УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.11.2023 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власниці майна ОСОБА_4 , її представника адвоката ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні в місті Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000053 від 28.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204, ч.2 ст.28 ч.2 ст.204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Одеською обласною прокуратурою здійснюється процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000053, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 28.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 204 КК України.

Досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні здійснюється детективами Територіального управління БЕБ у Одеській області.

Відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 199, ч. 1 ст. 204, ч. 2 ст. 204 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за повідомленнями 25 Прикордонного загону Державної прикордонної служби України за №№ 955, 956 від 27.09.2021, згідно яких жителі Білгород Дністровського, Татарбунарського, Болградського районів Одеської області за участі інших залучених ними осіб, здійснюють незаконне виготовлення, зберігання, транспортування з метою збуту та збут підакцизних товарів з використанням підроблених марок акцизного податку.

Крім того, у ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження детективами Підрозділу Територіального управління БЕБ в Одеській області встановлено інформацію щодо осіб та місць незаконного зберігання та збуту контрафактних підакцизних товарів.

Так, за результатами виконаного доручення УСБУ в Одеській області встановлено, що громадянин ОСОБА_6 причетний до зберігання незаконно виготовлених тютюнових виробів та їх збуту на території Одеської області.

У зв`язку з цим, 03.11.2023 проведено обшук на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м.Одеси за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

1.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «Winston» у кількості 9 пачок;

2.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «Kansas» у кількості 19 пачок;

3.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «OK» у кількості 20 пачок;

4.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «Palermo» у кількості 20 пачок;

5.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «Kent» у кількості 18 пачок;

6.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «Winston» у кількості 20 пачок;

7.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «Camel» у кількості 30 пачок;

8.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «Davidoff» у кількості 10 пачок;

9.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «Marshall» у кількості 30 пачок;

10.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «LM» у кількості 10 пачок;

11.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «URTA» у кількості 5 пачок;

12.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «Brut» у кількості 16 пачок;

13.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «Rothmans» у кількості 1 пачка;

14.Тютюнові вироби без марок акцизного податку марки «Прима» у кількості 5 пачок;

15.Копія технічного паспорту нежитлового приміщення №505 за адресою: м. Одеса, вул. Грецька, буд. 11 на 3 арк.;

16.Гарантійний талон №4899 від 07.07.2023 з додатками на 7 арк.;

17.Листи формату А4, які містять на собі інформацію, виконану комп`ютерним способом у вигляді фотографі та технічних властивостей комбінатору фільтрів (Fortе Filter Combiner CM із позначенням компанії Ukraine Tobacco House на 158 арк.;

18.Грошові кошти в іноземній валюті долар США у загальній сумі 39 468 доларів США;

19.Грошові кошти в іноземній валюті євро у загальній сумі 6520 євро.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 13.11.2023 клопотання про арешт майна повернуто прокурору для усунення недоліків строком на 72 години. Судом 13.11.2023 оголошено лише резолютивну частину. Повний текст ухвали суду прокурором отримано 15.11.2023 року.

В ході досудового розслідування під час проведеного санкціонованого обшуку за адресою: м.Одеса, вулиця Посмітного, будинок 9 "а" виявлено та вилучено немарковані тютюнові вироби, які підлягають експертному дослідженню, а також встановлення відповідності їх іншим тютюновим виробам, які були вилучені в інших місцях.

Разом з цим, детективом вилучено грошові кошти в іноземній валюті долар США у загальній сумі 39 468 доларів США та митні декларації на суму 21 600 доларів США, а також грошові кошти в іноземній валюті Євро у загальній сумі 6520 Євро та митну декларацію на суму 59920 Євро.

Будь-яких документів, які підтверджують конвертацію грошових коштів з Євро у долари США власником майна детективу не надано, також не надано будь-яких документів, які підтверджують отримання доходів власниками вилученого майна.

Посилаючись на обставини, викладені в клопотанні прокурор звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав посилаючись на доводи викладені письмово.

Представник власниці майна ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 надав письмові заперечення на клопотання прокурора, в судовому засіданні додав, що ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 не містила будь-яких відомостей щодо можливості причетності Турильових до вчинення кримінального правопорушення. вилучений під час проведення огляду документ не має жодного відношення до кримінального провадження. Звернув увагу на те, що сумарна кількість вилучених коштів по деклараціям більш як в два рази перевищує еквівалент виявлених та вилучених грошових коштів, що свідчить про законність їх походження, у зв`язку з чим відсутні будь-які підстави для накладення арешту на вилучені грошові кошти. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора в цій частині.

Власниця майна ОСОБА_4 підтримала думку свого представника, окремо зазначила, що вилучені тютюнові вироби не мають жодного відношення до кримінального провадження, оскільки придбавались не для продажу, а для власного вживання.

Власник майна ОСОБА_6 , в судовому засіданні пояснив, що раніше він займався продажем тютюну, однак вилучені під час обшуку 03.11.2023 року цигарки вони з дружиною придбали для особистого вживання. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, письмові заперечення представника адвоката ОСОБА_5 , вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною другою ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п.1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною другою статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення : 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Однак, з матеріалів, доданих з клопотанням вбачається, що прокурором під час складання вищевказаного клопотання не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України.

Так, на думку слідчого судді клопотання про арешт майна не відповідає вимогам кримінального процесуального Закону, з огляду на таке.

У відповідності до ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як вбачається з поданого клопотання та долучених в його обґрунтування матеріалів, слідчим під час складання клопотання не було дотримано вимог ч.2 ст.171 КПК України, що позбавляє можливості слідчого суддю розглянути таке клопотання по суті.

Так, в порушення вимог ч.2 ст.171 КПК України, у клопотанні слідчого про арешт майна належним чином не обґрунтовано наявність підстав та необхідності в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Зокрема, згідно з нормами Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту та, відповідно, накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання вбачається, що досудове розслідування в рамках даного кримінального провадження здійснюється за фактом можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.199, ч.1 ст.204, ч.2 ст.28 ч.2 ст.204 КК України.

В даному клопотанні прокурор зазначає, що вилучене майно, має доказове значення для даного злочинута має значення для обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Разом з тим, будь-яке обґрунтування, на підставі якого слідчий суддя міг би вирішити питання обґрунтованості вказаних доводів сторони обвинувачення, зокрема перевірити факт відповідності майна категоріям речових доказів (ч.1 ст.98 КПК України), отже дане клопотання такого обґрунтування не містить.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу на те, що з зазначених вище підстав клопотання про арешт майна вже було повернуто прокурору відповідно до ухвали від 13.11.2023 року.

Відтак, оскільки за винятком викладених у даному клопотанні фактичних обставин даного кримінального провадження таке клопотання містить відповідні норми законодавства, якими регламентується порядок та підстави накладення арешту майна, між тим останнє не містить належного обґрунтування, яке б давало підстави для висновку про відповідність вилученого майна категорії речових доказів, а також яке б свідчило про наявність необхідності в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що вказане клопотання підлягає поверненню прокурору.

За таких обставин та враховуючи викладене, керуючись ст.ст.171, 172, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000053 від 28.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.199, ч.1 ст.204, ч.2 ст.28 ч.2 ст.204 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали.

Встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1