Справа № 135/108/19
Провадження № 1-кп/135/25/23
ВИРОК

іменем України

05.10.2023 м. Ладижин Вінницької області

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження № 0000118 від 01.06.2018 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з професійно-технічною освітою, не працюючий, раніше судимого:

12.09.2017 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки;

28.11.2018 Ладижинським міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців;

26.01.2021 Немирівським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, покарання за яким не відбув,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Запоріжжя, жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, згідно зі ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_3 , його захисник ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_4 , його захисник ОСОБА_7 , потерпіла ОСОБА_8 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Наприкінці травня 2018 року близько 19 год 00 хв (точної дати не встановлено) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за попередньою змовою між собою, з метою крадіжки чужого майна, перелізши через металевий паркан, проникли на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого являється ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, де ОСОБА_3 за допомогою металевого прута, який знаходився біля будинку відігнув скобу навісного замка, таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проникли всередину будинку, звідки здійснили крадіжку однієї чавунної батареї опалення, яка складається із семи секцій (вартість однієї чавунної батареї опалення згідно з висновком експерта № 4172/18-21 від 07.08.2018 становить 336 грн), та яка була придбана матір`ю власниці ОСОБА_8 і зберігалась у вказаному будинку ОСОБА_9 . Надалі, взявши викрадене майно, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перекинули його через металевий паркан червоного кольору, після чого завантажили його на мопед, який належить ОСОБА_4 та привезли до місця проживання ОСОБА_3 , а саме до будинку АДРЕСА_1 , та залишили в приміщенні кухні, таким чином розпорядилися викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 336 грн.

Крім того, в кінці травня 2018 року близько 19 год 00 хв (точної дати не встановлено) ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за попередньою змовою між собою, впевнившись у тому, що за попереднє викрадення майна з будинку АДРЕСА_3 ніхто не дізнався, вирішили повторно здійснити крадіжку майна із вказаного вище будинку, та з цією метою, перелізши через металевий паркан, таким чином проникли на територію домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого являється ОСОБА_9 , діючи умисно, повторно, впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, де ОСОБА_3 , за допомогою металевого прута, який знаходився біля будинку, відігнув скобу навісного замка, таким чином ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проникли всередину будинку, звідки здійснили крадіжку трьох чавунних батарей опалення, які складаються із семи секцій кожна (вартість однієї чавунної батареї опалення згідно з висновком експерта № 4172/18-21 від 07.08.2018 становить 336 грн), а також металевого бачка об`ємом на 86 л (вартість якого згідно з висновком експерта № 4172/18-21 від 07.08.2018 становить 800 грн), та які були придбані матір`ю власниці ОСОБА_8 і зберігалась у вказаному будинку ОСОБА_9 . Взявши викрадене майно, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перекинули його через металевий паркан вказаного вище домоволодіння. Надалі ОСОБА_3 зателефонував до свого знайомого ОСОБА_10 та попросив перевезти викрадені ними речі, при цьому не пояснивши ОСОБА_10 їх походження. Після чого ОСОБА_10 , керуючи автомобілем марки «Ауді», д.н.з. НОМЕР_1 , моделі «А4», 2000 року випуску, власником якого згідно з талоном про реєстрацію транспортного засобу являється ОСОБА_11 , приїхав на місце куди вказав ОСОБА_3 , а саме: до будинку АДРЕСА_3 , де ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завантажили викрадені речі до автомобіля та повезли їх до місця проживання ОСОБА_3 , а саме до будинку АДРЕСА_1 , та залишили їх в приміщенні кухні, таким чином розпорядилися викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спричинили ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 1 808 грн.

