Провадження №: 1-кп/752/2196/23
У Х В А Л А

11.12.2023 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

під час проведення відкритого судове засідання у кримінальному провадженні № 0002696, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Голосіївським районним судом міста Києва здійснюється судовий розгляд зазначеного кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України - шахрайстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілій ОСОБА_4 .

11.12.2023 під час судового засідання прокурор заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 на 60-т діб. Обґрунтовуючи заявлене клопотання, прокурор послався на те ОСОБА_5 висунуто обґрунтоване обвинувачення у вчиненні умисного тяжкого злочину проти власності і на цей час ризики переховування від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (як-то уникнення викликів до суду, проживання у м. Одесі) та вчинення нових кримінальних правопорушень, які існували на момент обрання найсуворішого запобіжного заходу не зникли. На переконання прокурора, інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Захисник клопотала про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, вказала на недоведеність ризиків переховування від суду, вчинення обвинуваченим нових злочинів та просила врахувати, що обвинувачений винуватість свою визнав беззаперечно, а злочини, що інкримінований, не є особливо тяжким.

Обвинувачений заперечив проти задоволення клопотання прокурора, клопотав про застосування щодо його домашнього арешту, оскільки переховуватися від суду він не буде та не буде вчиняти нових злочинів.

На запитання суду ОСОБА_5 повідомив, що не має документів, які дозволили визначити місце відбуття домашнього арешту, наявності міцних соціальних зв`язків.

Потерпіла поклалася на розсуд суду.

Заслухавши сторін, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується).

Як з`ясовано судом з реєстру матеріалів досудового розслідування та ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_7 від 18.09.2023 ОСОБА_5 питання про обрання запобіжного заходу вирішувалася щодо нього у відкритому судовому засіданні за його участі. Станом на час проведення судового засідання відносно ОСОБА_5 діє запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 24.12.2023 включно із визначенням застави, що становить 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 161 040,00 грн.

Розглядаючи питання запобіжного заходу та доцільність його продовження, суд враховує обставини кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , ступінь його тяжкості та кваліфікацію - шахрайстві, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, що завдало значної шкоди потерпілій ОСОБА_4 , 1935 року народження, за яке передбачено покарання у виді штрафу від 4000 до 8000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк від 3-х до 5-и років.

На переконання суду описані прокурором ризики є наявними і сталими. Зокрема суд враховує, що ОСОБА_5 раніше вже був засуджений та відбував покарання у місцях позбавлення волі, тобто обізнаний з практичною реалізацією заходів перевиховування і запобігання вчиненню засудженими кримінальних правопорушень у майбутньому, які застосовуються Державою, не був офіційно працевлаштований ніколи, не закінчив навчання, не має власної сім`ї, дітей, з батьками проживав нарізно, що свідчить про відсутність сталих і міцних соціальних зв`язків. Також обвинувачений не має місця проживання у м. Києві, тоді як місце його реєстрації суттєво територіально віддалено від місцезнаходження суду. За таких обставин, суд виходить з того, що ОСОБА_5 не має легального пасивного джерела доходу, не має підтвердженого місця проживання у м. Києві, місця роботи, тобто соціально-емоційної прив`язки до м. Києва, а тому ризики вчинення нових кримінальних правопорушень або ж продовження злочинної діяльності, в здійсненні якої обвинувачується, задля забезпечення себе є високими і сталими.

Враховуючи територіальну віддільність місця, вказаного в обвинувальному акті як місце реєстрації ОСОБА_8 - АДРЕСА_1 від місця розташування уповноваженого суду (м. Київ), застосування відносно нього домашнього арешту за місцем реєстрації видається недієвим і недоцільним.

При цьому, суд зазначає, що обвинувачений не вказав суду адресу у межах міста Києва чи Київської області, де він міг би відбувати домашній арешт, документального не довів наявності у нього відповідної можливості ні 26.10.2023, ні зараз 11.12.2023, так само як і наявності ресурсу для проживання у м. Києві, забезпечення себе.

Поряд з цим суд враховує, що з 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у державі запроваджено воєнний стан, тривають бойові дії, працівники правоохоронних структур несуть посилену службу та залучені до заходів із забезпечення обороноздатності держави, що дає підстави вести мову про відсутність гарантій належного контролю за дотриманням обвинуваченим умов відбуття іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Також суд зважає на усталену практику Європейський суд з прав людини, який неодноразово вказував на те, що наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей і тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Зазначена інституція зазначає, що суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

За наведених обставин суд вважає за можливе продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 строком на 60 діб, адже на переконання суду менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, як-то домашній арешт чи особисте зобов`язання, або ж лише застава не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, які випливають із ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до суду та не забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Оскільки розмір застави для обвинуваченого був визначений в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу, а наразі судом розглядається питання про продовження строку дії наявного запобіжного заходу, питання про визначення розміру застави не потребує нового вирішення.

З мотивів, за яких суд дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання прокурора, доводи обвинуваченого і захисниці відхиляють.

Крім того, суд відхиляє можливість вжиття відносно обвинуваченого особистої поруки, оскільки жодних заяв з цього приводу до суду не надходило.

Керуючись ст. 177, 331, 372, 395 КПКУкраїни, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб до 08.02.2024 включно з можливістю внесення застави у порядку та розмірі, визначеному в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_7 від 18.09.2023 у справі № 752/19213/23 про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу.

2. Відлік строку запобіжного заходу рахувати з 11.12.2023.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1