У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Мукачево, Закарпатська область, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , із вищою освітою, головного державного інспектора відділу митного оформлення №1, митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці, радника митної справи ІІІ рангу, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0000227, відомості про яке 31.10.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий Шостого слідчого відділу (з дислокацією у місті Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, у кримінальному провадженні № 0000227, відомості про яке 31.10.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що старший державний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці ОСОБА_7 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою із старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці ОСОБА_8 , головним державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці ОСОБА_4 та іншими, на даний час не встановленими особами, з метою одержання ТОВ «Віндзор Експрес» неправомірної вигоди, використав своє службове становище всупереч інтересам служби, вимогам Положення «Про Державну митну службу України», Митного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 31.07.2015№ 684, «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю», Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, Положення «Про відділ митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці», положень посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці, а саме: всупереч обов`язку опрацювати ризики, згенеровані СУР, 27.10.2022, в період із 10:42 год. по 14:26 год., перебуваючи при виконанні службових обов`язків, в зоні митного контролю митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці за адресою: Закарпатська область місто Мукачево вулиця Берегівська об`їзна 12, не здійснив митних формальностей, визначених за результатами застосування АСУР, необхідних для забезпечення додержання законодавства з питань митної справи під час переміщення транспортних засобів н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , з товарами, за митними деклараціями типу ІМ40ДЕ№ UA305160/2022/050550; № UA305160/2022/050551, а натомість вніс недостовірні відомості до АСМО «Інспектор» про виконання ризиків, прийняв рішення про завершення митного оформлення товарів, що переміщувались відповідно до митних декларацій типу ІМ40ДЕ № UA305160/2022/050577, № UA305160/2022/050576 та не склав протоколів про порушення митних правил.

У свою чергу, старший державний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою із старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці ОСОБА_7 , головним державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці ОСОБА_4 та іншими, на даний час не встановленими особами, з метою одержання ТОВ «Віндзор Експрес» неправомірної вигоди, використала своє службове становище всупереч інтересам служби, вимогам Положення «Про Державну митну службу України», Митного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 31.07.2015 № 684, «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю», Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, Положення «Про відділ митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці», положень посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці, а саме всупереч обов`язку опрацювати ризики, згенеровані СУР, 28.10.2022, о 14:58 год., перебуваючи при виконанні службових обов`язків, в зоні митного контролю митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці за адресою: Закарпатська область місто Мукачево вулиця Берегівська об`їзна 12, не здійснила митних формальностей, визначених за результатами застосування АСУР, необхідних для забезпечення додержання законодавства з питань митної справи під час переміщення транспортних засобів і товарів через митний кордон України, що переміщувались відповідно до митної декларації типу ЕК11АА № UA305160/2022/050875, а натомість внесла недостовірні відомості до АСМО «Інспектор» про виконання ризиків, прийняла рішення про завершення митного оформлення товарів, що переміщувались відповідно до митної декларації типу ЕК11АА№ UA305160/2022/050875 та не склала протоколів про порушення митних правил.

У свою чергу, головний державний інспектор відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, за попередньою змовою із старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці ОСОБА_7 , старшим державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці ОСОБА_8 та іншими, на даний час не встановленими особами, з метою одержання ТОВ «Віндзор Експрес» неправомірної вигоди, використав своє службове становище всупереч інтересам служби, вимогам Положення «Про Державну митну службу України», Митного кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 31.07.2015№ 684, «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю», Порядку проведення огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, Положення «Про відділ митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці», положень посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці, а саме всупереч обов`язку опрацювати ризики, згенеровані СУР, 28.10.2022, о 14:58 год., перебуваючи при виконанні службових обов`язків, в зоні митного контролю митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці за адресою: Закарпатська область місто Мукачево вулиця Берегівська об`їзна 12, не здійснив митних формальностей, визначених за результатами застосування АСУР, необхідних для забезпечення додержання законодавства з питань митної справи під час переміщення транспортного засобу і товарів, що переміщувались відповідно до митної декларації типу ЕК11АА № UA305160/2022/050878, а натомість вніс недостовірні відомості до АСМО «Інспектор» про виконання ризиків, прийняв рішення про завершення митного оформлення товарів, та не склав протоколів про порушення митних правил.