Правова позиція сторони захисту.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчинені злочинів за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень, пояснивши, що напередодні домовився з ОСОБА_4 вчинити крадіжку з будинку АДРЕСА_3 . Так, наприкінці травня 2018 року близько 19 год 00 хв., точної дати не пам`ятає, він з ОСОБА_4 перелізли через металевий паркан вказаного вище домоволодіння. Таким чином потрапили на територію даного домоволодіння, та при цьому впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, де він за допомогою металевого прута, який знаходився біля будинку, відігнув скобу навісного замка та зайшли до будинку. Звідки взяли одну чавунну батарею опалення, яку перекинули через металевий паркан. Після чого завантажили її на мопед, який належить ОСОБА_4 та привезли до місця свого проживання, а саме до будинку АДРЕСА_1 , та залишили в приміщенні кухні. Окрім того, в кінці травня 2018 року близько 19 год 00 хв., точної дати він не пам`ятає, впевнившись у тому, що за попереднє викрадення майна з вказаного будинку ніхто не дізнався, він з ОСОБА_4 вирішили повторно здійснити крадіжку майна із вказаного вище будинку, та з цією метою перелізши через металевий паркан, таким чином потрапили на територію даного домоволодіння, та впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, де він, за допомогою металевого прута, який знаходився біля будинку, відігнув скобу навісного замка та проникли всередину будинку. Звідки взяли три чавунні батареї опалення та металевий бачок. Вказані речі вони перекинули через металевий паркан вказаного вище домоволодіння. Надалі він зателефонував до свого знайомого ОСОБА_10 та попросив перевезти вказані речі. При цьому не пояснював останньому їх походження. Після чого ОСОБА_10 на автомобілі марки «Ауді» приїхав до вказаного вище домоволодіння, де вони разом з ОСОБА_4 завантажили вказані речі до автомобіля та повезли їх до місця свого проживання, а саме до будинку АДРЕСА_1 , та залишили їх в приміщенні кухні. Після чого 4 чавунні батареї та металевий бачок були вилучені працівниками поліції під час обшуку за місцем його проживання. Разом з тим під час огляду в судовому засіданні речових доказів підтвердив, що саме ці речі він разом із ОСОБА_4 таємно викрали.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені злочинів за наведених вище обставин також визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінальних правопорушень, пояснивши, що напередодні домовився з ОСОБА_3 вчинити крадіжку з будинку АДРЕСА_3 . Так, наприкінці травня 2018 року близько 19 год 00 хв, точної дати він не пам`ятає, він з ОСОБА_3 перелізли через металевий паркан вказаного вище домоволодіння. Таким чином потрапили на територію даного домоволодіння, та при цьому впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, де ОСОБА_3 за допомогою металевого прута, який знаходився біля будинку, відігнув скобу навісного замка, проникли всередину будинку. Звідки взяли одну чавунну батарею опалення, яку перекинули через металевий паркан. Після чого завантажили її на мопед, який належить йому, та привезли до місця проживання ОСОБА_3 , а саме до будинку АДРЕСА_1 , та залишили в приміщенні кухні. Окрім того, в кінці травня 2018 року близько 19 год 00 хв, точної дати він не пам`ятає, впевнившись у тому, що за попереднє викрадення майна з вказаного будинку ніхто не дізнався, він з ОСОБА_3 вирішили повторно здійснити крадіжку майна із вказаного вище будинку, та з цією метою перелізши через металевий паркан. Таким чином потрапили на територію даного домоволодіння, та впевнившись, що за їхніми діями ніхто не спостерігає, де ОСОБА_3 , за допомогою металевого прута, який знаходився біля будинку, відігнув скобу навісного замка та проникли всередину будинку. Звідки взяли три чавунні батареї опалення та металевий бачок. Вказані речі вони перекинули через металевий паркан вказаного вище домоволодіння. Надалі ОСОБА_3 зателефонував до свого знайомого ОСОБА_10 та попросив перевезти вказані речі. При цьому не пояснював останньому їх походження. Після чого ОСОБА_10 на автомобілі марки «Ауді», приїхав до вказаного вище домоволодіння, де вони разом з ОСОБА_3 завантажили вказані речі до автомобіля та повезли їх до місця проживання ОСОБА_3 , а саме до будинку АДРЕСА_1 , та залишили їх в приміщенні кухні. Також під час огляду в судовому засіданні речових доказів підтвердив, що саме ці речі були ним спільно з ОСОБА_3 викрадені.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Крім визнання своєї вини обвинуваченими ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , їх винуватість у вчиненні крадіжок за вказаних та встановлених під час судового розгляду обставин підтверджується сукупністю доказів, які узгоджуються в деталях між собою і не викликають сумнівів у своїй належності, допустимості та є достатніми для ухвалення обвинувального вироку.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 повністю підтвердив свої показання під час проведення слідчого експерименту за його участі, що підтверджується протоколом цієї слідчої дії від 26 грудня 2018 року (а.с. 123-126, т. ІІІ).

