Справа № 283/2320/23
Провадження №1-кп/283/195/2023
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2023 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Малинського районного суду Житомирської області в режимі відеоконференції з ДУ «Житомирська установа виконання покарань № 8» матеріали кримінального провадження №0000207 від 16.07.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Андріївка Макарівського району Київської області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, що не працює, інвалідом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

14.07.2023 близько 10 години ОСОБА_4 , перебуваючи у Малинському міському парку культури та відпочинку ім. Маклухо-Маклая, що по вул. Парковій, 1, у м. Малині, Коростенського району Житомирської області, віднайшов полімерний пакет з 10 (десятьма) згортками замотаними ізоляційною стрічкою синього кольору.

Усвідомлюючи, що у вказаних згортках знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої на території України заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он), ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи з корисливих мотивів, вирішив її придбати, зберігати з метою збуту, та збути вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину для особистого збагачення.

Продовжуючи злочинні дії, ОСОБА_4 , діючи умисно, поклав виявлений ним полімерний пакет із 10 (десятьма) згортками, замотаними ізоляційною стрічкою синього кольору, у яких знаходилась особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2- піролідин-1-іл пентан-1-он) до власного рюкзака, тим самим придбав та став зберігати вказану психотропну речовину з метою її подальшого збуту шляхом розповсюдження у вигляді «закладок» у фасованому виді (10 згортків).

Після цього, знаходячись у Малинському міському парку культури і відпочинку ім. Маклухо-Маклая, що по вул. Парковій, 1, у м. Малині, Коростенського району Житомирської області, ОСОБА_4 вирішив збути зазначену особливо небезпечну психотропну речовину у цьому парку, що призначений для проведення культурних заходів, та є місцем масового перебування громадян.

З цією метою останній за допомогою власного мобільного телефону марки «REDMI» синього кольору ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , використовуючи всесвітню мережу Інтернет, у безплатному кросплатформенному месенджері «Telegram» завантажив чат - бот «Solo Boss», після чого зв`язався з невстановленою слідством особою, в ході листування з якою дізнався про можливість збуту особливо небезпечної психотропної речовини шляхом проведення «закладок», з метою отримання надалі грошових коштів.

Продовжуючи злочинну діяльність, 14.07.2023 о 14 год. 28 хв. ОСОБА_4 заховав 1 (один) згорток в ізоляційній стрічці з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) вагою 0,2279 г у верхній шар ґрунту у Малинському міському парку культури та відпочинку, що по вул. Парковій, 1 в м. Малин з «геолокацією» місця знаходженням НОМЕР_13 для подальшого збуту невстановленій особі.

Надалі, продовжуючи злочину діяльність, спрямовану на зберігання та збут психотропних речовин, 14.07.2023 о 14 год. 31 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, заховав 1 (один) згорток в ізоляційній стрічці з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) вагою 0, 1987 г у розлом дерева всередину стовбуру частково присипавши ґрунтом та листям у Малинському міському парку культури та відпочинку, що по вул. Парковій, 1 в м. Малин з «геолокацією» місця знаходженням НОМЕР_12 для подальшого збуту невстановленій особі.

Продовжуючи злочинну діяльність, спрямовану на зберігання та збут психотропних речовин, 14.07.2023 о 14 год. 34 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, заховав 1 (один) згорток в ізоляційній стрічці з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) вагою 0, 1958 г у верхній шар ґрунту між стовбурами двох дерев у Малинському міському парку культури та відпочинку, що по вул. Парковій, 1 в м. Малин з «геолокацією» місця знаходженням НОМЕР_11 для подальшого збуту невстановленій особі.

Продовжуючи злочинну діяльність, спрямовану на зберігання та збут психотропних речовин, 14.07.2023 о 14 год. 41 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, заховав 1 (один) згорток в ізоляційній стрічці з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) вагою 0, 1680 г у верхній шар ґрунту у Малинському міському парку культури та відпочинку, що по вул. Парковій, 1 в м. Малин з «геолокацією» місця знаходженням 50.767194,29.25089 для подальшого збуту невстановленій особі.

