Справа № 129/2809/19
Провадження №11-кп/801/832/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 1 червня 2023 року, якою звільнено обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, кримінальне провадження №0000173, в частині обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, - закрито у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності згідно п.2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Цивільний позов, заявлений ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , в частині стягнення з ОСОБА_9 коштів залишено без розгляду.

Роз`яснено ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , що відповідно до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_7 судові витрати за надання професійної правничої допомоги в сумі 15200 (п`ятнадцять тисяч дві) грн. 00 коп.

в с т а н о в и в:

До Гайсинського районного суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 296 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 296 КК України.

Згідно нього, ОСОБА_9 обвинувачується у тому, що 01.05.2019 року біля 01:30 години, знаходячись біля будівлі кафе «Ірина», що в м. Гайсині Вінницької області по вул. Уманська, 235, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, діючи умисно, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки та демонструючи явну зневагу до них, усвідомлюючи, що перебуває в громадському місці, з мотивів явної неповаги до суспільства, умисно, безпричинно, грубо порушуючи громадський порядок, та загальні норми поведінки, проявляючи особливу зухвалість, використовуючи нікчемний привід, наніс кілька ударів кулаком правої та лівої руки в область голови ОСОБА_7 внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження, які згідно висновку експерта № 69 від 17.05.2019р. виразились у вигляді забою м`яких тканин лівого, правого ока, синців в ділянці лівого, правого ока, саден в ділянці лоба справа, в ділянці лоба в центрі, правої щоки, на червоній каймі верхньої губи зліва, на підборідді справа, на лівій щоці, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я, а також у вигляді двох забійних ран в ділянці правої брови та перелому кісток носа без зміщення уламків, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

1 червня 2023 року ОСОБА_9 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 296 КК України, на підставі ч.1 ст. 49 КК України.

Суд першої інстанції, розглянувши клопотання, з`ясувавши думку в учасників судового розгляду щодо нього, звільнив ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 296 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрив кримінальне провадження №0000173 в частині обвинувачення ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 просять скасувати ухвалу суду першої інстанції у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В обґрунтування своїх вимог зазначають, що ОСОБА_9 ухилявся від суду, а саме неодноразово не з`являвся в судові засідання, судом тричі виносились ухвали про його привід, а тому строк давності для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_9 становить п`ять років з часу вчинення інкримінованого кримінального проступку.

Заслухавши доповідь судді, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_9 , які заперечили проти її задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст.284, ч. 3 ст.285, ч. 4 ст.286, ч. 3 ст.288 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом особа звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення підстав, передбачених у ст. 49 КК України, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

У статті 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Так, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили: минули зазначені у законі строки (ці строки диференційовані залежно від тяжкості вчиненого злочину); протягом цих строків особа не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого або особливо тяжкого злочину (перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Разом із тим, згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання.

Для застосування положень ч. 2 ст. 49 КК України обов`язково має бути підтверджено факт ухилення особи від досудового розслідування або суду.

Зі змісту судового рішення вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_9 згідно обвинувального акта вчинені ним 1 травня 2019 року, перебіг строку давності притягнення його до кримінальної відповідальності розпочинається з цієї дати.

ОСОБА_9 обвинувачувався у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом першої інстанції встановлено, що з дня вчинення ОСОБА_9 кримінального проступку, передбаченого ч. ст. 296 КК України минуло більше трьох років, а тому вірно застосовано положення п.2 ч.1 ст. 49 КК України.

На переконання апеляційного суду, при матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази про умисне ухилення обвинуваченого від органів досудового розслідування чи суду, як про це вказують потерпілі.

Згідно з висновком, який міститься в постанові Верховного Суду України від 19 березня 2015 року №5-1кс15, під ухиленням від слідства або суду з погляду застосування ст. 49 КК України слід розуміти будь-які умисні дії, вчинені певною особою з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що змушує правоохоронні органи вживати заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника (нез`явлення без поважних причин за викликом до слідчого або суду, недотримання умов запобіжного заходу, зміна документів, які посвідчують особу, зміна зовнішності, перехід на нелегальне становище, перебування в тайнику, імітація своєї смерті тощо). Особою, яка ухиляється від слідства або суду, визнається відома цим органам особа (що підтверджується матеріалами кримінальної справи) як така, що вчинила певний злочин і здійснила дії з метою переховування місця свого перебування від слідства або суду.

При з`ясуванні, які дії особи мають визнаватись юридично значущим (а не просто фактичним) ухиленням від слідства або суду, треба враховувати, крім усього іншого, кримінально процесуальний статус особи, що вчинила злочин. Це має бути особа, яка в установленому порядку визнана підозрюваним або обвинуваченим та яка зобов`язана з`являтись до правозастосовних органів за викликом, перебувати в межах їх досяжності. Зазначена особа усвідомлює, що в неї вже виник юридичний обов`язок постати перед слідством або судом, однак вона ухиляється від виконання такого обов`язку.

У даному кримінальному провадженні судом чітко встановлено, що ОСОБА_9 не ухилявся від слідства та суду, тому перебіг давності не зупинявся, тому застосовано пункт 2 ч. 1ст. 49 КК України.

При матеріалах кримінального провадження дійсно є дані, які свідчать про неявку ОСОБА_9 в судові засідання та застосування щодо нього заходів, передбачених ст.140 КПК України.

В той же час вказані обставини не дають підстав для висновку, що обвинувачений умисно ухилявся від суду, як про це стверджують потерпілі, також слід зазначити, що судове провадження відносно нього у зв`язку з розшуком не зупинялось, а тому відсутні підстави вважати, що має місце зупинення перебігу давності. Відомостей про те, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності переривались в розумінні ч. 3 ст.49 КК України в матеріалах кримінального провадження відсутні та сторонами не надані.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає порушень при звільненні обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 1 червня 2023 року, якою звільнено обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, кримінальне провадження №0000173, в частині обвинувачення ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, - закрито у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності згідно п.2 ч. 1 ст. 49 КК України, без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4