Справа № 750/3050/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/666/23
Категорія - ч.3 ст.307 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження

№ 0005769 від 07.12.2022 за апеляційними скаргами прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2023 року,

У С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Городня Чернігівського району Чернігівської області, українець, громадянин України, з професійно-технічною освітою, працюючий продавцем-консультантом в ТОВ «Сільпо-Фуд», неодружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 ,-

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 307 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю, окрім житла.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_10 прийнято обчислювати з дня фактичного затримання на виконання вироку суду.

У строк відбування покарання ОСОБА_10 зараховано строк попереднього ув`язнення з 07 грудня 2022 року по 09 грудня 2022 року включно з розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 5285 (п`ять тисяч двісті вісімдесят п`ять) грн. 84 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 12.12.2022 скасовано.

Питання щодо речових доказів вирішено у порядку ст. 100 КПК України.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, діючи умисно, у невстановлений досудовим розслідуванням час та спосіб домовився з невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, через месенджер «Телеграм» про збут особливо небезпечних психотропних речовин. В подальшому ОСОБА_8 , реалізуючи спільний злочинний умисел на збут психотропних речовин, 22.11.2022 отримав у вигляді посилки Новою поштою від невстановленої досудовим розслідуванням особи, особливо небезпечну психотропну речовину РVР, яку в подальшому незаконно переніс за адресою: АДРЕСА_3 . Частину особливо небезпечної психотропної речовини РVР, попередньо розфасовану у 84 пакунків, залишив зберігати за вищевказаною адресою, а решту особливо небезпечної психотропної речовини, попередньо розфасовану у 12 пакунків, незаконно, зберігаючи при собі, перевіз на автомобілі марки «Шкода Фабія», реєстраційний номер НОМЕР_1 на ділянку місцевості поблизу будинку №22/2 по пров. Фікселя в м. Чернігові, з метою подальшого збуту.

07.12.2022 працівниками поліції під час огляду у період часу з 11 год. 41 хв. по 12 год. 17 хв. на ділянці місцевості, що неподалік будинку №22/2 по пров. Фікселя в м. Чернігові, у ОСОБА_8 виявлено та в подальшому вилучено 12 пакунків з речовиною, котра згідно висновку експерта № СЕ-19/125-22/9594-НЗПРАП від 11.02.2023 містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону), маса якої, в перерахунку на PVP основу, становить 19,148 г, що є особливо великими розмірами, яку ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою подальшого збуту.

Окрім того, 07.12.2022 працівниками поліції, під час проведення обшуку приміщення кімнати АДРЕСА_4 , у ОСОБА_8 виявлено та вилучено всього 84 пакунки з речовиною, яка згідно висновків експертів № СЕ-19/125-22/9341- НЗПРАП від 08.12.2022, № СЕ-19/125-22/9599-НЗПРАП від 20.01.2023 та № СЕ- 19/125-22/9378-НЗПРАП від 22.02.2023 містить в своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-фенил-2- піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої, в перерахунку на PVP-основу, відповідно становить 0,6105 г, 4,349 г, 54,1634 г, загальною масою 59,1229 г, що є особливо великими розмірами, яку ОСОБА_8 незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту.

Загалом, ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, незаконно придбав та зберігав з метою подальшого збуту 78,2709 г особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл- пентан-1-ону), що є особливо великим розміром.

Згідно з «Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, з наступними змінами та доповненнями, PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) віднесений до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонений (таблиця 1, список 2).

Не погодившись із рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, просив скасувати вирок місцевого суду, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч. 3 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього майна, яке є у його власності.

В обґрунтування скарги зазначає, що місцевим судом при призначенні ОСОБА_10 покарання із застосуванням ст. 69 КК України не враховано, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України за ступенем тяжкості відноситься до категорії особливо тяжких злочинів а також, що наркологічна ситуація в Україні є надзвичайно складною, щороку погіршується і та становить реальну загрозу генофонду нації та забезпечення правопорядку. Дії ОСОБА_8 могли привести до тяжких наслідків для життя та здоров`я громадян, що є відповідно до ст. 3 Конституції України найвищою соціальною цінністю в державі.

Вказує на залишення поза увагою того факту, що діяльність, пов`язана зі збутом психотропних речовин, становила основний заробіток обвинуваченого.

Зазначає, що при призначенні покарання судом помилково визнано обставиною, що пом`якшує покарання активне сприяння розкриттю злочину, оскільки визнавальні покази та добровільна видача психотропних речовин жодним чином не свідчать про активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а скрутне матеріальне і сімейне становище жодним чином не мотивовано, оскільки при внесенні завдатку для придбання психотропних речовин матеріальних проблем у обвинуваченого не існувало, заходів для офіційного працевлаштування він не вживав, а працевлаштувався під час розгляду кримінального провадження. Все це свідчить про намір отримувати грошові кошти за рахунок збуту психотропних речовин. Також безпідставно визнано тяжке сімейне становище, оскільки після смерті батька пройшло майже п`ять років, а мати отримує пенсію по інвалідності. Тому щире каяття та дані про особу обвинуваченого істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених ним правопорушень та унеможливлюють призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України. Вказані у вироку обставини, що пом`якшують покарання та дані про особу обвинуваченого, які стали підставою для застосування ст. 69 КК України, не є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочинів, а призначене покарання не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого подав апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, просив змінити вирок суду у зв`язку з суворістю покарання, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на підставі ст.,ст. 75, 76 КК України.

Вказує, що встановлені судом першої інстанції дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують покарання давали підстави для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України.

На апеляційну скаргу прокурора обвинувачений ОСОБА_8 подав заперечення, в яких просить апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок щодо нього скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Мотивує наявністю порушень кримінального та кримінального процесуального закону під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження та неповнотою судового розгляду.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити з наведених вище підстав, обвинуваченого та захисника, які просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а скаргу захисника задовольнити частково, вирок скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного висновку.

При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у повному обсязі не визнав та пояснив, що придбав та зберігав психотропні речовини для власного вживання, та просив застосувати до призначеного покарання ст. 75 КК України або вирок скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його визнано винуватим, та кваліфікація його дій в апеляційних скаргах прокурором та стороною захисту не оскаржуються.

Доводи обвинуваченого, вказані у запереченнях, про допущені під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження порушення кримінального та кримінального процесуального закону та неповноту судового розгляду, не заслуговують на увагу.

Для повторного допиту свідків колегія суддів підстав не вбачає, оскільки порушень при допиті свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не допущено, а інші свідки не допитувалися у суді першої інстанції та клопотань про їх допит не надходило. Огляд та обшук проведені відповідно до вимог ст., ст. 234, 237 КПК України, у тому числі на підставі ухвал слідчих суддів. Строки досудового розслідування були продовжені відповідно до постанови керівника Чернігівської окружної прокуратури від 01.02.2023.

Крім того, відповідно до протоколу про затримання від 07.12.2022 ОСОБА_8 був забезпечений захисником. Матеріали НСРД, на недопустимість яких вказує обвинувачений місцевим судом не досліджувались та не були покладені в основу вироку.

Дати проведення експертиз 08.12.2022, вказані у витягах з ЄРДР, оскільки витяги сформовані після проведення таких експертиз 05.01.2023 та 27.02.2023.

Отже, істотних порушень кримінального процесуального закону та неповноти судового розгляду колегією суддів не встановлено.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги прокурора щодо м`якості призначеного обвинуваченому ОСОБА_10 покарання заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Згідно положень ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінального правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання (ст. 69) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Призначаючи ОСОБА_10 міру покарання, суд першої інстанції врахував ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем мешкання та місцем навчання, його сімейний стан: неодружений, помер батько у 2018 році, має матір-пенсіонерку з третьою групою інвалідності, майновий стан обвинуваченого, працює продавцем-консультантом в ТОВ «Сільпо-Фуд», його молодий вік, обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, скрутне майнове та сімейне становище, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Проте, колегією суддів встановлено, що обвинувачений вину в інкримінованому злочині в повному обсязі не визнав, у скоєному не розкаявся, тому визнані судом першої інстанції обставини, що пом`якшують покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину в апеляційному суді не знайшли свого підтвердження.

ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Місцевим судом залишено поза увагою той факт, що діяльність пов`язана зі збутом психотропних речовин, становила основний заробіток обвинуваченого, оскільки на момент вчинення злочину ОСОБА_8 не працював, а з його слів, займався збутом психотропних речовин.

З навчального закладу обвинувачений був відрахований за відрив від навчального процесу, що не характеризує його позитивно.

На переконання колегії суддів, позитивні характеристики ОСОБА_8 у загально-соціальному плані, а також те, що він уперше притягується до кримінальної відповідальності, істотно не знижують тяжкості й небезпечності кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим та не можуть бути підставою для застосування ст. 69 КК України.

Отже, доводи прокурора про необхідність призначення ОСОБА_10 мінімального покарання відповідно до санкції ч. 3 ст. 307 КК України є слушними.

Таке покарання буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому, всі обставини, на які посилається захисник, судом першої інстанції при призначенні йому покарання враховані, тому доводи про суворість призначеного покарання не заслуговують на увагу, у зв`язку з чим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги захисника.

З огляду на викладене вище та керуючись вимогами ст.ст. 404, 407, 418, 419, 420, ч. 15 ст. 615 КПК України колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу прокурора Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати у зв`язку необхідністю застосування більш суворого покарання.

Визнати винним та призначити покарання ОСОБА_10 за ч. 3 ст. 307 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є у його власності, окрім житла.

В іншій частині вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня його проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4