СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6745/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря : ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

підозрюваного: ОСОБА_5

розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Кагарлик, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваному у кримінальному провадженні №0000127 від 28.01.2022року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

06.11.2023року слідчий в ОВС головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_6 звернувся до суду про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань№0000127 від 28.01.2022року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.09.2023року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчується 13.11.2023року.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 15.12.2023року, зазначивши, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Ризики, які враховувались судом при обранні цієї міри запобіжного заходу продовжують існувати надалі, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який йому інкримінується відноситься до категорії особливо тяжких, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12-ти років з конфіскацією майна.

Оскільки враховуючи виняткову складність кримінального провадження, завершити розслідування у 2 місячний строк не надалось можливим, - заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до 3 місяців.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, а тому просив задовільнити подане клопотання.

Захисник заперечував у задоволенні клопотання прокурора, просив відмовити, оскільки позиція сторони обвинувачення про те, що відносно ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні існує хоча б один ризик, визначений у ст. 177 КПК України, на сьогоднішній день є необґрунтованою та не доводиться жодним доказом, доданим до клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо заявлених клопотань, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.09.2023 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

15.09.2023 ОСОБА_7 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_8 16.09.2023 відносно ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 13.11.2023 без визначення розміру застави.

Київський апеляційним судом у ході розгляду скарги захисника підозрюваного ОСОБА_5 вказана ухвала залишена без змін.

Судом встановлено, що зібрані фактичні дані у своїй сукупності дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307КК України.

Санкцією зазначеної статті передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років із конфіскацією майна.

Оскільки враховуючи виняткову складність кримінального провадження, завершити розслідування у 2 місячний строк не надалось можливим, - заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до 3 місяців.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею було враховано наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

До спливу строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам підозрюваного переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи перешкоджати встановленню істини у справ іншим чином.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід з урахуванням його тривалості у співвідношенні із тяжкістю обвинувачення та наявної обґрунтованої підозри на даний час не виходить за межі розумного строку. Він кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Під час розгляду клопотання у судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання підозрюваного під вартою, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважали ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Згідно правової позиції Європейського суду у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо підозрюваного, суд бере до уваги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України та враховує те, що підозрюваному інкриміновано умисний особливо тяжкий злочин, за який передбачена відповідальність виключно у виді позбавлення волі, а отже підозрюваний усвідомлює неминучість покарання. Суд, приходить до висновку, що жоден із інших - альтернативних запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не взмозі забезпечити уникненню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним процесуальних рішень суду.

Наведені прокурором ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають на даний час можливість зміни міри запобіжного заходу щодо підозрюваного на більш м`який, а тому клопотання захисника з цього приводу не підлягає задоволенню.

Суд вважає, що продовження строку утримання під вартою підозрюваного не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження підозрюваному строку тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 331 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування на строк до 15.12.2023року включно без визначення розміру застави з продовженням утримання підозрюваного в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, розташованому за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1