Справа №295/1293/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту на майно,-

встановив:

Адвокат ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту на майно.

При цьому зазначив, що в провадженні ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження № 0000392 за ч.1 ст. 358 КК України.

Так, 26.11.2023 до Відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення, про те, що за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Тетерівка, 5-й км автодороги Н-03, під час перевірки автомобіля марки "BMW" модель "320D" реєстраційний номер " НОМЕР_1 " та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вказаний автомобіль виявлено, що свідоцтво про реєстрацію т/з має можливі ознаки підробки, яке надав володілець ОСОБА_3 .

В ході огляду місця події від 26.11.2023 виявлено та вилучено у ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03.07.200, яке опечатано згідно правил пакування речових доказів, та автомобіль марки "BMW" модель "320D" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ".

01.12.2023 року згідно ухвали слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира накладено арешт на вилучене майно, у тому числі, автомобіль марки "BMW" модель "320D" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ".

Адвокат зауважує на неспівмірності застосованих заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту на автомобіль із завданнями розслідування, що здійснюється за обставинами кримінального правопорушення із правовою кваліфікацією по ч.4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа. За твердженням сторони, предметом злочину теоретично може виступати лише саме свідоцтво про реєстрацію траснпортного засобу. При цьому, автомобіль не є предметом правопорушення, крім того, відносно майна не може застосовуватись конфіскація або спеціальна конфіскація в порядку ст. 96-2 КК України, стягнення на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди за рахунок такого майна не передбачаться.

Вказуючи на непорушність права власності, адвокат просить скасувати арешт на майно: автомобіль марки "BMW" модель "320D" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", який перебував в користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судовому засіданні адвокатом підтримано клопотання.

Дізнавач в судове засідання не з`явився, надав заяву із запереченнями щодо можливості задоволення клопотання, зауважив на необхідності проведення експертиз із арештованим майном.

Слідчим суддею встановлено наступні обставини.

В провадженні ВП № 1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження №0000392, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.11.2023 року за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КПК України.

26.11.2023 до Відділу поліції №1 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області надійшло повідомлення, про те, що за адресою: Житомирська область, Житомирський район, с. Тетерівка, 5-й км автодороги Н-03, під час перевірки автомобіля марки "BMW" модель "320D" реєстраційний номер " НОМЕР_1 " та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на вказаний автомобіль виявлено, що свідоцтво про реєстрацію т/з має можливі ознаки підробки, яке надав володілець ОСОБА_3 .

В ході огляду місця події від 26.11.2023 виявлено та вилучено у ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03.07.200, яке опечатано згідно правил пакування речових доказів, та автомобіль марки "BMW" модель "320D" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", який поміщено на майданчик тимчасового утримання вилучених транспортних засобів, що за адресою: м. Житомир, вул. Слобідська, 35, Житомирської області.

Ухвалою слідчого судді від 01.12.2023 року накладено арешт на свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 03.07.2003 та автомобіль марки "BMW" модель "320D" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", який перебував в користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлено власників та користувачів, можливості відчужувати, розпоряджатися та використовувати вищевказане майно.

Відповідно до ч.1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Саме з даної норми виходив слідчий суддя при постановленні ухвали про накладення арешту.

При вирішенні питання про можливість скасування арешту на майно, слідчий суддя керується наступним міркуванням.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч.1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Диспозицією частини 4 статі 358 КК України є: використання завідомо підробленого документа (примітка - під офіційним документом слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити).

Оскільки використання відповідного майна пов`язувалось із засвідченням певної інформації на документі, щодо якої існує підозра його підробки, слідчий суддя погоджується з доводами, викладеними дізнавачем, про необхідність збереження вилученого транспортного засобу як майна, що відповідає критеріям ст. 98 КПК України та є доказом по кримінальному провадженню.

Згідно усталеною практики Європейського Суду з прав людини будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52).

В даному випадку слід звернути увагу, що в умовах спливу понад двомісячного строку з часу вилучення майна та об`єктивно достатньої можливості фіксації інформації, пов`язаною із оглядом транспортного засобу, досудове розслідування, здійснюване за правовою кваліфікаціією діянь як використання завідомо підробленого документа, не вбачає грунтовної потреби збереження речового доказу автомобіля, саме на рівні абсолютного відсторонення від збереження іншою особою, у тому числі, в якої майно вилучалось.

З огляду на ту обставину, що на час розгляду клопотання про скасування арешту на майно дізнавачем не висловлено будь-яких ґрунтовних тверджень про значимість вилученого автомобіля саме в умовах збереження на майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, не повідомлено, які саме експертизи заплановано для проведення із дослідженям саме транспортного засобу, подальше обтяження майна є неспівмірним із законним правом на його використання та завданнями кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до висновку про необхідність скасування арешту на автомобіль в частині заборони володіння та користування, залишити арешт в частині розпорядження (відчуження, розукомплектування) транспортним засобом.

Керуючись ст.ст. 98, 100, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт на автомобіль марки "BMW" модель "320D" реєстраційний номер " НОМЕР_1 ", який перебував в користуванні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в частині заборони володіння та користування, залишити арешт в частині розпорядження (відчуження, розукомплектування) транспортним засобом.

Зобов`язати повернути автомобіль марки "BMW" модель "320D", який вилучено в ході огляду місця події 26.11.2023 року, ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Виготовлення повного тексту ухвали відбудеться 31.01.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1