Продовжуючи злочинну діяльність спрямовану на зберігання та збут, психотропних речовин, 14.07.2023 о 14 год. 42 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, заховав 1 (один) згорток в ізоляційній стрічці з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) вагою 0, 1441 г в основі зрізаного дерева, присипавши листям у Малинському міському парку культури та відпочинку, що по вул. Парковій, 1 в м. Малин з «геолокацією» місця знаходженням НОМЕР_10 для подальшого збуту невстановленій особі.

Продовжуючи злочинну діяльність спрямовану на зберігання та збут, психотропних речовин, 14.07.2023 о 14 год. 46 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, заховав 1 (один) згорток в ізоляційній стрічці з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) вагою 0, 2423 г у верхній шар ґрунту у Малинському міському парку культури та відпочинку, що по вул. Парковій, 1 в м. Малин з «геолокацією» місця знаходженням НОМЕР_14 для подальшого збуту невстановленій особі.

Продовжуючи злочинну діяльність, спрямовану на зберігання та збут психотропних речовин, 14.07.2023 о 14 год. 50 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, заховав 1 (один) згорток в ізоляційній стрічці з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) вагою 0, 2001 г у верхній шар ґрунту у Малинському міському парку культури та відпочинку, що по вул. Парковій, 1 в м. Малин з «геолокацією» місця знаходженням НОМЕР_15 для подальшого збуту невстановленій особі.

Продовжуючи злочинну діяльність, спрямовану на зберігання та збут психотропних речовин, 14.07.2023 о 14 год. 59 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, заховав 1 (один) згорток в ізоляційній стрічці з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) вагою 0, 1940 г у верхній шар ґрунту у Малинському міському парку культури та відпочинку, що по вул. Парковій, 1 в м. Малин з «геолокацією» місця знаходженням НОМЕР_16 для подальшого збуту невстановленій особі.

Продовжуючи злочинну діяльність, спрямовану на зберігання та збут психотропних речовин, 14.07.2023 о 15 год. 03 хв. ОСОБА_4 , діючи повторно, заховав 1 (один) згорток в ізоляційній стрічці з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) вагою 0, 1655 г у верхній шар ґрунту у Малинському міському парку культури та відпочинку, що по вул. Парковій, 1 в м. Малин з «геолокацією» місця знаходженням НОМЕР_17 для подальшого збуту невстановленій особі.

Надалі, сфотографувавши місця, де розташовані «закладки», та зафіксувавши їх геолокацію, ОСОБА_4 завантажив цю інформацію в особисті повідомлення з невстановленою особою у безплатному кросплатформеному месенджері «Telegram», з метою подальшого знаходження психотропних засобів особами, які замовляють (купують) їх та отримання особистої винагороди від продажу.

Продовжуючи злочинну діяльність, 14.07.2023 ОСОБА_4 1 (один) згорток в ізоляційній стрічці з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл пентан-1-он) вагою 0,1901 г залишив в рюкзаку, тим самим став її зберігати з метою подальшого його збуту.

Надалі, 16.07.2023 ОСОБА_4 , перебуваючи на околиці м. Малин, неподалік від автодороги «Радомишль-Малин», був зупинений працівниками поліції відділення поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області та під час огляду місця події у період часу з 19 години 49 хвилин до 21 години 58 хвилин, ОСОБА_4 добровільно видав працівникам поліції 1 (один) згорток в ізоляційній стрічці з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2- піролідин-1-іл пентан-1-он) вагою 0,1901 г, який зберігав при собі з метою збуту.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні та збуті особливо небезпечних психотропних речовин в місцях масового перебування громадян, вчиненими повторно.

Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні визнав себе винними у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України у повному обсязі, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, у вчиненому розкаявся, пояснивши, що доповнити йому нічого, просив суворо не карати.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 вказав, що ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою провину, щиро кається, активно сприяв розкриттю злочину. ОСОБА_4 вчинив злочин внаслідок збігу тяжких особистих, сімейних та інших обставин, а саме: складні сімейні обставини, оскільки його батько хворіє на тяжку форму туберкульозу, є інвалідом другої групи, сім`я потребує кошів на лікування. У зв`язку з відсутністю заробітку у ОСОБА_4 складне матеріальне становище. Несприятливі житлові умови, складні взаємовідносини із дружиною, наявність малолітньої дитини та просив при винесенні вироку відносно ОСОБА_4 застосувати положення статей 65, 66, 69, 75 Кримінального кодексу України.

Окрім визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень його вина доводиться також дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- заявою ОСОБА_4 від 17.07.2023 про добровільну видачу працівникам поліції власних речей, а саме: телефон, 5 рулонів скотчу, ручки, 2 пакунки зіппакетів, ніж, банківська картка, металеві деталі, пакунок з невідомою речовиною, електронні ваги (т. 1 а.с. 89);

- протоколом огляду місця події від 16.07.2023, відповідно до якого під час огляду місця події виявлено та вилучено 5 мотків скотчу, 2 пакунки зіппакетів, 2 ручки, електронні ваги, ніж, мобільний телефон, 10 пакунків з невідомою речовиною, банківську картку (а.с. 90-97);

- протоколом огляду предметів (речових доказів) від 05.08.2023, відповідно до якого зафіксовано вилучення речей у ОСОБА_4 , здійснення ОСОБА_4 закладок наркотичної речовини у Малинському міському парку культури та відпочинку, встановлено обставини розповсюдження ОСОБА_4 наркотичних засобів за допомогою чат - боту у телеграм каналі, добровільної демонстрації місця, де він знайшов зіппакети, ваги та пакетик з невідомою йому речовиною, який був обмотаний ізоляційною стрічкою. ОСОБА_4 вказав місця закладок ним наркотичних засобів (а.с. 100-131);

- даними висновку експерта №СЕ-19/106-23/9006-НЗПРАП від 17.07.2023, відповідно до якого в наданій на дослідження речовині виявлено психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1- феніл - 2 піролідин - 1-іл пентан-1 он) масою PVP, у перерахунку на загальну масу представленої речовини становить 0,2279 г (т.1 а.с. 151-156);

- даними висновку експерта №СЕ-19/106-23/9007-НЗПРАП від 17.07.2023, відповідно до якого в наданій на дослідження речовині виявлено психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1- феніл - 2 піролідин - 1-іл пентан-1 он) масою PVP, у перерахунку на загальну масу представленої речовини 0,1901 г (т.1 а.с. 162-167);

- даними висновку експерта №СЕ-19/106-23/9094-НЗПРАП від 11.08.2023, відповідно до якого в наданій на дослідження речовині виявлено психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP ( 1- феніл- 2 піролідин- 1-іл пентан-1 он) масою PVP, у перерахунку на загальну масу представленої речовини 0,1987 г, 0,1958 г, 0,1680 г, 0,1441 г, 0,2423 г, 0,2001 г, 0,1940 г, 0,1655 г (т.1 а.с. 174-191);

- протоколом огляду предметів (речових доказів) від 04.09.2023, відповідно до якого зафіксовано, що з мобільного телефону ОСОБА_4 листувався з абонентами щодо розповсюдження наркотичних засобів (т. 1 а.с. 194-216);

- даними протоколу затримання особи, підозрюваного у вчинені злочину від 16.07.2023, відповідно до якого було затримано ОСОБА_4 після вчинення злочину або замаху на його вчинення (т.1 а.с. 218-219);

- даними протоколу проведення слідчого експерименту від 18.07.2023 за участю ОСОБА_4 , відповідно до якого він відмовився надати покази та від проведення слідчого експерименту пояснивши, що раніше працівникам поліції надавав покази з даного приводу та відмовляється від проведення слідчої дії за станом здоров`я (т.1 а.с. 234-235);

Також судом було досліджено:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000207 від 16.07.2023 (т. 1 а.с. 83-88);

- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 16.07.2023 (т. 1 а.с. 99);

- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 17.07.2023 (т. 1 а.с. 132-133);

- ухвала слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області про арешт майна від 19.07.2023 (т.1 а.с. 142-143);

- охоронне зобов`язання про передачу Малинській міській раді заповідного об`єкта парку - пам`ятки садово - паркового мистецтва місцевого значення ім. Міклухо - Маклая (т.1 а.с. 144);

- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 17.07.2023 (т. 1 а.с. 132-133);

- постанова про призначення судової експертизи матеріалів речовин та виробів від 16.07.2023 (т.1 а.с. 148,159,171);

- постанова про визнання та приєднання до кримінального провадження речових доказів від 04.09.2023 (т. 1 а.с. 217);

- протокол отримання зразків букального епітелію у ОСОБА_4 для експертизи від 16.07.2023 (т.1 а.с. 221);

- постанова про відібрання біологічних зразків крові та сечі ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 223);

- протокол отримання зразків крові та сечі ОСОБА_4 для експертизи (т. 1 а.с. 224);

- згідно з результатом аналізу від 21.07.2023 у ОСОБА_4 наркотичні засоби не виявлено (т. 1 а.с. 225);

- ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 18.07.2023 згдно якої ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (т. 1 а.с. 240-241);

- ухвалу Малинського районного суду Житомирської області від 09.11.2023 згідно якої ОСОБА_4 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (т. 1 а.с. 242-243).

- довідку про судимості, згідно якої ОСОБА_4 не судимий (т. 1 а.с. 227);

- характеристику на ОСОБА_4 , згідно якої останній проживає в АДРЕСА_2 без реєстрації, разом з дружиною та малолітньою дитиною. Від сусідів за місцем проживання та жителів селища скарги не надходили, компрометуючі дані відсутні (т.1 а.с. 228);

- Згідно медичного заключення ОСОБА_4 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (т. 1 а.с.233).

Суд зі згоди прокурора, обвинуваченого та захисника відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів (допит свідків та огляд відеозаписів до протоколу огляду місця події від 16.07.2023 року) щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував, чи правильно розуміє обвинувачений зміст цих обставин, не оспорює їх, і не наполягає на дослідженні всіх доказів у справі, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку обвинувачений буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Згідно з ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що були вчинені кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , кримінальні правопорушення були вчинені обвинуваченим, в діянні обвинуваченого є склад кримінальних правопорушень, а тому вина ОСОБА_4 «поза розумним сумнівом» знайшла своє повне підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження тобто у незаконному придбанні з метою збуту, зберіганні та збуті небезпечних психотропних речовин в місцях масового перебування громадян, вчинений повторно та кваліфікує його дії за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є тяжким злочином, відомості про особу, наявність обставини, яка пом`якшує та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Суд не знайшов підстав ставити під сумнів обставини, за яких ОСОБА_4 , згідно з клопотанням захисника адвоката ОСОБА_6 , учинив злочини, зокрема, через збіг тяжких, не лише особистих, а й сімейних обставин.

Тож, оцінюючи наявність такої обставини як - збіг тяжких життєвих, сімейних та інших обставин, суд ураховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 22.12.2020 у справі № 552/517/19 (ЄДРСР 93795153), зокрема, що за змістом пункту 5 частини 1 статті 66 КК України учинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих життєвих обставин, це поєднання істотних для особи чинників фізичного, матеріального чи морального характеру, що негативно впливають на основні сфери її життя (особисте або сімейне життя, професійна діяльність, освіта, тощо). До них можуть бути віднесені тяжка хвороба, безробіття, смерть близької особи, дія наслідків стихійного лиха та ін. Тобто обставини, які зумовлюють у винного стан підвищеної нервозності, страху, переживання тощо, що визначило вчинення ним кримінального правопорушення.

