Справа № 944/7172/23
Провадження №1-кс/944/1114/23
16.11.2023 рокум.Яворів
В С Т А Н О В И Л А:
Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 14.11.2023 року для розгляду даної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_3 .
Згідно з п.п.1 п.21 p.VIII Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України №30 від 26.11.2010 року (з подальшими змінами і доповненнями) передача судової справи (матеріалів кримінального провадження) раніше визначеному судді, колегії суддів, палаті або об`єднаній палаті проводиться модулем автоматизованого розподілу щодо клопотань (подань), які надійшли у межах одного кримінального провадження (за номером ЄДРДР).
Станом на дату автоматизованого визначення слідчого судді від 14 листопада 2023 року слідчим суддею визначено ОСОБА_3 .
Однак, відповідно до п.2.3.45 Положення про автоматизовану систему документообігу суду клопотання та скарги по одному кримінальному провадженню передаються раніше визначеному слідчому судді, якщо інший порядок не визначений зборами суддів.
Згідно п.2.7 засад використання автоматизованої системи документообігу Яворівського районного суду Львівської області, затвердженого Рішенням зборів суддів Яворівського районного суду Львівської області № 3 від 18.09.2023 - клопотання (подання) та скарги, які надійшли у межах одного кримінального провадження (за номером ЄРДР) передаються раніше визначеному слідчому судді. Раніше визначеним слідчим суддею вважається слідчий суддя, якому раніше шляхом автоматизованого розподілу було передано для розгляду клопотання (подання, скарга), під час реєстрації яких в обліково-статистичну картку було внесено номер ЄРДР.
У випадку відсутності раніше визначеного слідчого судді (у зв`язку із відрядженням, відпусткою, тимчасовою непрацездатністю та інше), перебування судді у нарадчій кімнаті тривалістю більше одного робочого дня та за один день до відрядження, відпустки, такі передаються для здійснення автоматизованого розподілу між слідчими суддями у день надходження до суду.
Як встановлено, будь-яка з наведених правових підстав для проведення повторного автоматизованого розподілу справи у даному випадку відсутня.
За таких обставин вважає, що відбулося повторне автоматичне визначення слідчого судді у справі №944/7172/23, провадження №1-кс/944/1101/23 яке проведено помилково, без належного врахування вимог ст.35 КПК України та п.2.3.45 Положення про автоматизовану систему документообігу суду.
16 листопада 2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, судді ОСОБА_1 передано для розгляду заяву про самовідвід слідчого судді ОСОБА_3 .
Вивчивши матеріали скарги, заяву про самовідвід, слід прийти до наступного.
Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Відповідно до вимог ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до п.5 ч.1 ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.
Статтею 80 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід, за цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивований.
Статтею ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.
Відтак суд, який розглядає справу має бути безстороннім і незалежним за ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначив, що по-перше, йдеться про суб`єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб`єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об`єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зняти з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою (справи «Пуллар проти Сполученого Королівства» і «Томанн проти Швейцарії», а також «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції» і «Дактарас проти Литви»). Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.
У п.2.5«Бангалорських принципівповедінки судді» (схваленірезолюцією 2006/23Економічної та Соціальної РадиООН від27липня 2006року)зазначається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або втому випадку,коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у не упередженості судді, зокрема, такими випадками є: у судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зісторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається; раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок; суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.
Відповідно до ст.48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.
Згідно ст.1 кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.
Відповідно до положень ст.15 кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи.
Згідно з ч.1 ст.21 КПК України, п.1 ст.б Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.
Відповідно до ст. 17 Закону «Про виконання рішень за застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Незалежність і недоторканність суддів також гарантуються ст. ст. 126 і 129 Конституції України, якими встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні й підкоряються лише закону.
Зі змісту п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, прийнятих 19.05.2006 року, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради Організації Об`єднаних Націй 27.07.2006 року № 2006/23, вбачається, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.
Протоколом автоматичного визначення слідчого судді від 14.11.2023 року для розгляду даної скарги визначено слідчого суддю ОСОБА_3 .
Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. ст. 75, 80-82, 369, 371, 372 КПК України, суд,-
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1