Внаслідок спільних, взаємоузгоджених дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , під час проходження митних формальностей щодо переміщення товарів, які перевозились транспортними засобами н.з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , НОМЕР_3 / НОМЕР_4 , не виявлено факт повної невідповідності товарів, які переміщувались тим, які заявлені у товаросупровідних документах, не встановлено реальну вартість таких товарів і відповідно не нараховано належні до сплати митні платежі, внаслідок чого охоронюваним законом державним інтересам спричинено збитки у формі несплачених обов`язкових митних платежів на суму 3989706, 53 гривень, що у 250 і більше раз перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян і є тяжкими наслідками згідно примітки до ст. 364 КК України.

25.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними доказами, а саме: протоколами допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , інформацією із АСМО «Інспектор» про перелік виконаних митних формальностей, протоколами про порушення митних правил № 0963/30500/22, № 0975/30500/22, протоколом обшуку від 12-14.11.2022, протоколом огляду від 24.05.2023, висновком судової товарознавчої експертизи від 16.08.2023, висновком судової економічної експертизи від 08.09.2023 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Слідчий зазначає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового розслідування, зокрема це підтверджується тим, що він вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Окрім цього, ОСОБА_4 тривалий час перебуває на посадах у митні службі та в силу виконання своїх службових обов`язків має широке коло знайомих та обізнаний із особливостями роботи правоохоронних органів, в тому числі органів Державної прикордонної служби України; ОСОБА_4 з урахуванням відомих обставин кримінального правопорушення та матеріалів кримінального провадження, зможе вступати у поза процесуальні відносини із учасниками кримінального провадження, в тому числі із службовими особами Закарпатської митниці та осіб, які здійснюють переміщення товарів через державний кордон України. Аналогічним чином ОСОБА_4 може впливати на недопитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів які були та будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких. При цьому, з метою незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні та зміни ними показань, ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення із застосуванням свого службового становища чи службового становища інших працівників митниці; може вчинити інші кримінальні правопорушення із застосуванням свого службового становища чи службового становища інших працівників митниці; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На думку слідчого, вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, або застави, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у виді домашнього арешту. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, та застава не забезпечить реальної можливості запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КК України.

На підставі наведеного слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці запобіжний захід домашній арешт в період із 22:00 год по 06:00 год. наступного дня, по місцю свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 60 діб. Покласти на підозрюваного наступні обов`язки: - не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суд; - не залишати місце свого фактичного проживання; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місце знаходження; - не спілкуватись із свідками, експертами у вказаному кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у клопотанні, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого, просив відмовити в задоволенні такого та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а якщо слідчий суддя прийде до висновку про необхідність застосування домашнього арешту, то з урахуванням роботи підозрюваного - з 23.00 по 06.00.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, Шостим слідчим відділом (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000227, відомості про яке 31.10.2022 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

У рамках даного кримінального провадження 25.09.2023 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, тобто у зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При дослідженні доданих до клопотання доказів, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій, слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України. Обґрунтованість підозри стверджується наявними в долучених на обґрунтування клопотання документах даними, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.2 ст. 364 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Вказане правопорушення відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, визначеної ст. 12 КК України, віднесене до категорії тяжких злочинів.

Прокурором під час судового засідання доведено, а стороною захисту не спростовано, наявність ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, яке загрожує останньому у випадку визнання його винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, впливати на свідків, з метою зміни наданих раніше показань, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Більш м`які запобіжні заходи, на переконання слідчого судді, не можуть запобігти вказаним ризикам.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, враховуються в сукупності всі обставини, в тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду.

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Слідчий суддя, з метою забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, з урахуванням пред`явленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг, у зв`язку з тим, що в ході розгляду клопотання доведено обґрунтованість підозри, наявність якої потребує забезпечення не лише прав підозрюваного, але й високих стандартів охорони загальносуспільних інтересів, особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, наявність ризиків переховування від органу досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, впливати на свідків, доходить висновку про наявність підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. Також на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: - не відлучатися із населеного пункту. в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; - не залишати місце свого фактичного проживання; - повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місце знаходження; - не спілкуватись із свідками, експертами у вказаному кримінальному провадженні; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, слідчий суддя виходить із того, що згідно із матеріалами клопотання він зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 186, 194, 195, 309, 376, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 23 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби, за адресою: АДРЕСА_1 , без застосування електронного засобу контролю.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту. в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

- не залишати місце свого фактичного проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місце знаходження;

- не спілкуватись із свідками, експертами у вказаному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії даної ухвали та покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків до 21 листопада 2023 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 04 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1