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 показала, що є матір`ю ОСОБА_9 , яка є власницею будинку за адресою: АДРЕСА_3 . На початку червня місяця 2016 року нею на ринку «Урожай» в м. Вінниця були придбані б/у чавунні батареї опалення, які складаються із семи секцій кожна, та які надалі зберігались у вказаному будинку. Також їй у спадок дістався металевий бачок об`ємом на 86 л, який також зберігався у вказаному будинку. В кінця травня 2016 року вона помітила зникнення вказаних вище речей з будинку. З приводу даного факту вона звернулась до поліції, написавши відповідну заяву. Надалі вона дізналась, що до вказаної крадіжки причетні обвинувачені. На даний час вона претензій до обвинувачених не має, стосовно призначення покарання посилається на розсуд суду.

Також наведені показання потерпілої ОСОБА_8 знайшли своє підтвердження під час дослідження змісту її письмової заяви про вчинення кримінального правопорушення, в якій вона повідомляє про викрадення належних їй чавунних батарей опалення, які складаються із семи секцій кожна, та металевого бачка (а.с.88, т. ІІІ).

Оглядом місця події, а саме території за адресою: АДРЕСА_3 , проведеного за участі потерпілої та понятих працівниками поліції, яким зафіксоване місце скоєння кримінальних правопорушень, що підтверджується протоколом від 01.06.2018 (а.с.70-72, т. ІІІ).

Допитаний судом свідок ОСОБА_10 показав, що ОСОБА_3 є його знайомим. В кінці травня 2018 року, точної дати він не пам`ятає, у вечірній час доби, до нього зателефонував ОСОБА_3 та попросив під`їхати до будинку, що по АДРЕСА_3 та перевезти речі. На дану пропозицію він погодився та на автомобілі марки «Ауді» приїхав на місце, куди вказав ОСОБА_3 . По приїзду на вказане місце він побачив, що окрім ОСОБА_3 там знаходився ще і ОСОБА_4 . Після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завантажили до його автомобіля чавунні батареї опалення та металевий бачок, які він відвіз до місця проживання ОСОБА_3 , а саме до будинку АДРЕСА_1 . Вказав, що ОСОБА_3 не пояснював йому походження вказаних речей.

Суд бере до уваги показання даного свідка, оскільки вони в деталях узгоджуються між показами обвинувачених та іншими дослідженими судом доказами.

В ході судового розгляду кримінального провадження сторона обвинувачення прокурор Гайсинської окружної прокуратури ОСОБА_5 відмовився від заявленого раніше клопотання про виклик та допит в судовому засіданні свідка ОСОБА_12 , свою відмову мотивував тим, що необхідності у допиті вказаного свідка немає.

Керуючись вимогами ст.22 КПК України, норми якої визначають, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, з огляду на те, що суд не може перебирати на себе функцію обвинувачення та захисту, а також враховуючи те, що сторона обвинувачення відмовилася від допиту свідка, суд не здійснював допит вказаного вище свідка.

За результатами обшуку, проведеного 16.07.2018 на підставі дозволу, який наданий слідчим суддею (а.с. 94, т. ІІІ), з домоволодіння АДРЕСА_1 , користувачем якого являється ОСОБА_3 , було вилучено 4 чавунних батареї та металевий бачок, що оформлено відповідним протоколом (а.с. 73-76, т. ІІІ).

На вказане вище вилучене під час обшуку майно слідчим суддею накладено арешт (а.с. 96, т. ІІІ).

Згідно проведеної на підставі ухвали слідчого судді (а.с. 97, т. ІІІ) судово-товарознавчої експертизи (висновок № 4172/18-21 від 07.08.2018), вартість однієї чавунної батареї опалення становить 336 грн, вартість металевого бачка об`ємом на 86 л становить 800 грн (а.с.98-102, т. ІІІ).

Вказані докази, які отримані у встановлений законом спосіб, повністю підтверджують покази сторін кримінального провадження в частині встановлення осіб, яки скоїли крадіжку, а також часу, місця та способу вчинення крадіжки, доповнюють один одного та узгоджуються між собою. У зв`язку з чим суд визнає покази сторін достовірними, а письмові докази на їх підтвердження належними та допустимими, а тому кладе їх в основу вироку.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 наприкінці травня 2018 року, кожного разу окремо, повторно, діючи за попередньою змовою групою осіб, вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжки), яке належить потерпілій ОСОБА_8 , поєднані із проникненням у житло, а тому всі ці дії обвинувачених, кожного окремо, кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України.

