Справа № 192/79/24
Провадження № 1-кс/192/11/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року слідчий суддя Солонянського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_2 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000019 від 11 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про арешт майна,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

власника майна - ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, на обґрунтування якого зазначив, що до ВП № 9 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 10 січня 2024 року в с. Миколаївка Дніпровського району Дніпропетровської області був зупинений автомобіль марки УАЗ 3303, номерний знак НОМЕР_1 в кузов якого було заявлено фрагменти свіжоспиляної деревини та бензопилу.

Відомості за даним фактом 11 січня 2024 року були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000019 з попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка дерев у інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

У клопотанні зазначено, що під час проведення огляду місця події було виявлено автомобіль УАЗ 3303, номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 належить ЗАТ Аграрно-виробнича спілка «ДІОН» та фактично перебуває у власності ОСОБА_4 . Також в кузові автомобіля було виявлено 122 фрагменти свіжоспиляної деревини та акумуляторну (електричну) пилу марки «STIHL», моделі М9А200С,яка також належить ОСОБА_4 .

Під час проведення огляду місця події автомобіль, пила та фрагменти дерев були влучені до ВП № 9, а постановою від 11 січня 2024 року вилучені предмети визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

У клопотанні вказано, що оскільки електропила є знаряддям вчинення злочину, на якому могли залишитися сліди його вчинення, тому у слідчих органів виникла необхідність у збереженні таких доказів через арешт шляхом заборони користуватися, відчужувати та розпоряджатися ними.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися. Слідчий суддя вважає, що неявка прокурора та слідчого згідно ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Власник майна ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що він особисто не спилював деревину, а лише купив її у ОСОБА_5 для опалення власного будинку.

Слідчий суддя вислухавши пояснення ОСОБА_4 та дослідивши клопотання про арешт майна, приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є зокрема доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 ч. 2 вказаної статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, збереження речових доказів.

Прокурором в якості мети накладання арешту на майно, було зазначено про необхідність збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення та пошкодження.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Як з`ясовано з матеріалів клопотання, 11 січня 2024 року були внесені до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості №0000019 від 11 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, тобто незаконна порубка дерев у інших лісових насадженнях, що заподіяло істотну шкоду.

З протоколу огляду місця події від 11 січня 2024 року з`ясовано, що 11 січня 2024 року електропилу марки «STIHL», моделі М9А200С було вилучено до ВП № 9 у зв`язку з ймовірним вчиненням кримінального правопорушення у зв`язку з тим, що згідно письмових пояснень ОСОБА_5 він разом з ОСОБА_4 пиляв живі древа в лісосмузі неподалік с. Миколаївка.

Електропила під час огляду місця події була вилучена до ВП № 9 ДВП, а постановою слідчого від 11 січня 2024 року визнана речовим доказом по кримінальному провадженню, який визначено зберігати на території ВП № 9 (а.с.29-30).

Слідчий суддя посилається на те, що метою арешту майна, зокрема, є збереження речових доказів, а ч. 3 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У даному випадку вважаю, що прокурором обґрунтовано в якості мети арешту майна зазначено збереження речових доказів, попередження можливості їх знищення, пошкодження, яким є електропила марки «STIHL», моделі М9А200С, а іншим способом зберегти речові докази інакше як шляхом арешту - неможливо.

З огляду на положення ч. 2 ст. 167 та ч.1 і 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування цього заходу - запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Частиною 11 ст. 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що електропила може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, а також у зв`язку з необхідністю подальшого проведення експертиз, вважаю за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

Слідчий суддя вважає, що прокурором було доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора, в тому числі і власника майна, а також може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звертається із клопотанням.

Водночас, відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Отже, відповідно до п. 1 п ч. 5 ст. 173 КПК слідчий суддя, задовольняючи клопотання про арешт майна, повинен в резолютивній частині ухвали зазначити перелік майна, на який накладено арешт, а відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК якщо слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, вважає за необхідне заборонити, обмежити право власників чи володільців розпоряджатися або користуватися майном, у резолютивній частині ухвали він повинен прямо про це зазначити, разом із вказівкою на майно, щодо якого застосовуються такі заборони чи обмеження.

Тому, клопотання прокурора про арешт майна, підлягає частковому задоволенню в частині зазначення способу арешту.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 100, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_2 по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0000019 від 11 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України про арешт майна, - задовольнити частково.

Накласти арешт на електропилу марки «STIHL», моделі М9А200С, власником якої є ОСОБА_4 шляхом заборони розпорядження та користування таким майном.

Відмовити в задоволенні клопотання в частині позбавлення права на відчуження майна.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження.

Роз`яснити, що згідно ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які були відсутні при її проголошенні - з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1