Провадження № 1-кс/201/4695/2023
01 листопада 2023 року м. Дніпро
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Дніпропетровська, який має вищу освіту, одружений, на утриманні перебувають діти ( ІНФОРМАЦІЯ_2 і ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та особа похилого віку із хронічними захворюваннями бабуся (1940 р.н.), працює фізичною особою-підприємцем, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,
В судовому засіданні приймали участь:
слідчий ОСОБА_3
прокурор ОСОБА_6
підозрюваний ОСОБА_5
захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_8
Короткий виклад клопотання.
31.10.2023 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
Враховуючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.
Під час розгляду клопотання слідчий з прокурором підтримали клопотання з підстав, зазначених у ньому, просили клопотання задовольнити.
Підозрюваний ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав, проти задоволення клопотання заперечив і зазначив, що має тісні соціальні зв`язки і намірів переховуватися у нього немає.
Захисники підтримали думку свого підзахисного, просили у задоволенні клопотання відмовити, зіславшись на необгрунтованість підозри та на відсутність ризиків.
Встановлені слідчим суддею обставини.
Вислухавши учасників судового процесу, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, приходжу до наступних висновків.
В цей час у ОСОБА_5 , який перебував у вказаний час та у вказаному місці, виник злочинний умисел направлений на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю із застосуванням вогнепальної зброї. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з хуліганських спонукань та виявляючи особливу зухвалість, усвідомлюючи значення своїх дій та їх суспільно небезпечний характер, керуючи ними у повному обсязі та бажаючи діяти саме таким чином, прагнучі показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, перебуваючи в громадському місці, а саме на території паркувального майданчику автомобільної заправної станції «ОККО», ОСОБА_5 дістав наявний в нього предмет, за своїми властивостями схожий на вогнепальну зброю пістолет Glock 19 № НОМЕР_1 , споряджений предметами, за своїми властивостями схожими на бойові патрони, після чого здійснив не встановлену досудовим розслідуванням кількість пострілів, однак не менше 2-х, чим грубо порушив громадський порядок.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, склад якого передбачений ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), із застосуванням вогнепальної зброї.
31.10.2023 ОСОБА_5 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.
ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України не затриманий.
Щодо обґрунтованої підозри.
При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).
Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.
Отже, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування відносно такої особи запобіжного заходу, зокрема, у вигляді тримання під вартою.
Отже згідно з доводами, викладеними у клопотанні, долученими до нього доказами, обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), із застосуванням вогнепальної зброї, є підтвердженою.
При цьому, стороною захисту не зазначено обставин та не надано доказів на підтвердження існування таких обставин, які б очевидно та беззаперечно свідчили про непричетність підозрюваного ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, у вчиненні якого йому повідомлено про підозру, або вказували на необґрунтованість повідомленої підозри.
Щодо існування ризиків.
Слідчий вказує на існування ризиків, передбачених п.п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Як передбачено ст. 177 КПК України, підставою як для застосування, так і для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Про наявність ризику, передбаченого у п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, останній може переховуватись від слідства і суду для уникнення кримінальної відповідальності.
Про наявність ризику, передбаченого у п. 3 ч.1 ст.177 КПК України, свідчить те, що підозрюваний ознайомлений з матеріалами кримінального провадження, а тому останньому відомі анкетні данні свідків у кримінальному провадженні, що у поєднанні з тяжкістю злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 та суворості покарання, яке загрожує йому у випадку доведення вини, з метою уникнення встановленої законом відповідальності є ризик того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом вмовляння, підкупу, психологічними чи фізичними методами впливу, з метою відмови або зміни в подальшому ними свідчень, про що свідчить грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), із застосуванням вогнепальної зброї.
Отже слідчим суддею встановлені ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, передбачені п.п.1,3 частини 1 статті 177 КПК України.
Разом з тим, на думку слідчого судді, вказані ризики частково нівелюються, оскільки ОСОБА_5 має тісні соціальні зв`язки, має вищу освіту, одружений, на утриманні перебувають діти ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та особа похилого віку із хронічними захворюваннями бабуся (1940 р.н.), працює фізичною особою-підприємцем, має постійне місце реєстрації і проживання, займається волонтерською діяльністю, має безліч подяк, має нагородну зброю від начальника ГУР, до кримінальної відповідальності не притягувався, до суду на розгляд клопотання прибув самостійно.
Слідчим суддею встановлена обґрунтованість підозри та ризики, передбачені п.п.1,3 ч. 1 статті 177 КПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.
Враховуючи те, що під час розгляду клопотання прокурором не надано доказів про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених в клопотанні (п.3 ч.1 ст.194 КПК України), слідчий суддя, згідно положень ч.4 ст.194 КПК України, має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання.
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
Враховуючи вказані обставини, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання у повній мірі забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, а також дасть йому можливість й надалі утримувати дітей, бабусю, працювати, сплачувати податки, займатися волонтерською діяльністю.
Таким чином, клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню. Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194, 196-197, 205, 369-372, 392-393 КПК України, -
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 60 днів, тобто до 30 грудня 2023 року включно.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на строк дії ухвали суду наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та місця роботи;
- не відлучатись з території м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, залежно від стадії кримінального провадження (за виключенням випадків безпосередньої загрози життю та здоров`ю внаслідок збройної агресії та ведення агресивної війни окупаційними військами РФ проти України);
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.
Попередити ОСОБА_5 про наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Роз`яснити, що за умисне невиконання даної ухвали передбачена відповідальність за ст. 382 КК України.
Виконання цієї ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 .
Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або відмову в його застосуванні окремому апеляційному оскарженню не підлягає, та відповідно до ч. 3 ст. 309 КПК України заперечення проти вказаного судового рішення можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1