Призначення покарання.

Відповідно до статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, воно повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

У постанові від 14.06.2018 (справа № 760/115405/16-к) ВС зазначив, що поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Аналогічний висновок ВС зробив і у постанові від 06.08.2020 (справа № 155/1064/18).

Загальні засади призначення покарання (стаття 65 КК), як зазначив ВС, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 під час судового розгляду кримінального провадження визнали себе винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, їх позиція з цих підстав була незмінна, надавали послідовні, взаємоузгодженні з іншими доказами показання, щире каяття обвинувачених є дійсним, відвертим, підтверджується щирим жалем з приводу наслідків, які настали від його дій.

Таким чином обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України є тяжкими, ставлення ОСОБА_3 до вчиненого, яке полягає у визнанні вини та щиросердному розкаянні, дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий за аналогічні злочини проти власності, судимості за які не погашені та не зняті в установленому законом порядку, належних висновків для себе не зробив, за місцем проживання характеризується негативно, є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, що не викликає сумнівів в його осудності, не є особою з інвалідністю, одружений, не працевлаштований, дітей або осіб похилого віку на утриманні не має. Також судом враховується вік та стан здоров`я ОСОБА_3 .

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, стан здоров`я обвинуваченого, його ставлення до вчиненого ним злочину, думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру не має, суд вважає за можливе у даному випадку призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Разом з тим, згідно ч.4 ст.70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій, третій цієї статті призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще в іншому злочині, вчиненому до постановлення попереднього вироку.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 засуджено вироком Немирівським районним судом Вінницької області від 26.01.2021 за ч. 2 ст. 296, ч. 2 ст. 162, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, за яким він відбув покарання частково.

Кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні останній вчинив наприкінці травня 2018 року, тобто до ухвалення попереднього вироку.

За таких обставин покарання ОСОБА_3 слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань у виді позбавлення волі, призначених за даним та попереднім вироком, зарахувавши покарання, відбуте частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які згідно з вимогами ст.12 КК України є тяжкими, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимості погашені в установленому Законом порядку, є осудним в розумінні ч. 1 ст. 19 КК України, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не навчається, офіційно не працевлаштований, не є особою з інвалідністю, не одружений, дітей або осіб похилого віку на утриманні не має, за місцем проживання характеризується позитивно, компрометуючі матеріали відносно нього відсутні, при цьому також приймає до уваги наявність пом`якшуючої обставини та відсутність жодних обтяжуючих обставин покарання, а тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України. Також судом враховується вік та стан здоров`я ОСОБА_4 .

Між тим, суд враховує позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого, усвідомлення останнім скоєного, думку потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру не має, а тому приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування покарання і, на підставі положень ст.75 КК України, приймає рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 КК України, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

Суд звертає увагу, що звільнення від відбування покарання з випробуванням полягає у звільненні засудженого від покарання за умови, що він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. А відповідно до ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Мотиви ухвалення інших рішень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання щодо арештованого майна. З огляду на викладене слід скасувати арешт накладений за ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.07.2018 на речові докази у справі.

Речові докази вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок № 4172/18-21 від 07.08.2018) у розмірі 572 грн 00 коп., слід стягнути з обвинувачених в рівних частках на користь держави.

Запобіжний захід до обвинувачених не застосовувався. Підстав застосовувати запобіжний захід до обвинувачених не має.

На підставі викладеного, керуючись 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком та за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 26.01.2021 призначити ОСОБА_3 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 2 (два) місяці.

В строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати частину відбутого ним покарання за вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 26.01.2021.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 05.10.2023.

Заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна, накладені ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 17.07.2018, - скасувати.

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме:

4 чавунних батареї, металевий бачок, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області, - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Процесуальні витрати по справі на залучення експерта для проведення судово-товарознавчої експертизи (висновок № 4172/18-21 від 07.08.2018) у розмірі 572 грн 00 коп., стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в рівних частках на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя