Номер провадження: 11-сс/813/1937/23
Справа № 501/4758/23, 1-кс/501/910/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Іллічівського міськсуду Одеської обл. від 16.11.2023, якою в межах к/п №0000769 від 25.10.2023, відносно:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.01.2024 включно, з визначенням розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000769 від 25.10.2023 було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_7 та застосовано відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, до 14.01.2024 включно, з утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», із визначенням застави, в якості альтернативного запобіжного заходу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 107 360 грн. та покладено у разі внесення застави на останнього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та органом досудового розслідування була доведена наявність в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих в зазначеному кримінальному провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення, обумовлені тяжкістю покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим, останній не одружений, не працевлаштований.

Окрім того, слідчий суддя врахувавши обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, вважав за необхідне визначити заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_6 зазначив, що вважає оскаржувану увалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою, у зв`язку із чим просить зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судове засідання апеляційного суду прокурор ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 не з`явились, натомість надали до суду заяви про здійснення апеляційного розгляду за їх відсутності, у зв`язку із чим апеляційний суд заслухавши думку підозрюваного, вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності прокурора та захисника.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Так, з матеріалів вбачається, що 13.11.2023 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (а.с. 72-77), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі не порушується питання щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України є обґрунтованою та полягає у тому, що він 25.10.2023 близько 07:25 год., точного часу в ході досудового розслідування встановити не надалось можливості, знаходячись за адресою: проспект Миру, 8, в м. Чорноморську Одеської області, а саме біля магазину «Chernomor Cosmetics», де останній побачив відкритим підсобне приміщення магазину, з метою таємного викрадення чужого майна, діючи із корисливих мотивів, достовірно знаючи і розуміючи, що його дії будуть непомічені, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи у період дії воєнного стану, що введений в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, скориставшись відкритими дверима підсобного приміщення проник до нього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна, ОСОБА_6 , знаходячись у вказаному приміщенні, обрав об`єктом свого злочинного посягання, майно ОСОБА_10 , а сааме: лакову жіночу сумку, чорного кольору, яка для потерпілої не представляє матеріальної цінності, в якій знаходились мобільний телефон марки «Samsung» А225 F ZKD Black 4/64 GB, вартістю 5 999 грн., у прозорому силіконовому чохлі, вартістю 349 грн. та з захисним склом, вартістю 599,90 грн., із сім-картою мобільного оператора «ЛАЙФСЕЛЛ» НОМЕР_1 , яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, лаковий гаманець, червоного кольору, який для потерпілої матеріальної цінності не представляє, в якому знаходились грошові кошти сумі 300 грн., паспорт громадянина України та пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , з якими ОСОБА_6 вийшов із вказаного підсобного приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », після чого місця вчинення кримінального правопорушення втік, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій ОСОБА_10 матеріальних збитків на загальну суму 6 947, 90 грн.

Окрім того, 06.11.2023 близько 09:30 год., повторно ОСОБА_6 , знаходячись за адресою: вул. Спортивна, 10, в м. Чорноморську Одеської обл., а саме у приміщенні Центру позашкільної освіти м. Чорноморськ Одеського району Одеської обл., ДЗ «Луганський Національний університет ім. Тараса Шевченко» скоїв крадіжку за наступних обставин.

В цей час у приміщенні університету, а саме при вході ОСОБА_6 , побачив дерев`яний стіл з ключами від кабінету. Так, в останнього виник умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення кабінету, ОСОБА_6 , відкрив кабінет ключем та зайшов до нього, де побачив оргтехніку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, останній, пересвідчившись в тому, що в приміщенні кабінету нікого з працівників немає та за його діями ніхто з сторонніх осіб не спостерігає, зайшов у середину кабінету, де побачив на столі монітор марки «ASUS» 19 LG, інвентарний № 1137031, вартістю 7 427 грн. та ноутбук марки «2Е» Imaginary 15 (NL50MU15UA32), чорного кольору, сер. № NKNL50MU0002I00985 із зарядним пристроєм до нього, сер. №0453С7, вартістю 34 980 грн., які належить Центру позашкільної освіти м. Чорноморська Одеського району Одеської обл. ДЗ «Луганський Національний університет ім. Тараса Шевченко».

Надалі, ОСОБА_6 , взяв вищевказані речі в руки та пішов до виходу з приміщення. Після цього з викраденим майном з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдав Центру позашкільної освіти м. Чорноморська Одеського району Одеської області ДЗ «Луганський Національний університет імені Тараса Шевченко» матеріальних збитків на загальну суму 42 405 грн.

Зазначена підозра ОСОБА_6 підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно із п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в зазначеному кримінальному провадженні існують доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний ОСОБА_6 може вдатись до спроб переховування від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих в зазначеному кримінального провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти власності, вчиненого у період дії воєнного стану, відповідальність за який встановлена у виді позбавленні волі; останньому відомо місце працевлаштування свідків та потерпілих у зазначеному кримінальному провадженні; підозрюваний не одружений, не працевлаштований, тобто не має міцних соціальних зв`язків.

Таким чином, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Разом із тим, в судовому засіданні апеляційного суду підозрюваний ОСОБА_6 повідомив, що за період утримання в умовах слідчого ізолятора його стан здоров`я значно погіршився, водночас, до апеляційного суду не надано жодних підтверджуючих документів.

Водночас, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 11 Закону України «Про попереднє ув`язнення» медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота в слідчому ізоляторі організовуються і проводяться відповідно до законодавства про охорону здоров`я.

Положеннями наказу МЮ України №239/5/104 від 10.02.2012 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Особа, узята під варту, має право на вільний вибір лікаря. Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск обраного особою лікаря-фахівця.

Разом із тим, обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, при визначені розміру застави, слідчий суддя врахував обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому апеляційний суд вважає, що слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність застосування застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки саме такий розмір застави достатнім для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Окрім того, відповідно до наданої прокурором ОСОБА_8 заяви із додатками, досудове розслідування в зазначеному кримінальному провадженні завершено та обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості від 30.11.2023 скеровано до Іллічівського міськсуду Одеської обл. та судове засідання призначено на 27.12.2023.

Отже, апеляційний суд приходить до висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, з визначенням розміру застави для запобігання зазначеним вище ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстави для задоволення апеляційної скарги підозрюваного та скасування законної та обґрунтованої ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Іллічівського міськсуду Одеської обл. від 16.11.2023, якою стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 14.01.2024 включно, із визначенням розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4