Суд звісно ураховує, що поняття збігу тяжких обставин є оціночним, і відноситься до компетенції (дискреції) саме суду, проте у даному кримінальному провадженні надають можливість впевнено констатувати наявність таких обставин.

Також суд ураховує, що прокурор не оспорював наявність життєвих обставин, які стались в житті ОСОБА_4 , а тому суд, відповідно до ст. 22 КПК України, не вбачає підстав ставити їх під сумнів. Тим більше, вони підтверджуються документами, наданими стороною захисту (довідка до акту огляду МСЕК, ОСОБА_7 встановлено другу групу інвалідності, він є пенсіонером т.1 а.с.55,57) .

З огляду на наведені обставини, суд згідно ч. 2 ст. 66 КК України визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, перебування на утриманні ОСОБА_4 непрацездатного батька з інвалідністю 2 (другої) групи, що потребує коштів на лікування.

Суд не визнає пом`якшуючою обставиною перебування на утриманні обвинуваченого малолітньої дочки, оскільки суду не надано належних доказів на підтвердження даного факту.

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_8 , її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 (т. 1 а.с.66).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд, відповідно до статті 66 Кримінального кодексу України визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та перебування на утриманні ОСОБА_4 непрацездатного батька з інвалідністю 2 (другої) групи, що потребує матеріальної допомоги.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до статті 67 Кримінального кодексу України, судом не встановлено.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, має постійне місце проживання, у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує фактичні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до скоєного та його поведінку після вчинення злочинів, соціальну характеристику особи: його вік, стан здоров`я, соціальне становище, наявність обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та зваживши на всі фактори в їх сукупності й взаємозв`язку, приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі, не вбачаючи підстав для можливості виправлення обвинуваченого без реального відбування покарання.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного й особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, такяк Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеня тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Також суд враховує, що відповідно до статті 50 Кримінального кодексу України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та відповідно до частини 2 статті 50 Кримінального кодексу України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Згідно з частининою 1 статті 69 Кримінального кодексу України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Пом`якшуючі обставини - це встановлені судом різні відомості, що свідчать про менший ступінь небезпечності особи винного та вчиненого ним злочину й дають підстави для застосування до нього менш суворого покарання.

Крім того, відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду від 24.10.2003 року №7 «Про практику застосування судами кримінального покарання» (зі змінами внесеними згідно з Постановами Верховного Суду) суди визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, повинні виходити з класифікації злочинів, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив, мета, спосіб вчинення, кількість епізодів, характер і ступінь тяжкості наслідків тощо). Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК України) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Так, відповідно до статті 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання належать як зазначені, так і не зазначені в законі, але встановлені судом за конкретною справою об`єктивні та суб`єктивні чинники, що не є ознаками конкретного складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, проте свідчать про занижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння і (або) особи винного і тим самим надають суду право для пом`якшення покарання.

Враховуючи пом`якшуючі обставини, які наведені вище і які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд вважає, що при призначенні основного покарання слід застосувати статтю 69 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією інкримінованої статті.

Крім того, частиною 2 статті 69 Кримінального кодексу України вказано, що на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки санкція частини 2 статті 307 Кримінального кодексу України передбачає основне покарання у вигляді позбавлення волі, а тому суд вважає за можливе не призначати додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань значною мірою виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості й не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Враховуючи тяжкість вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, які належать до тяжких злочинів, наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочинів, скрутні життєві обставини, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується позитивно, відсутність завданої шкоди, а також той факт, що ОСОБА_4 вперше притягається до кримінальної відповідальності, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання за частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та встановлено судовим розглядом, обвинувачений ОСОБА_4 для вчинення кримінальних правопорушень використовував свій мобільний телефон Redmi 10: IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 з сім-картками оператора "Київстар" із номером: НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , на який під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 19.07.2023 накладено арешт.

