Зіньківський районний суд Полтавської області
_________________________________________________________________________________
Справа № 530/1662/23
Номер провадження 1-кс/530/470/23

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2023 р. м. Зіньків

Слідчий суддя Зіньківського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні № 0000480 від 25.10.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

До Зіньківського районного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні № 0000480 від 25.10.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 посилається на те, що 24.10.2023 до ВП №4 Полтавського РУП надійшла письмова заява від ОСОБА_4 про те, що в період часу з 15.10.2023 та 16.10.2023 в АДРЕСА_1 невідома особа, таємно, в період дії воєнного стану, шляхом вільного доступу, з приміщення будинку здійснила крадіжку акумуляторної батареї «6MF9(L)», 12V, 9 Ah, чим завдала ОСОБА_4 майнової шкоди.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 повідомив, що у власності мав акумуляторну батарею. 22.10.2023 за місцем його мешкання прийшов громадянин ОСОБА_5 та повідомив йому, що бачив у ОСОБА_6 акумуляторну батарею, що належить ОСОБА_4 . Після даної події потерпілий зустрічався з ОСОБА_7 для того, щоб забрати акумуляторну батарею, однак останній наміру повернути його майно не висловлював.

Потерпілий зауважив, що жодного дозволу брати акумуляторну батарею ОСОБА_7 він не надавав.

25.10.2023 ОСОБА_7 надав працівникам поліції для огляду акумуляторну батарею чорного кольору « НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , яку було оглянуто та вилучено.

Під час опитування ОСОБА_7 встановлено, що близько одного тижня тому він перебував в гостях у громадянина ОСОБА_4 в с. Пірки, Полтавського району, Полтавської області, де вживав спиртне. Збираючись додому ОСОБА_7 побачив в приміщенні веранди акумуляторну батарею, яку вирішив викрасти для власних потреб. Для цього він помістив її під кофту та повернувшись за місцем свого мешкання поклав її за холодильник. Наступного дня вирішив спробувати чи працюватиме такий акумулятор, якщо під`єднати його до мопеда, однак такий акумулятор не підійшов по розміру. Після цього ОСОБА_7 знову сховав його за холодильник.

22.10.2023 до ОСОБА_7 в гості прийшов ОСОБА_5 , який побачив таку акумуляторну батарею в нього, після чого останній зізнався, що викрав її в ОСОБА_4 .

В судове засідання слідчий СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 не з`явилася, надіслала заяву в якій просила проводити розгляд без її участі.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, суд приходе до висновку, що заявлене клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом або знаряддям злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, частиною 1 якої визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги до змісту клопотання про накладення арешту на майно та строків його подання до суду визначені ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано до слідчого судді, суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, зокрема, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що звертаючись з клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 25.10.2023 року слідчим дотримано вимоги ст. 171 КПК України.

Так, клопотання слідчого подане у встановлений ч.5 ст. 171 КПК України строк.

Також, слідчим суддею встановлено, що клопотання містить відповідне обґрунтування підстав та мети накладення арешту.

Метою накладення арешту є необхідність збереження вилучених речових доказів, які можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, проведення з ними необхідних експертиз, та з метою забезпечення їх від приховування, пошкодження, псування, знищення, відчуження.

Згідно з ч.1ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, слідчим доведена необхідність арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Крім того, слідчий суддя зазначає, що у відповідності до ч.1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні цього заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного та керуючись ст. 131,132,170 - 175,309,369-372,395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно по кримінальному провадженні № 0000480 від 25.10.2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України- задовольнити.

Накласти арешт з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні №0000480 на акумуляторну батарею чорного кольору «6MF9(L)», 12V, 9 Ah.

Визначити місце зберігання речових доказів у кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, за адресою: м.Зіньків вул.Воздвиженська 28 Полтавський район Полтавська область.

Виконання ухвали покласти на слідчих слідчого відділення ВП №4 Полтавського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали надати особі яка зверталась з клопотанням, прокурору, власнику майна.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області ОСОБА_1