Справа № 740/5110/22
Провадження № 1-кс/740/1477/23
УХВАЛА

19 грудня 2023 року м.Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , дізнавача СД Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , його представника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_5 на постанову про закриття кримінального провадження,

ВСТАНОВИВ:

До Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області надійшла скарга ОСОБА_7 , в якій він просить скасувати постанову дізнавача СД Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 11.11.2023 про закриття кримінального провадження №0000204, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, та матеріали провадження направити для продовження досудового розслідування.

В обґрунтування скарги зазначає, що дізнавачем не забезпечено всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, висновки дізнавача не відповідають фактичним обставинам справи.

Скаржник ОСОБА_5 , його представник - адвокат ОСОБА_6 , у судовому засіданні підтримали скаргу. ОСОБА_5 пояснив, що кримінальне правопорушення полягає у тому, що зі спільної власності майна членів колишнього КСП "Світанок" виділено в натурі майно окремим власникам майнових сертифікатів, зокрема ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у порушення законодавства за рішенням комітету громадян-співвласників Спілки громадян-співвласників майна реорганізованого КСП "Світанок", а не на підставі рішення загальних зборів співвласників майна. При прийнятті у 2002 році рішення зборів про створення Спілки громадян-співвласників майна реорганізованого КСП "Світанок" у зборах приймало участь лише 192 члени, тоді як право на отримання майнових сертифікатів після реорганізації КСП"Світанок" мали 428 осіб, тобто кворуму не було. Сама спілка не була легалізована чи зареєстрована у встановленому законом порядку. Тому дії ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які як голова і секретар цієї спілки у 2018 та 2019 роках склали протоколи засідань комітету Спілки громадян-співвласників про прийняття комітетом рішення про виділення з пайового фонду в натурі майна ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , а також акти приймання-передачі виділеного майна, на підставі яких здійснено державну реєстрацію права власності на виділене нерухом майно, є самоправством, оскільки повноваженнями на прийняття рішень про виділення майна з пайового фонду ОСОБА_11 не наділялася. Він також є власником майнових сертифікатів на суму понад 130 тис грн, і оскільки на даний час не залишилося майна пайового фонду, він не може отримати його в рахунок наявних у нього сертифікатів, хоча з питанням виділення йому майна він і не звертався. При цьому має у володінні передані йому у 2006 році в оренду за рішенням спілки співвласників два трактори ЮМЗ, автомобіль САЗ, автомобіль ГАЗ 5353, плуг. Крім того, є і інші власники майнових паїв, які також не отримали майна в натурі, і рішення про виділення майна у 2018 та 2019 роках також прийняті без їх відома. За такого, з висновком про відсутність складу кримінального правопорушення не погоджується.

Дізнавач СД Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 , прокурор ОСОБА_3 у задоволенні скарги ОСОБА_5 просили відмовити.

Слідчий суддя, заслухавши ОСОБА_5 , його представника, дізнавача, прокурора, дослідивши матеріали за скаргою, а також матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому 19.11.2019 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень (п. 2 ч. 2 ст. 242 КПК України).

Згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 у справі Михалкова та інші проти України розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покаранні. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Однак, матеріали досудового розслідування вказують на те, що зазначеного обов`язку у повній мірі під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження дотримано не було.

Встановлено, що 11.11.2023 дізнавачем СД Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження, зареєстрованого 19.11.2019 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000204 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, в основу рішення дізнавача про закриття кримінального провадження покладено висновок про те, що ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 набули право приватної власності на майно пайового фонду шляхом його виділу їм в натурі у передбачений законом спосіб, вони та ОСОБА_11 жодних дій щодо самовільного розпорядження майном співвласників на власний розсуд не вчиняли.

Як слідує з матеріалів дізнання, рішення про виділення майна прийняті у 2018 та 2019 роках на засіданнях комітету Спілки громадян-співвласників, що згідно статуту спілки є її виконавчим органом, до складу якого згідно рішення загальних зборів власників майнових паїв від 18.03.2002 обрано ОСОБА_11 (голова), ОСОБА_12 (заступник голови), ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 .

При цьому, вказівки прокурора від 24.02.2023 про допит свідка ОСОБА_15 дізнавачем в порушення ч. 3 ст. 40-1 КПК України не виконані. З даного приводу матеріали дізнання містять лише рапорт дізнавача від 11.04.2023 про те, що при виїзді у с. Колісники для його допиту ОСОБА_15 був відсутній за місцем проживання. Про вжиття інших заходів для допиту ОСОБА_15 документи відсутні, що не може свідчити про виконання у повній мірі вимог ч. 5 ст. 38 КПК України, ураховуючи, що ОСОБА_15 був членом виконавчого органу вказаної Спілки, а відтак підлягає допиту на предмет його участі у відповідних засіданнях комітету для перевірки достовірності складених ОСОБА_11 та ОСОБА_12 протоколів засідання комітету Спілки від 13.07.2018, 18.06.2019.

Суть показань інших членів комітету Спілки, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у оскаржуваній постанові дізнавача не наведено, як і показань свідка ОСОБА_17 .

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова дізнавача складається, в тому числі з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови і мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування.

Зазначеним вимогам оскаржувана постанова в повній мірі не відповідає.

Попри акцентування потерпілим ОСОБА_5 при його допиті прокурором 11.11.2023 на тому, що Спілка громадян-співвласників не уповноважена приймати рішення про виділення майна пайового фонду, у тому числі і тому, що вона не була зареєстрована чи легалізована, у постанові про закриття кримінального провадження не зазначено судження щодо цієї обставини, чи дійсно дане об"єднання громадян не було легалізоване, чи були виконані вимоги діючого та той час законодавства щодо сповіщення органів влади про створення Спілки і початок її діяльності, і в залежності від встановлених обставин, яке це має значення і як враховується дізнавачем при наданні кримінально-правової оцінки обставинам розпорядження майном пайового фонду і його виділення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 .

Крім того, ОСОБА_5 стверджує, що ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , перебуваючи у змові розробили документи від 18.03.2002 загальних зборів власників майнових часток колишніх членів КСП "Світанок" та статут Спілки, і за цими документами наділили себе повноваженнями розпоряджатися розпайованим майном. Для перевірки доводів ОСОБА_5 слідчим шляхом вичерпних заходів не вжито, вказівки прокурора від 27.08.2020 про встановлення і допит всіх співвласників майна не виконанні. При цьому, як вбачається з протоколу загальних зборів власників майнових часток від 18.03.2002 пристуніми були 36 чоловік, по дорученнях на ОСОБА_9 - 156 чоловік. Зазначене обумовлює необхідність у проведенні слідчих та інших процесуальних дій для встановлення кола учасників даних зборів і, з урахуваням часу що минув, за можливості, їх допиту на предмет їх участі у роботі загальних зборів 18.03.2002 для перевірки достовірності складеного протоколу загальних зборів від 18.03.2002. При цьому, у постанові про закриття кримінального провадження не зазначено судження щодо цієї обставини, чи дійсно у роботі зборів брали участь співвласники у кількості меншій, ніж потрібна для повноважності зборів, і в залежності від встановлених обставин, яке це має значення і як враховується при наданні кримінально-правової оцінки обставинам у справі.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя не має підстав для висновку про те, що органом досудового розслідування вжито усіх можливих заходів для отримання всіх доказів для з`ясування обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні, а оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства, у зв`язку з чим скаргу ОСОБА_5 слід задовольнити.

Згідно із ч. 1, п. 1, 3 ч. 2 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача СД Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 11 листопада 2023 рокупро закриття кримінального провадження, зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000204 від 19.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 19.12.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1