За наведених обставин, суд зазначає про наявність правових підстав для застосування у даному кримінальному провадженні положень ст. 96-1 КК України, та конфіскації зазначеного речового доказу у власність держави.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Відповідно до протоколу затримання від 16.07.2023 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України 16.07.2023.

З огляду на зазначене, обвинуваченому необхідно зарахувати у строк покарання за даним вироком період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з дати фактичного затримання і по день набрання вироком суду законної сили включно.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до дня набрання вироком законної сили слід залишити у виді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 370, 371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого частиною 2 статті 307 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 Кримінального кодексу України у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання період його тримання під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, починаючи з 16.07.2023 по день набрання вироком суду законної сили включно.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком суду законної сили.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили - залишити у виді тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави на відшкодування процесуальних витрат за проведення судової експертизи № СЕ-19/106-23/9006- НЗПРАП від 17.07.2023 року в розмірі 1195 грн.; судової експертизи № СЕ-19/106-23/9007- НЗПРАП від 17.07.2023 року в розмірі 1195 грн.; судової експертизи № СЕ-19/106-23/9094- НЗПРАП від 11.08.2023 року в розмірі 3824 грн., а всього 6214,00 грн.

Захід забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту, накладений ухвалою слідчого судді Малинського районного суду Житомирської області від 19.07.2023 року (справа № 283/1737/23 провадження № 1-кс/283/415/2023) на 3 мотки скотчу, 1 моток ізоляційної стрічки синього кольору, 1 моток ізоляційної стрічки чорного кольору, 2ручки в чорному корпусі, кухонний ніж, банківську картку № НОМЕР_7 , електронні ваги, 2пакунки зіппакетів замотаних та скріплених між собою резинкою, подушкоподібний пакунок обмотаний ізоляційною стрічкою, у якому виявлено прозорий зіппакет в якому знаходилась біла порошкоподібна кристалічна речовина, 5 фрагментів синьої ізоляційної стрічки, 2 фрагменти паперу, які являють собою вкладки з жувальної гумки "ТУРБО" з автомобільними малюнками, 9 змивів із зовнішньої обгортки виявлених пакунків, 9 змивів із зіппакетів, в яких знаходилась кристалічна речовина мобільний телефон Redmi 10: IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 з двома сім-картками оператора "Київстар" із номером: НОМЕР_5 скасувати після набрання вироком законної сили.

Речові докази в кримінальному провадженні після набрання вироком суду законної сили:

- "DVD-R" диск на якому знаходяться відеозаписи з № НОМЕР_8 та НОМЕР_9 , до протоколу огляду місця події від 16.07.2023, за участю підозрюваного ОСОБА_4 , який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження на час його зберігання.

- 3 мотки скотчу, 1 моток ізоляційної стрічки синього кольору, 1 моток ізоляційної стрічки чорного кольору, 2ручки в чорному корпусі, кухонний ніж, банківську картку № НОМЕР_7 , електронні ваги, 2пакунки зіппакетів замотаних та скріплених між собою резинкою, подушкоподібний пакунок обмотаний ізоляційною стрічкою, у якому виявлено прозорий зіппакет, в якому знаходилась біла порошкоподібна кристалічна речовина, 5 фрагментів синьої ізоляційної стрічки, 2 фрагменти паперу, які являють собою вкладки з жувальної гумки "ТУРБО" з автомобільними малюнками, 9 змивів із зовнішньої обгортки виявлених пакунків, 9 змивів із зіппакетів, в яких знаходилась кристалічна речовина - знищити.

Застосувати спеціальну конфіскацію та речовий доказ - мобільний телефон Redmi 10: IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 з сім-картками оператора "Київстар" із номером: НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , який зберігається у кімнаті речових доказів ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області - конфіскувати у власність держави.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Малинський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1