Справа № 136/1802/20
провадження №1-кп/136/108/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000228 від 28.10.2020, про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженця с. Ганнівка, Вінницького р-ну, Вінницької обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, одруженого, непрацюючого, раніше неодноразово судимого: 12.09.2007 вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч.3 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць; 21.04.2011 вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді арешту строком на 2 місяці; 05.04.2013 вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ст.395 КК України до покарання у виді 2 місяців арешту; 05.06.2014 вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч.2 ст.289 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки; 25.06.2014 вироком Оратівського районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 121, ст. 395 КК України на підставі ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років; 21.08.2014 вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч.2 ст.185 КК України, на підставі ст.71 КК України до покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі; 26.01.2016 вироком Іллінецького районного суду Вінницької області за ст. 395 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі; 26.02.2021 вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ст. 395 КК України до покарання у виді 4 місяців арешту; 02.03.2021 вироком Іллінецького районного суду Вінницької області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, покарання було замінено на громадські роботи строком на 240 годин відповідно до ухвали Іллінецького районного суду від 17.01.2022; 08.12.2021 вироком Немирівського районного суду Вінницької області за ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 місяців арешту; 30.01.2023 вироком Липовецького районного суду Вінницької області за ч. 4 ст.186 КК до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, а ухвалою Вінницького апеляційного суду від 30.03.2023 вказаний вирок залишено без змін; вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 05.07.2023 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання призначеного покарання, більш суворим покаранням за вироком від 30.01.2023 Липовецького районного суду Вінницької області та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 8 років, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк відбутого покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 30.01.2023, а ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31.08.2023 вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 05.07.2023 змінено в частині зарахування строку відбутого покарання за вироком Липовецького районного суду від 30.01.2023 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України виключено з резолютивної частини вироку вказівку про зарахування строку відбутого покарання за вироком Липовецького районного суду від 30.01.2023 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, доповнено резолютивну частину вироку вказівкою щодо зарахування в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, частково відбутого покарання за попереднім вироком Липовецького районного суду від 30.01.2023, початок строку відбування покарання рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 05.07.2023, в решті вирок залишено без змін, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк відбутого покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 30.01.2023,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ;

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

27.10.2020 біля 21 год., ОСОБА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домогосподарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та яке належить на праві власності ОСОБА_6 . Реалізовуючи свій злочинний умисел на заволодіння чужим майном, ОСОБА_3 впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, діючи умисно та повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном для власного збагачення за рахунок чужої власності, переліз через металевий паркан, тим самим проник на територію вказаного огородженого домогосподарства, вхідна хвіртка якого була зачинена на навісний металевий замок. Після чого проник у гаражне приміщення, яке недобудоване та доступ до нього вільний, де почав умисно таємно викрадати наступні речі, а саме: електричний лобзик TM «Vitals Master» моделі «EflOOSOGNII», вартість якого становить 596 грн 25 коп.; рулетку ТМ «Міоі» артикульний номер/модель «10-900», вартість якої становить 67 грн 40 коп.; штангенциркуль, з наступними основними характеристиками: діапазн: вимірювання - 250,0-300,0 мм, похибка - 0,05 мм, матеріал - сталь, вартість якого становить 325 грн. Поряд з цим завершити свій злочинний умисел та розпорядитись викраденим ОСОБА_3 не зміг; оскільки був помічений та затриманий володільцями домогосподарства ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тим самим не довівши свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 міг завдати матеріального збитку ОСОБА_7 на загальну суму 988 грн 65 коп.

Такі умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками - крадіжка вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненому інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав при обставинах вказаних в обвинувальному акті, які підтвердив суду, погодившись із кваліфікацією вчиненого ним діяння, розкаявшись у вчиненому.

Суд переконався, що показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. Інші учасники судового провадження не оскаржують фактичних обставин кримінального провадження.

Крім того, судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, а тому не має сумніву в добровільності їх позиції, роз`яснивши, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з огляду на викладене, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оскаржуються, що узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за кваліфікуючими ознаками - крадіжка вчинена повторно, поєднана з проникненням у інше приміщення.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, раніше неодноразово судимий в тому числі за злочини проти власності, останній раз вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 05.07.2023 за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання призначеного покарання, більш суворим покаранням за вироком від 30.01.2023 Липовецького районного суду Вінницької області та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 8 років, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк відбутого покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 30.01.2023, а ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31.08.2023 вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 05.07.2023 змінено в частині зарахування строку відбутого покарання за вироком Липовецького районного суду від 30.01.2023 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України та визначення початку строку відбування покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, виключено з резолютивної частини вироку вказівку про зарахування строку відбутого покарання за вироком Липовецького районного суду від 30.01.2023 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, доповнено резолютивну частину вироку вказівкою щодо зарахування в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, частково відбутого покарання за попереднім вироком Липовецького районного суду від 30.01.2023, початок строку відбування покарання рахувати з моменту ухвалення вироку, тобто з 05.07.2023, в решті вирок залишено без змін, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання зараховано строк відбутого покарання за вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 30.01.2023.

ОСОБА_3 не працює, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Суд, призначаючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, виходить із встановленої ст. 50 КК України, його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, при цьому враховує визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винуватого, обставин, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання, майнового стану обвинуваченого.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого ОСОБА_3 .

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів ОСОБА_3 та вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Отже, з урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення й запобігання вчинення обвинуваченим нових кримінальних правопорушень буде покарання передбачене санкцією частини статті, за якою інкриміновано його діяння у виді позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 05.07.2023, зміненого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31.08.2023 остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

На підставі ч. 4 ст. 70 ст. 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк частково відбутого покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 05.07.2023, зміненого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31.08.2023.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів та процесуальних витрат суд вирішує відповідно до ст.ст. 100, 124 КПК України.

У кримінальному провадженні не застосовувались заходи забезпечення.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, ст.ст. 368, 374, 394, 395, 532 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 2 (два) місяці.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за даним вироком, більш суворим покаранням за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 05.07.2023, зміненого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31.08.2023 остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України в строк відбування покарання ОСОБА_3 зарахувати строк частково відбутого покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 05.07.2023, зміненого ухвалою Вінницького апеляційного суду від 31.08.2023.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня проголошення даного вироку.

Речові докази, а саме: електричний лобзик TM «Vitals Master» моделі «EflOOSOGNII»; рулетку ТМ «Міоі» артикульний номер/модель «10-900»; штангенциркуль, з наступними основними характеристиками: діапазн: вимірювання - 250,0-300,0 мм, похибка - 0,05 мм, матеріал - сталь - повернути власнику ОСОБА_7 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 817 (вісімсот сімнадцять) грн 20 коп.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду й дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом 30-ти днів із дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення, а учаснику провадження, який не був присутнім у судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_9