Справа № 444/1885/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1041/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові справу за апеляційними скаргами захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 24 серпня 2023 року, -

з участю прокурора ОСОБА_10 ,

потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

встановила:

цим вироком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до п`яти років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання з випробовуванням з іспитовим строком три роки.

Згідно ст. 76 КК України зобов`язано ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч.2 ст. 286 КК України до трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Вирішено питання із заходами забезпечення кримінального провадження, речовими доказами та процесуальними витратами.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з часу його фактичного затримання.

Згідно вироку суду, ОСОБА_6 01 вересня 2020 року, приблизно о 14 год. 40 хв. керуючи автомобілем марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись ним по автодорозі «Тернопіль-Львів-Рава-Руська», у напрямку до м. Рава-Руська в районі 159 км + 700 м, поблизу повороту на територію шиномонтажу СТО «АВТО-ВОЛЯ», що поблизу с. Воля Висоцька, Львівського району, Львівської області, грубо порушив вимоги Р.1 п.п. 1.2. 1.5; Р.2 п.п. 2.3 б), д); та вимоги дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 Р. 34 «Правил дорожнього руху» (затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001), які виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, створив загрозу безпеці дорожнього руху, розпочавши виконання маневру обгону, не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не маючи завад механічного характеру, які б могли обмежити йому видимість попутного автомобіля марки «ВАЗ 2121», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який в цей час рухався попереду нього у правій смузі руху та в подальшому, перетнув осьову суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 ПДР, виїхав на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення між вказаними транспортними засобами. Після зіткнення, автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зіткнення автомобіль марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_13 .

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 «Правил дорожнього руху», пасажир автомобіля «ВАЗ 2121», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження: рубець в ділянці лівого колінного суглобу (слід загоєння рваної рани), закриті переломи 3,4,5,6,7-го ребер зліва, які ускладнились травматичним гемопневмотораксом, травматичний розрив селезінки (спленекторія-видалення (селезінки), гемоперитонеум, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення. Крім цього, пасажир автомобіля «ВАЗ 2121», номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_15 отримав тупу поєднану травму тіла у вигляді множинних переломів кісток з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розриву поліорганної недостатності, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення та перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог Р.1 п.п. 1.2. 1.5; Р.2 п. п. 2.3 б), д); та вимоги дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 Р. 34 «Правил дорожнього руху», а саме: 1.2. В Україні установлено правосторонній рух транспортних засобів. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; Дорожня розмітка 1.1 дод. 2 Р.34 Вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду.

Таким чином, ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_14 та спричинило смерть потерпілого ОСОБА_15 тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

ОСОБА_7 01 вересня 2020 року, приблизно о 14 год. 40 хв., керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2121», номерний знак НОМЕР_4 , та рухаючись ним по автодорозі «Тернопіль-Львів- Рава-Руська», у напрямку до м. Рава-Руська, в районі 159 км +700 м, поблизу повороту на територію шиномонтажу СТО «АВТО-ВОЛЯ», що поблизу с. Воля Висоцька, Львівського району, Львівської області, грубо порушив вимоги Р.1 п. п. 1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «небезпека для руху», «прилегла територія»); Р.2 п. п. 2.1 г), 2.3 б), д); Р.9 п.п. 9.2 б); 9.4; Р.10 п. п. 10.1; 10.4 ч.1; Р.4 п.14.3 та вимоги дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 Р.34 «Правил дорожнього руху» (затверджені постановою КМУ № 1306 від 10.10.2001), які виразилися в тому, що він, керуючи автомобілем без полісу (сертифікату) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, створив загрозу безпеці дорожнього руху, розпочавши виконання маневру повороту ліворуч для заїзду на прилеглу територію, завчасно не увімкнув покажчик лівого повороту та не зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині, не переконався, що це буде безпечно і не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, не маючи завад технічного характеру, які б могли обмежити йому видимість попутного автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_6 , який в цей час виконував маневр обгону та рухався постійно і прямолінійно по смузі зустрічного руху позаду нього, в подальшому, перетнув осьову суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 «Правил дорожнього руху», виїхав на смугу зустрічного руху, що призвело до зіткнення між вказаними транспортними засобами. Після зіткнення, у автомобіль марки «Mercedes-Benz Sprinter», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 , здійснив зіткнення автомобіль марки «Mercedes-Benz», номерний знак НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_13 . Внаслідок порушення водієм ОСОБА_7 «Правил дорожнього руху», пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2121», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_14 отримав тілесні ушкодження, а саме: рубець в ділянці лівого колінного суглобу (слід загоєння рваної рани), закриті переломи 3.4.5.6,7-го ребер зліва, які ускладнились травматичним гемопневмотораксом, травматичний розрив селезінки (спленекторія-видалення селезінки), гемоперитонеум, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення. Крім цього, пасажир автомобіля марки «ВАЗ 2121», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_15 отримав тупу поєднану травму тіла у вигляді множинних переломів кісток з ушкодженням внутрішніх органів, що призвело до розриву поліорганної недостатності, які відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент спричинення та перебувають в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

У прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебуває грубе порушення водієм ОСОБА_7 Р.1 п.п.1.5, 1.10 (в частині визначення термінів «небезпека для руху», «прилегла територія»); Р.2 п. п. 2.1 г), 2.3 б), д); Р. 9 п. п. 9.2 б); 9.4; Р. 10 п. п. 10.1; 10.4 ч.1; Р.14 п.14.3 та вимоги дорожньої розмітки 1.1 дод. 2 Р. 34 «Правил дорожнього руху», а саме: Р.1. п.1.5 Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. п.1.10 «небезпека для руху» - зміна дорожньої обстановки (у тому числі поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її) або технічного стану транспортного засобу, яка загрожує безпеці дорожнього руху і змушує водія негайно зменшити швидкість або зупинитися. Окремим випадком небезпеки для руху є рух у межах смуги транспортного засобу іншого транспортного засобу назустріч загальному потоку; «прилегла територія» -територія, що прилягає до краю проїзної частини та не призначена для наскрізного проїзду, а лише для в`їзду до дворів, на стоянки, автозаправні станції, будівельні майданчики тощо або виїзду з них; Р.2 п.п. 2.1 г) чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення); 2.3 б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; 2.3 д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; Р.9 п.п. 9.2 Водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом. 9.4 Подавати сигнал покажчиками повороту або рукою належить завчасно до початку маневру (з урахуванням швидкості руху), але не менш як за 50-100 м у населених пунктах і за 150-200 м поза ними, і припиняти негайно після його закінчення (подавання сигналу рукою слід закінчити безпосередньо перед початком виконання маневру). Сигнал забороняється подавати, якщо він може бути не зрозумілим для інших учасників руху. Р.10 п.п. 10.1 Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. 10.4 ч.1 Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку. Р.14 п.14.3 Водієві транспортного засобу, якого обганяють, забороняється перешкоджати обгону шляхом підвищення швидкості руху або іншими діями. Дорожня розмітка 1.1 дод. 2 Р. 34 Вузька суцільна лінія - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду.

Таким чином, ОСОБА_7 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_14 та спричинило смерть потерпілого ОСОБА_15 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_8 зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю і щиро розкаявся, а відтак, не оспорюючи кваліфікації його дій та доведеності винуватості, покликається на те, що вирок суду підлягає зміні в частині призначення обвинуваченому додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на три роки.

Наголошує, що обвинувачений ОСОБА_6 не є суспільно небезпечною особою, оскільки вчинив злочин з необережності, раніше не судимий, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується по місцю проживання та праці, не має схильності до скоєння злочинів, неодноразово, як поза судом, так і під час судових засідань, просив пробачення у потерпілих, повністю відшкодував завдану їм шкоду та примирився з ними, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, працює водієм транспортних засобів, що є єдиним засобом отримання доходу.

Акцентує, що посткримінальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 свідчить про те, що він зробив правильні висновки, став на шлях виправлення і перевиховання.

Вважає за можливе, враховуючи особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та за відсутності обтяжуючих покарання обставин, не призначати додаткове покарання ОСОБА_6 .

Просить вирок Жовківського районного суду Львівської області від 24 серпня 2023 року змінити і не позбавляти обвинуваченого ОСОБА_6 права керування транспортними засобами.

В решті вирок залишити без змін.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 покликається на неповноту судового розгляду і невідповідність призначеного покарання ступеня тяжкості та особі обвинуваченого і зазначає, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим.

Вважає, що висновки суду першої інстанції в частині визнання винуватості ОСОБА_7 , не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Наголошує, що суд формально дослідив наявні у справі докази, здобуті з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та не дав їм належної оцінки, а відтак, безпідставно поклав їх в основу обвинувального вироку, оскільки такі, на переконання сторони захисту, поза розумним сумнівом не доводять винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні.

Просить скасувати вирок Жовківського районного суду Львівської області від 24 серпня 2023 року, ухвалити виправдувальний вирок, яким визнати ОСОБА_7 невинуватим в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, за недоведеністю такого поза розумним сумнівом, а провадження по справі закрити.

На апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_9 подав заперечення, в якому зазначає, що така задоволенню не підлягає.

Вважає, що якщо б обвинувачений ОСОБА_6 не порушив правила дорожнього руху, то відповідно не сталася б і трагедія.

