Провадження № 11-сс/4808/6/24
Категорія ст. 199 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

захисника-адвоката ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2023 року про продовження строку тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2023 року продовжено запобіжний захід, обраний підозрюваному ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою, на 60 днів - до 22 січня 2024 року включно.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, захисник адвокат ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій вважає дану ухвалу слідчого незаконною, необґрунтованою та постановленою із істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.

Зокрема, захисник адвокат ОСОБА_9 вважає, що під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою були допущені істотні порушення вимог ст.199 КПК України , чим порушено право підозрюваного на захист та розгляд його справи незалежним судом.

Так, відповідно до вимог ч.2 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Вважає, що за таких обставин розгляд клопотання про продовження строку тримання під вартою повинен був здійснювати саме Печерський районний суд м. Київа, оскільки досудове розслідування проводилось слідчим ГСУ ДБР в межах територіальної юрисдикції цього суду.

Звертає увагу на те, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою, неналежно мотивованою та суперечливою в частині продовження строку запобіжного заходу. Суд не обґрунтував жодного ризику та не навів будь-яких доказів необхідності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Слідчим суддею не взято до уваги, що ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та проживання на території Івано-Франківської області, міцні соціальні зв`язки на утриманні є малолітня дитина, повністю визнав свою вину,щиро розкаюється, не має наміру переховуватися від суду та слідства чи впливати на свідків, а також не має наміру чинити інше кримінальне правопорушення.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід, який не пов`язаний з триманням під вартою.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_9 підтримали доводи апеляційної скарги ;

- прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що прокурорами Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону та Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного підтримується публічне обвинувачення у кримінальному провадженні № 0001334 від 18.04.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень,передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.06.2023 до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 26.08.2023 включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001334 від 18.04.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 24.08.2023 підозрюваному ОСОБА_8 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, до 28 вересня 2023 включно, у межах строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001334 від 18.04.2023.

Також встановлено, що 21.11.2023 обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_8 скеровано до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, і згідно з ухвалою суду від 23.11.2023 у справі № 344/22090/23 підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0001334 від 18.04.2023 про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, призначено на 27.11.2023 о 10 год. 20 хв..

23.11.2023 прокурор Київської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_10 , звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні № 0001334 від 18.04.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за який відповідно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які наявні і продовжують існувати, зокрема ОСОБА_8 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, для уникнення кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в своїх доводах захисник адвокат ОСОБА_9 посилається на порушення судом вимог ст.199 КПК України, оскільки вважає, що вищевказане клопотання про продовження строку тримання під вартою повинно було бути розглянуто судом в межах територіальної юрисдикції якого здійснювалось досудове розслідування.

Колегія суддів приймає до уваги, що відповідно до вимог ч.2 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Колегія суддів вважає, що питання стосовно законності складу суду, який має право розглядати клопотання про продовження строку тримання під вартою є вкрай важливим для визначення законності суду в розумінні вимог ст.6 Європейської конвенції з прав людини.

Так, відповідно до вимог п. 1 статті 6, «суд» має завжди бути «встановленим законом, оскільки правовий орган, що не є встановленим відповідно до законодавства, завжди буде позбавлений легітимності, яка вимагається в демократичному суспільстві. При цьому, вислів «встановлений законом» стосується не лише законності самого існування суду, а й складу суддів при розгляді кожної справи «Булут проти Австрії».

Разом з тим, відповідно до національного законодавства спори щодо підсудності є неможливими а тому, завдання Суду обмежується перевіркою існування розумних підстав, на яких було встановлено юрисдикцію « Кублі проти Швейцарії»

Колегія суддів звертає увагу на те, що стороною захисту не заперечується правильність визначення підсудності щодо розгляду обвинувального акту, який на даний час направлений до Івано-Франківського міського суду.

Зокрема, зі змісту доводів сторін вбачається, що вирішення питання щодо продовження строку тримання під вартою ОСОБА_8 заплановано на 10.01.2024 року під час проведення відповідного підготовчого судового засідання судом першої інстанції.

За таких обставин, право вищевказаного суду розглядати питання щодо продовження перебування ОСОБА_8 під вартою, яке подано після звернення до суду з обвинувальним актом, необхідно визнати таким, що відповідало вимогам національного законодавства та забезпечувало справедливий та об`єктивний розгляд відповідного клопотання сторони обвинувачення.

Колегія суддів враховує, що в умовах воєнного стану питання щодо забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого(підозрюваного) набуває особливого значення, оскільки здійснення правосуддя в особливих умовах ускладнюється наявністю певних перешкод, які не існують у мирний час (оголошення тривоги, відсутність електропостачання, недофінансування та неналежне кадрове забезпечення, і т.п.) та вимагає від учасників судового розгляду відноситись до виконання своїх обов`язків та реалізації наданих прав з більшою відповідальністю і зобов`язує суд діяти більш ефективно та організовано.

Неналежна процесуальна поведінка обвинуваченого та інших учасників судового розгляду, зловживання своїми процесуальними правами з метою ускладнення та затягнення судового процесу під час дії воєнного стану спричинюють істотну шкоду інтересам правосуддя.

Зокрема, колегія суддів звертає, що звинувачення ОСОБА_8 у вчиненні правопорушення стосується придбання, зберігання, носіння та збуту бойових припасів без передбаченого законом дозволу, що свідчить про необхідність здійснення належних заходів з метою забезпечення справедливого розгляду вказаного кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 , ч.3 ст.307 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років.

При цьому, колегія суддів враховує, що питання обґрунтованості підозри вже досліджувалось судом при прийнятті судового рішення про обрання та продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на даний час не встановлені додаткові беззаперечні докази, які повністю спростовують висновки суду про обґрунтованість підозри та можливу причетність підозрюваного до вчиненого правопорушення.

Так, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_8 строку тримання під вартою, врахувавши наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на підозру у вчиненні особливо тяжких злочинів; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні з огляду на те, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне провадження.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про необґрунтованість, передбачених ст.177 КПК України, ризиків, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в даному випадку, відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушення та на даному етапі досудового розслідування саме такий запобіжний захід є виправданим та необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою, врахував вагомість наявних доказів обґрунтованості підозри, оголошеної ОСОБА_8 , характеризуючі особу підозрюваного дані.

Колегія суддів враховує стадію, на якій знаходиться розслідування даного кримінального провадження, тривалість перебування підозрюваного під вартою, його характеристику, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків та інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.3 ст.307 КК України.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_8 обов`язків та запобігання існуючим ризикам.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Разом з тим, враховуючи стадію на якій знаходиться розслідування кримінального провадження та приймаючи до уваги дані стосовно наявності ризиків , які встановлені ст.177 КПК України , колегія суддів вважає, що на даний час відсутні підстави для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_8 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які свідчать про необхідність скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають задоволенню, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 194, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 24 листопада 2023 року про продовження підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4