Справа № 362/6054/23
Провадження № 1-кс/362/914/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2023 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області клопотання старшого слідчого СВ ВП № 1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Васильківського відділу Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000868 від 22.09.2023 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

26.09.2023 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого, погоджене з прокурором, в якому він просить: накласти арешт на футболку білого кольору з горизонтальними лініями синього кольору, спортивні штани сірого кольору з вертикальними лініями голубого кольору та мобільний телефон марки Nokia модель 3110, чорного кольору, в якому встановлена картка мольного оператора ПрАТ "Київстар" НОМЕР_1 з метою забезпечення збереження речових доказів, шляхом тимчасового позбавлення їх власника права розпорядження, користування цим майном та його відчуження (направлене поштою 23.09.2023 року).

Клопотання мотивовано тим, що в провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000868 від 22.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто вбивство тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині.

22 вересня 2023 року, близько 17 години 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходилися в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними відбувалась сварка.

Під час словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник прямий умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_7 знаходячись в приміщенні будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в кімнаті, де відпочивав потерпілий ОСОБА_6 , став наносити множинні удари руками зібраними в кулак по голові, після чого, схопившись руками за шию останнього, став таким чином його душити.

Смерть ОСОБА_6 настала на місці події в результаті механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї.

22.09.2023 в період часу з 23 год. 51 хв. по 23 год. 56 хв., складений протокол затримання особи підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хотів Києво-Святошинського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який одягнений у футболку білого кольору з горизонтальними лініями синього кольору, спортивні штами сірого кольору з вертикальними лініями голубого кольору, шкарпетки чорного кольору та тапки резинові сірого кольору. В кишені спортивних штанів виявлено мобільний телефон марки Nokia модель 3110, чорного кольору, в якому встановлена картка мольного оператора ПрАТ "Київстар" НОМЕР_1 . Під час затримання вилучено: футболку, яка упаковується до паперового конверту; спортивні штани, які упаковані до паперового конверту; мобільний телефон, який упаковується до спецпакету № SUD2022562.

23.09.2023 вилучені речі під час затримання підозрюваного визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту на тимчасове вилучене майно є збереження речових доказів, а саме тимчасово вилученого майна підозрюваного під час його затримання.

В органу досудового розслідування наявні достатні підстави вважати, що у разі не накладення арешту на зазначене майно існує загроза використання, можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення та відчуження, зокрема, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що в свою чергу свідчить про наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_7 під час затримання знаходився у одязі, який вилучений протоколом затримання, мобільний телефон знаходився у кишені його спортивних штанів, це є підстави вважати, що речі перебувають у його власності.

В зв`язку із вище викладеним в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також, у ході досудового розслідування необхідно з`ясувати усі обставини кримінального правопорушення, провести ряд слідчих дій та судових експертиз, для чого необхідно збереження майна, в тому стані в якому вони знаходилися на момент виявлення, що може вплинути на об`єктивність проведених досліджень, для цього необхідно накласти арешт на зазначене майно та зберігати його в матеріалах кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні подане клопотання підтримав в частині одягу. Щодо мобільного телефону пояснив, що його оглядом не встановлено наявність інформації, яка б цікавила слідство.

Представник власника майна в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки порушені процесуальні строки звернення до суду з таким клопотанням. Окрім того не обґрунтовано рішення про визнання майна речовими доказами, оскільки воно не має слідів злочину.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до висновку, що воно підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У відповідності до положень ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом статті 98, пункту 1 частини 2 та частини 10 статті 170 КПК України, арешт майна, метою якого є збереження речових доказів, накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що це майно є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Положення ч. 2 ст. 173 КПК України передбачають, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, щов провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Обухівського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000868 від 22.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав вважати, що 22 вересня 2023 року, близько 17 години 00 хвилин (більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , знаходилися в будинку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , де між ними відбувалась сварка. Під час словесного конфлікту на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_7 виник прямий умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 .У подальшому ОСОБА_7 знаходячись в приміщенні будинку, за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто посягаючи на найвищу соціальну цінність життя людини, усвідомлюючи при цьому суспільно - небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в кімнаті, де відпочивав потерпілий ОСОБА_6 , став наносити множинні удари руками зібраними в кулак по голові, після чого, схопившись руками за шию останнього, став таким чином його душити. Смерть ОСОБА_6 настала на місці події в результаті механічної асфіксії внаслідок здавлення шиї.

22.09.2023 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Під час затримання ОСОБА_7 був одягнений у футболку білого кольору з горизонтальними лініями синього кольору, спортивні штами сірого кольору з вертикальними лініями голубого кольору, шкарпетки чорного кольору та тапки резинові сірого кольору. В кишені спортивних штанів виявлено мобільний телефон марки Nokia модель 3110, чорного кольору, в якому встановлена картка мольного оператора ПрАТ "Київстар" НОМЕР_1 . Під час затримання вилучено: футболку, спортивні штани та мобільний телефон.

Постановою слідчого від 23.09.2023 року вилучені речі під час затримання підозрюваного визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

В ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав вважати, що на футболці та штанах, які вилучені під час затримання ОСОБА_7 , могли зберегтися сліди злочину, а отже вони відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України.

Не накладення арешту на вказане майно може призвести до його відчуження, знищення, псування, тому з метою всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, збереження речових доказів, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність достатніх підстав для арешту майна.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, а саме необхідність його збереження як речового доказу, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт шляхом заборони користування, розпоряджання ним та його відчуження.

Що стосується мобільного телефону, то у клопотанні слідчим не обґрунтовано, яким чином вказаний телефон може бути використаний як доказ у кримінальному провадженні. Не містить такого обґрунтування і постанова про визнання його речовим доказом. В судовому засіданні слідчий не наполягав на арешті мобільного телефону, пояснивши, що він не містить інформації, яка може бути використана як доказ у кримінальному провадженні.

При цьому, пунктом 2 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На погляд слідчого судді, мобільний телефон не може бути використаний як доказ у даному кримінальному провадженні, тому відсутні правові підстави для його арешту.

Посилання представника власника майна, що пропущені строки звернення до слідчого судді з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не заслуговують на увагу. Так, майно було тимчасово вилучене 22.09.2023 року, а клопотання про його арешт направлене поштою 23.09.2023 року, що підтверджується поштовим конвертом з відміткою, тобто в межах встановлених законом строків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 98, 107, 167, 170, 171, 172, 173, 309 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, що було вилучене під час затримання ОСОБА_7 та належить останньому, а саме на: футболку білого кольору з горизонтальними лініями синього кольору, спортивні штани сірого кольору з вертикальними лініями голубого кольору, шляхом заборони користування, розпорядження вказаним майном та його відчуження.

В решті клопотання відмовити за необґрунтованістю.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, їх захисника, іншого власника або володільця майна, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1