Провадження № 11-кп/824/4783/2023 Доповідач у ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 ,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор» до 23.59 год. 08 жовтня 2023 року включно. Розмір застави визначено у сумі 214 720грн. (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять гривень)

Суд, обґрунтовуючи доцільність перебування обвинуваченого під вартою, зазначив, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 308, ч. 1 ст. 309 КК України у заволодінні наркотичними засобами шляхом шахрайства в особливо великих розмірах та у незаконному зберіганні та перевезенні наркотичних засобів, без мети збуту.

Під час судового засідання прокурором було доведено, що ризики, які були встановлені раніше, а саме: переховування від суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, а також незаконного впливу та свідків у даному провадженні, у зв`язку із перебігом судового розгляду справи суттєво зменшилися, проте продовжують існувати, тому суд прийшов до висновку, що оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, один із яких відноситься до особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, а тому, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке може бути йому призначено судом у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, обвинувачений ОСОБА_8 може вживати заходів, спрямованих на переховування від суду.

За таких обставин, суд прийшов до висновку продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 .

Також суд врахував обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан обвинуваченого ОСОБА_8 , тому вважав за необхідне, відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України визначити заставу у сумі 214720грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку суду, повинно достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та забезпечити, в подальшому, його належну процесуальну поведінку в даному провадженні.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 відмовити та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає вимогам КПК України, допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не застосовано правові висновки ЄСПЛ.

Так, захисник зазначає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_8 було вручено безпосередньо в ході судового засідання. Однак, згідно ч. 2 ст. 184 КПК України передбачено, що копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, надається підозрюваному, обвинуваченому не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Таким чином, вимоги ст. 184 КПК України прокурором не були дотримані.

На думку захисника, слід враховувати, що якась ймовірність того що обвинувачений може спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди, але цього недостатньо для обрання запобіжного заходу. Якщо про ризик переховування заявлено слідчим, прокурором - суд має виходити виключно з конкретної оцінки фактів, сукупність яких може доводити або спростовувати вірогідність вчинення обвинуваченим негативних дій.

Також захисник звертає увагу на те, що ОСОБА_8 на момент затримання був офіційно працевлаштований, має позитивні характеристики з місця проживання, займався волонтерством. Має стійкі соціальні зв`язки.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 належним чином повідомлений про судовий розгляд. Клопотання про розгляд апеляційний скарги за його участю до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.4 ст.4221 КПК України, розгляд апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, здійснюється без участі сторін кримінального провадження, крім випадків, якщо прокурор, обвинувачений, його захисник, законний представник заявив клопотання про розгляд апеляційної скарги за участю сторін.

Правовими приписами ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст. ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується та особисті обставини його життя, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. ч. 6 та 7 ст. 176 цього Кодексу.

На думку колегії суддів, судом першої інстанції були дотримані зазначені вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку тримання під вартою, повно та об`єктивно досліджено всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу.

Враховуючи, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.308, ч.1 ст.309 КК України, а саме у заволодінні наркотичними засобами шляхом шахрайства в особливо великих розмірах та у незаконному зберіганні та перевезенні наркотичних засобів, без мети збуту, одне з яких відноситься до особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інших злочинів проти здоров`я населення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років, дані про особу обвинуваченого, його вік, наявність родини та постійного місця роботи, в своїй сукупності вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Стосовно аргументів захисника про недоведеність прокурором ризиків, передбачених 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, зможе переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, колегія суддів зауважує, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У той же час, в поданій апеляційній скарзі захисником обвинуваченого - адвокатом ОСОБА_7 не наведено доводів та арґументів, які б доводили те, що на даній стадії кримінального провадження ризики здійснення обвинуваченим дій, передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та на які посилається прокурор в клопотанні про продовження застосування запобіжного заходу, не зменшились настільки, що вже не могли би виправдовувати подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Посилання захисника на непомірність розміру застави, визначеної ОСОБА_8 судом першої інстанції, є безпідставним, оскільки при визначенні розміру застави зазначені у цій частині обставини були враховані судом, зокрема, обставини кримінального правопорушення, особу обвинуваченого.

Також, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції, врахував обставини та тяжкість кримінальних правопорушень, у скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_8 , та дійшов до обґрунтованого висновку щодо необхідності визначити обвинуваченому застави в розмірі 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн. 00 коп., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання покладених на нього обов`язків.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_8 на момент затримання був офіційно працевлаштований, має позитивні характеристики з місця проживання, займався волонтерством та має міцні соціальні зв`язки, не можуть бути взятими до уваги, оскільки наведені обставини щодо характеристики особи були враховані судом при продовженні дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а що стосується майнового стану, то закон, зокрема, ст. 184 КПК України, не зобов`язує прокурора надавати суду докази щодо майнового стану обвинуваченого при подачі клопотання про застосування запобіжних заходів та продовження запобіжних заходів.

Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення. Порушень вимог КПК України, які би істотно обмежували права обвинуваченого та могли бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції колегією суддів не виявлено.

За таких обставин судом першої інстанції не було допущено істотних порушень вимог КПК України при вирішенні питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 . Підстав для застосування щодо ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів не вбачається.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 , доводи якої не підтверджено жодним доказом, не впливає на висновки суду першої інстанції, не може бути задоволена, а тому оскаржувану ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 176-178, 183, 194, 404, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 серпня 2023 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня оголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ____________________ __________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4