Наголошує, що судом першої інстанції не взято до уваги клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 про проведення експертизи із застосуванням програмного комплексу «PC CRASH», що є важливим для вирішення справи та встановлення фактичних обставин.

Просить провести слідчий експеримент за участі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 ; вирішити питання про призначення автотехнічної експертизи із застосуванням програмного комплексу «PC CRASH».

В частині обвинувачення ОСОБА_16 вирок залишити в силі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступ захисника - адвоката ОСОБА_8 та пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили апеляційну скаргу сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_7 , пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який вину у вчиненому визнав частково, виступ захисника - адвоката ОСОБА_9 , який наполягав на невинуватості обвинуваченого ОСОБА_7 , а відтак, підтримав свою апеляційну скаргу, однак в подальшому, просив, як і обвинувачений ОСОБА_7 застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити останнього від відбування основного покарання з випробуванням, заперечивши щодо задоволення апеляційної скарги в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , пояснення потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та думку прокурора про заперечення апеляційних скарг та залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Ст. 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Наведеним у вироку доказам місцевий суд дав належну правову оцінку, вірно кваліфікував дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.2 ст. 286 КК України.

Оскільки фактичні обставини кримінального провадження ніким не оспорюються, зокрема, і обвинуваченим ОСОБА_7 , який в суді апеляційної інстанції визнав себе винним у порушенні Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП, виступ його захисника - адвоката ОСОБА_9 , який не заперечив пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , і просили застосувати до останнього положення ст.ст. 75, 76 КК України, суд не проводить детальний їх аналіз і відповідно до ст. 404 КПК України перевіряє вирок суду лише в межах апеляційних вимог, які у даному випадку, стосуються призначення обвинуваченому ОСОБА_6 додаткового покарання та звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням.

Так, згідно вимог ст.ст. 50, 65 КК України суд призначає покарання в межах санкції статті Особливої частини КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України.

Призначення покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 КК України, законодавцем віднесено до кримінальних правопорушень проти безпеки руху.

Будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі (рішення ЄСПЛ у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. the United Kingdom») від 29 червня 2007 року).

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, реалізувавши принципи законності, справедливості та обґрунтованості, врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особу, інші обставини справи та призначив ОСОБА_6 покарання в межах санкціїч.2 ст. 286 КК України, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України іпідставно звільнив останнього від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком та покладенням відповідних обов`язків, згідно ст.ст. 75, 76 КК України, що, на думку колегії суддів, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Крім цього, оцінивши в сукупності обставини справи передусім з точки зору суспільної небезпеки винної особи та характеру вчиненого кримінального правопорушення, на переконання колегії суддів, всупереч доводам апеляційної скарги захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_8 , місцевим судом підставно призначено ОСОБА_6 додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, з огляду на допущені ним численні грубі порушення «Правил дорожнього руху», що призвели до смерті потерпілого ОСОБА_15 і отримання тяжких тілесних ушкоджень потерпілим ОСОБА_14 .

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що закон про кримінальну відповідальність не містить імперативних обмежень щодо можливості позбавлення права керувати транспортними засобами осіб, для яких діяльність, пов`язана з користуванням таким правом, є основним джерелом доходу. Існування такої обставини потребує лише більш виваженого та обережного підходу при обранні заходу примусу, виходячи із загальних засад справедливості, гуманізму та індивідуалізації.

Таким чином, колегія суддів вважає, що покарання без позбавлення права керувати транспортними засобами не сприятиме досягненню його мети, яка також полягає у запобіганні вчинення обвинуваченим нових правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку, що призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 додаткове покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України і не вбачає підстав для зміни вироку суду з цього приводу.

Що стосується призначеного ОСОБА_7 покарання, то колегія суддів проаналізувавши матеріали, та беручи до уваги обставини справи, наслідки вчинення кримінального правопорушення, категоричне заперечення в суді апеляційної інстанції потерпілими ОСОБА_11 і ОСОБА_12 звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, який, з їх слів, не висловив жалю, не попросив пробачення за вчинене, не пропонував відшкодувати завдану шкоду, приходить до висновку про доцільність призначення судом першої інстанції ОСОБА_7 основного покарання в межах санкції ч.2 ст. 286 КК України, яке, згідно вироку останній повинен відбувати реально, оскільки, у даному конкретному випадку, з огляду на індивідуалізацію покарання, застосування відносно останнього інституту, так званого, умовного звільнення, на переконання колегії суддів, суперечить загальним засадам призначення покарання і не забезпечить досягнення його мети.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, які були б підставою для скасування постановленого судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляційні скарги захисників обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Жовківського районного суду Львівської області від 24 серпня 2023 року відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без зміни.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4