СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1121/24
ун. № 759/2844/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000542, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2024 р. до Святошинського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000542.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 07.02.2024, приблизно о 17 годині 30 хвилин (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), знаходячись біля входу до станції метро «Академмістечко», на території торгового ринку «Ротта», розташованого по вул. Єфремова, 1/3 в м. Києві, в умовах воєнного стану, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто, як він вважав, не спостерігає, таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав у неповнолітнього ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чуже майно, а саме - мобільний телефон «Айфон 11 128gb», який належить батьку останнього - ОСОБА_8 , завдавши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1660,00 гривень.

Так, 07.02.2024, приблизно о 17 годині 28 хвилин (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , проходячи повз прилеглу ділянку до входу до станції метро «Академмістечко», на території торгового ринку «Ротта», розташованого по вул. Єфремова, 1/3 в м. Києві, помітив раніше незнайомих йому неповнолітнього ОСОБА_7 та ОСОБА_9 , між якими відбувався словесний конфлікт та штурханина, під час якої неповнолітній ОСОБА_7 впав на землю і з кишені його одягу випав мобільний телефон «Айфон 11 128gb» білого кольору в прозорому чохлі з візерунками. В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на таємне заволодіння чужим майном, а саме, вищевказаним мобільним телефоном.

Безпосередньо реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне, таємне викрадення чужого майна, 07.02.2024 приблизно о 17 годині 30 хвилин (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , продовжуючи перебувати біля входу до станції метро «Академмістечко», на території торгового ринку «Ротта», розташованого по вул. Єфремова, 1/3 в м. Києві, діючи умисно, з корисливим мотивом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді заподіяння майнової шкоди потерпілому, знаходячись в умовах воєнного стану та усвідомлюючи це, таємно від оточуючих, скориставшись тим, що неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 та ОСОБА_9 відволіклись на конфлікт, та вважаючи, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, підняв мобільний телефон неповнолітнього потерпілого, а саме - «Айфон 11 128gb» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , після чого поклав його до кишені свого одягу, чим незаконно, таємно заволодів чужим майном.

Заволодівши в такій спосіб чужим майном, ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, завдавши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 1660,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторона обвинувачення відповідно до ст.177 КПК України вказує, що метою застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу є забезпечення виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання:

1) спробам його переховування від органів досудового розслідування та суду;

2) незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні;

3) вчиненню інших кримінальних правопорушень, за наявністю для застосування стосовно запобіжного заходу.

Обґрунтовано вважати про наявність вказаних ризиків органу досудового розслідування дають наступні обставини.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину вчиненого в умовах воєнного стану та який, згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, і за який, згідно санкції ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, тобто тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання судом його винуватим вже обґрунтовує ризик того, що з метою уникнення покарання він може вчинити спробу переховування.

Крім того, відсутність у ОСОБА_4 офіційної роботи та законного джерела доходів, що у даному випадку штовхнуло його на вчинення корисливого злочину, відсутність стійких соціальних зв`язків (він не одружений, дітей та утриманців не має), тобто відсутність будь-яких важелів впливу, які б могли утримати його від спроби переховування і подальшого вчинення злочинів - все це також обґрунтовує ризик переховування та вчинення інших злочинів.

Також ОСОБА_4 може незаконно впливати на потерпілих та свідків, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Все це вказує на те, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків чи потерпілих та вчинити інше кримінальне правопорушення.

За сукупності зазначених обставин, сторона обвинувачення вважає, що інші більш м`які запобіжні заходи, як особисте зобов`язання, особиста порука, та застава не здатні запобігти ризикам, передбачених п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, приймаючи до уваги що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, п. 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та для дієвого виконання кримінального провадження, сторона обвинувачення просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання здійснюється за допомогою технічних засобів.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримує з підстав, викладених у клопотанні та просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, посилаючись на обґрунтованість підозри та існування ризиків, передбачених, п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю інших більш м`яких запобіжних заходів запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні підозрюваний та адвокат не заперечує проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його адвоката, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя доходить наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Святошинського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000542 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

07.02.2024 р. ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08.02.2024 р. ОСОБА_4 письмово повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08.02.2024 р. захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 отримав клопотання про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує, хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Поряд з цим, положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Стаття 176 КПК України встановлює, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження за клопотанням прокурора.

