Справа №127/3347/24
Провадження №1-кс/127/1484/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

адвоката ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 про проведення повторного слідчого експерименту в рамках кримінального провадження №0000861 від 17.11.2023, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_4 на постанову слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 про проведення повторного слідчого експерименту в рамках кримінального провадження №0000861 від 17.11.2023.

Скарга мотивована тим, що СУ ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000861 від 17.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В межах даного кримінального провадження проведено слідчий експеримент, за результатами якого призначено авто-технічну експертизу.

Відповідно до висновку експертів, у ситуації що склалась, водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України.

Потерпілий ОСОБА_4 не погоджується з вказаним висновком та вважає його необгрунтованим. Вважає, що слідчий експеримент був проведений з грубим порушенням його прав.

Враховуючи викладене, 10.01.2024 ОСОБА_4 подав клопотання слідчому ОСОБА_5 , про проведення повторного слідчого експерименту. Постановою слідчого ОСОБА_5 від 22.01.2024 у задоволенні клопотання потерпілого відмовлено. ОСОБА_4 вважає, що відмова неправомірна, тому просить скасувати вищевказану постанову слідчого ОСОБА_5 .

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засідання вимоги скарги підтримав.

Слідчий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги, оскільки немає підстав для проведення повторного експерименту.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив наступне.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно із статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000861 від 17.11.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 17.11.2023 о 15.15 год. водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Volkswagen Caddy», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою М-21 сполученням «Виступовичі-Житомир-Могилів-Подільський» в напрямку м. Вінниці, поблизу с. Медвеже Вушко Вінницького району Вінницької області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину дороги зліва на право, по напрямку руху автомобіля, в невстановленому місці. Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 від отриманих травм загинула на місці пригоди.

В межах даного кримінального провадження проведено слідчий експеримент за участю понятих, потерпілого та прокурора. Результати експерименту були зафіксовані в протоколі, який підписаний усіма учасниками слідчої дії. Заяв та зауважень від учасників слідчого експерименту не надходило.

Слідча дія була проведена за максимально наближених умов, за яких відбулась дорожньо-транспортна пригода (темна пора доби, проїзна частина дороги перебувала у сухому стані, використовувався аналогічний автомобіль «Volkswagen Caddy» та верхній одяг (куртка білого кольору) в якому потерпіла ОСОБА_7 перебувала на момент ДТП.

Відомості, які були отримані під час проведення слідчого експерименту були покладені в основу авто-технічної експертизи. Відповідно до висновку № СЕ-19/102-23/20673-ІТ від 06.12.2023, водій автомобіля «Volkswagen Caddy» ОСОБА_6 не мав технічної можливості попередити наїзд на пішохода шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України. В заданій обстановці в діях водія ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які з технічної точки зору перебували б у причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

У зв`язку з незгодою з висновками експертизи, потерпілий ОСОБА_4 подав клопотання слідчому ОСОБА_5 , про проведення повторного слідчого експерименту, для встановлення видимості елементів дороги та пішохода з місця водія транспортного засобу.

Постановою слідчого ОСОБА_5 від 22.01.2024 у задоволенні клопотання потерпілого відмовлено, оскільки такий слідчий експеримент вже було проведено, з дотриманням методичних рекомендацій. Отримані вихідні дані є об`єктивними та достовірними тому сумніву не підлягають. Безпосередньою причиною ДТП стало грубе порушення пішоходом ОСОБА_7 п. 4.4, 4.8, 4.14 (а). Дані порушились виразились в тому, що пішохід не виділила себе в темну пору доби на неосвітленій ділянці дороги, при виході на проїзну частину дороги не переконалась у відсутності небезпеки для себе та інших учасників дорожнього руху, перетинала проїзну частину дороги в невстановленому місці.

Згідно ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно із ч. 1 ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

До участі в слідчому експерименті можуть бути залучені підозрюваний, потерпілий, свідок, захисник, представник (ч. 3 ст. 240 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 223 КПК України, слідчий, прокурор вживає належних заходів для забезпечення присутності під час проведення слідчої (розшукової) дії осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені.

Як вбачається із оскаржуваної постанови слідчого, останнім було прийнято рішення про проведення слідчого експерименту, з метою відтворення обставин і обстановки ДТП, яке мало місце 17.11.2023, в якому крім іншого, визначалась видимість дороги та пішохода з місця водія транспортного засобу. 25.11.2023 року слідчим було проведено слідчий експеримент, результати якого викладені у відповідному протоколі, за підписом учасників та безпосередньо потерпілого ОСОБА_4 .

Будь-яких зауважень або клопотань від потерпілого ОСОБА_4 як під час проведення слідчого експерименту так і після складання протоколу проведення слідчого експерименту не надходило, що підтверджено його підписом у вказаному протоколі.

На думку слідчого судді, доводи адвоката ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_4 про необхідність проведення повторного слідчого експерименту є необґрунтованими, оскільки всі необхідні об`єктивні дані щодо ДТП, яке мало місце 17.11.2023 року, отримано в ході слідчого експерименту, проведеного 25.11.2023, достовірність яких учасниками кримінального провадження не спростовано.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що жодних даних, які б свідчили про неповноту проведеного експерименту по кримінальному провадженню, наявністю суперечностей або обставин, які б викликали сумніви в його правильності, матеріали скарги не містять.

Згідно ч.1 ст. 307 КПК України слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляє ухвалу згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи, що сторона захисту в ході судового розгляду не навела достатніх обставин, які б свідчили про незаконність проведення експерименту, або порушення слідчим вимог КПК України при його проведенні, слідчий суддя приходить до переконання, що скарга є необґрунтованою та відсутні підстави для скасування прийнятого слідчим рішення по вказаному питанню.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого відділу СУ ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання потерпілого ОСОБА_4 про проведення повторного слідчого експерименту в рамках кримінального провадження №0000861 від 17.11.2023- відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає апеляційному оскарженню.

Слідчий суддя