з алкогольними напоями в магазині, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з метою особистого матеріального збагачення, впевнившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає та не завадить йому у вчиненні крадіжки, переслідуючи мету наживи та особистого матеріального збагачення, не маючи при собі грошових коштів, повторно таємно викрав з полиці магазину пляшку портвейну «Port Tawny» червоний кріплений 19% об?ємом 0,7 л, вартістю 584 гривень 20 копійок без ПДВ.

Після чого, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді спричинення майнових збитків та бажающи настання таких наслідків, однак не бажаючи бути викритими, утримуючи при собі пляшку портвейну «Port Tawny» червоний кріплений 19% об?ємом 0,7 л, пройшов касову зону не розрахувавшись за вищевказаний товар та покинув приміщення магазину, чим спричинив ФОП ОСОБА_6 шкоду на загальну суму 584 гривень 20 копійок без ПДВ.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Враховуючи можливість втрати інформації, яка є речовим доказом у даному кримінальному провадженні, та з метою недопущення його втрати, 06.11.2023 слідчим Солом`янського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , у службовому кабінеті Солом`янського ВП № 2, що за адресою: м. Київ, вул. Грушецька, 3 проведено огляд місця події, в ході якого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 добровільно видав речі як повідомив останній в які був одягнений під час вчинення вказаного кримінального правопорушення які було вилучено, а саме: пальто сірого кольору яке поміщено до спец.пакету № PSP 4198513 та кепку чорного кольору яку поміщено до спец.пакету № PSP 0337588;

В судове засідання слідчий не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, підтримує подане клопотання.

Слідчий суддя розглянув клопотання у відсутність сторін відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Згідно з ч.4 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних заходів не здійснювалась.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, дослідивши додані до клопотання документи вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Відповідно до частин 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою арешту вилученого майна, є збереження речових доказів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Вказане у клопотанні майно було виявлено та вилучено в ході проведення обшуку.

Стороною обвинувачення доведено, що вищевказане майно, вилучене під час обшуку (огляду), має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Згідно зі статтею 98 КПК України, речові докази - це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оцінка доказів із точки зору їх допустимості є заключним етапом доказування та здійснюється судом за наслідком розгляду справи по суті. Під час здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування, вказане питання не входить до повноважень слідчого судді.

Натомість, під час розгляду клопотання про арешт майна на стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні слідчий суддя уповноважений лише оцінити можливість використання майна, на яке слідчий, прокурор бажає накласти арешт, як доказу у кримінальному провадженні.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що для надання відповідного судового дозволу закон не вимагає обґрунтованої підозри власника майна у вчиненні кримінального правопорушення.

Вилучене майно, підлягає арешту, оскільки незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна у вказаній частині, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131-132, 171-173, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасове вилучене майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 а саме: пальто сірого кольору яке поміщено до спец.пакету № PSP 4198513 та кепку чорного кольору яку поміщено до спец.пакету № PSP 0337588, які вилучено в ході огляду місця події, що проводився за адресою: м. Київ, вул. Грушецька,3.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1