Крім того, вимогами ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Наведені в клопотанні обставини та додані до нього документи, якими слідчий мотивує клопотання, свідчать про наявність обґрунтованої підозри на даному етапі розслідування достатньою сукупністю доказів.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: заявою про кримінальне правопорушення від 07.02.2024 з приводу заволодіння чужим майном, яке належить ОСОБА_8 ; протоколами огляду місця події від 07.02.2024; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 , який надав покази з приводу викрадення у його неповнолітнього сина ОСОБА_7 мобільного телефону «Айфон 11 128gb» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 ; протоколами допитів свідків; протоколом огляду відеозапису від 08.02.2024.

Так, відповідно до практики Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, 8eгieз А, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, що виправдати подальше розслідування або звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року). Будь-яка стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального правопорушення.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу, а тому, з огляду на наведені в клопотанні обставини, з урахуванням долучених до клопотання доказів, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у причетності ОСОБА_4 до кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинення іншого кримінального правопорушення, який обґрунтовується тим, що підозрюваний може і надалі вчиняти корисливі кримінальні правопорушення щодо посягання на власність, оскільки не є працевлаштованим та немає законного джерела доходів, що у даному випадку штовхнуло його на вчинення корисливого злочину.

Ризик, передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконного впливу на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, стороною обвинувачення не обґрунтовано взагалі, з огляду на що, слідчий суддя вважає недоведеним існування такого ризику.

Ризик, передбачений п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, стороною обвинувачення обґрунтовується тяжкістю покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим. Слідчий суддя, вважає даний ризик недоведеним з огляду на наступне.

Так, за змістом положень ст.184 КПК України клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу обов`язково повинно містити посилання на один або кілька ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу; виклад обставин, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку про наявність одного або кількох ризиків, зазначених у його клопотанні, і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини; обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

За усталеною практикою ЄСПЛ) яка є частиною національного законодавства України, одних припущень слідчого та прокурора щодо наявності певних ризиків недостатньо для винесення слідчим суддею, судом рішення про обрання запобіжного заходу, кожен конкретний ризик має бути доведений та обґрунтований доказами його існування, з наданням копій матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами (Справи ЄСПЛ «Клішин проти України», «Кобець проти України» та ін).

Натомість посилання прокурора на тяжкість покарання як на єдину підставу існування ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст. 177 КПК України, не може бути достатньою підставою для доведення його наявності.

Тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному в разі визнання його винуватим, згідно усталеної практики ЄСПЛ також не може бути підставою для обрання йому запобіжного заходу.

При цьому, слідчий суддя вважає, що на теперішній час застосування більш м`яких запобіжних заходів (особисте зобов`язання; особиста порука; домашній арешт) не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 та запобігти наявним ризикам.

Так, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосовано до підозрюваного у зв`язку з тим, що останній не має офіційних джерел заробітку та вчинив тяжкий злочин пов`язаний із заволодінням майном. Крім того, особисте зобов`язання не може бути застосовано, оскільки це найм`якіший запобіжний захід та враховуючи особу підозрюваного не дозволяє застосувати до нього саме особисте зобов`язання. у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину.

Запобіжний захід у вигляді особистої поруки також неможливо застосувати до підозрюваного у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків. Проте з оточення підозрюваного вказані особи, які могли би бути поручителями, відсутні, такого письмового зобов`язання до суду та прокурора не надходило.

Згідно ч. 2 ст. 181 КПК України, відносно ОСОБА_4 може бути застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки він підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

З огляду на характер вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також, на конкретні обставини кримінального провадження та його особу, слідчий суддя доходить висновку про можливість задоволення клопотання.

Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, доходжу висновку, що клопотання слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Святошинської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000542, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.02.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби з 19 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня, строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до Святошинського УП ГУНП у м. Києві, прокурора та суду за першою вимогою;

- заборонити залишати місце свого проживання, а саме: квартиру АДРЕСА_1 в нічний час доби з 19 год. 00 хв. до 08 год. 00 хв. наступного дня;

- завчасно та особисто повідомляти слідчого, прокурора, суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, а саме: АДРЕСА_2 .

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на органи поліції за місцем проживання підозрюваного за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Строк дії ухвали два місяці з дня постановлення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію цієї ухвали вручено ___________ року

о «_____» год. «_____» хв.

Одночасно роз`яснено порядок її оскарження

підозрюваний __________________________