У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12.09.2023 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новопетрівка Снігурівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, не працюючого, неодруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20.09.2021 за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік,

- підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України,

-продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 жовтня 2023 року (включно).

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7

підозрюваний: ОСОБА_6

захисник: ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Задоволено клопотання заступника начальника СВ відділення поліції № 2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 13 жовтня 2023 року (включно).

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги.

Апелянт вважає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою та незаконною.

Стверджує, що клопотання про продовження строку тримання під вартою подане до суду з порушенням процесуальних строків.

Зазначає, що жоден із заявлених в клопотанні ризиків, передбачених ст. 177 КПК не був доведений прокурором.

Також зазначає, що «розумність» строку тримання під вартою підозрюваного вже давно порушена, оскільки жодних нових доказів, які б підтверджували його вину за цей час не встановлено, а можливості їх отримати вичерпані.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївської області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000058 від 18 лютого 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України.

За версією органу досудового розслідування ОСОБА_6 , підозрюється в тому, що у ніч з 05 на 06 лютого 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено,. ОСОБА_6 разом з ОСОБА_9 перебували в стані алкогольного сп`яніння в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, де у них виник злочинний корисливий умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на викрадення чужого майна, діючи повторно, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_6 прийшли до домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_2 , та діючи узгоджено, через паркан проникли на територію двору вказаного домоволодіння. ОСОБА_9 ногою вдарив по вхідних дверях будинку, які на той час були зачинені зсередини на металевий засув, в результаті чого двері відчинились, і ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_6 проникли до приміщення будинку, у якому відпочивали ОСОБА_10 та його батько ОСОБА_11 , 1947 р.н., який є особою похилого віку. Перебуваючи в приміщенні спальної кімнати будинку, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_6 , стали вимагати у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 передати їм заощаджені грошові кошти. Побоюючись можливого застосування фізичного насильства з боку ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , ОСОБА_10 віддав з гаманця грошові кошти в сумі 700 грн. Не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_9 та ОСОБА_6 наказали потерпілим не виходити із спальної кімнати, а самі повернулись до зали, де спільно почали шукати грошові кошти. Після тривалих пошуків ОСОБА_9 та ОСОБА_6 в приміщенні зали в шафі виявили грошові кошти в сумі 50 000 грн., які відкрито повторно викрали.

Викрадені грошові кошти ОСОБА_9 та ОСОБА_6 привласнили та розпорядились ними на свій розсуд, в результаті чого спричинили потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 50 700 грн.

Окрім того, в ніч з 08 на 09 лютого 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 перебували в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, де у них повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення майна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_6 прийшли до домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_2 , та діючи узгоджено, через паркан проникли на територію двору, після чого через незамкнені вхідні двері проникли до приміщення вищевказаного будинку. Перебуваючи у приміщенні будинку, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_6 з шафи, яка розташована у великій кімнаті (залі), таємно повторно викрали грошові кошти в сумі 7 000 грн., належні ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Викрадені грошові кошти ОСОБА_9 та ОСОБА_6 привласнили та розпорядились ними на свій розсуд, в результаті чого спричинили потерпілим ОСОБА_10 та ОСОБА_11 матеріальний збиток на загальну суму 7 000 грн.

Окрім того, в ніч з 16 на 17 лютого 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 перебували в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, де у них повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення майна ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_6 прийшли до домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_2 ,

Реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на викрадення чужого майна, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_6 прийшли до домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_2 , та діючи узгоджено, через паркан проникли на територію двору, після чого з будинку викликали ОСОБА_10 та висловили вимогу передати їм наявне у потерпілого пальне (бензин).

ОСОБА_10 , побоюючись ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , які попередньо в нічний час відкрито викрали у нього грошові кошти, та мали кількісну та фізичну перевагу, з приміщення гаражу, розташованого на території домоволодіння, видав металеву каністру сріблястого кольору об`ємом 10 літрів, наповнену бензином марки А-92, яку ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_6 відкрито повторно викрали.

Викрадене майно ОСОБА_9 та ОСОБА_6 привласнили та розпорядились на власний розсуд, в результаті чого спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 800 грн.

Окрім того, в ніч з 17 на 18 лютого 2022 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_9 разом з ОСОБА_6 перебували в с. Афанасіївка Снігурівської ОТГ Баштанського району Миколаївської області, де у них повторно виник злочинний корисливий умисел, направлений на викрадення майна ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Реалізуючи свій злочинний протиправний намір, направлений на заволодіння чужим майном, ОСОБА_9 за попередньою змовою з ОСОБА_6 прийшли до домоволодіння потерпілого ОСОБА_10 , розташованого по АДРЕСА_2 , та діючи узгоджено, через паркан проникли на територію двору вказаного домоволодіння. Через незамкнені зсередини вхідні двері будинку ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_6 проникли до приміщення будинку, у якому відпочивали ОСОБА_10 та його батько ОСОБА_11 , 1947 р.н., який є особою похилого віку. Перебуваючи в приміщенні спальної кімнати будинку, ОСОБА_9 спільно з ОСОБА_6 стали вимагати у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 передати їм заощаджені грошові кошти. У відповідь на повідомлення потерпілих про відсутність грошових коштів, ОСОБА_9 , з метою примусити потерпілих виконати його вимогу, кулаками та ногами наніс численні удари в область обличчя та тулуба потерпілих, спричинивши їм садна та синці на обличчі та руках, які є легкими тілесними ушкодженнями. При цьому ОСОБА_9 у приміщенні будинку взяв кухонний ніж, та приставляючи його почергово до шиї обох потерпілих, став погрожувати ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є особою похилого віку, застосуванням насильства небезпечного для життя і здоров`я, у тому числі їх вбивством. Дані погрози потерпілі сприймали, як реальні.

У зв`язку із недосягненням мети заволодіння коштами, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , не бажаючи відмовлятись від реалізації свого протиправного умислу, вирішили заволодіти іншим майном потерпілих - автомобілем ВАЗ 21061, який належить ОСОБА_10 .

Невідкладно реалізуючи вказаний протиправний умисел, ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , продовжуючи висловлювати погрози застосування фізичного насильства, небезпечного для життя і здоров`я потерпілого та погрози знищення майна (підпал автомобіля), стали вимагати у ОСОБА_10 передати їм ключі від належного останньому автомобіля марки ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Побоюючись реалізації погроз ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , на вимогу останніх ОСОБА_10 вимушено віддав нападникам ключі від вказаного автомобіля та відчинив ворота приміщення гаражу, розташованого на території його домоволодіння. Після цього ОСОБА_9 та ОСОБА_6 почергово сіли за кермо належного ОСОБА_10 автомобіля та виїхали із двору, і таким чином повторно незаконно заволоділи транспортним засобом ВАЗ 21061 з державним номерним знаком НОМЕР_1 , належним на праві власності ОСОБА_10 .

21 лютого 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України.

У зв`язку з початком збройної агресії РФ проти України постановою слідчого від 27 лютого 2022 року досудове розслідування кримінального провадження №0000058 було зупинене на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

19 березня 2022 року військами рф було тимчасово окуповано територію Горохівської сільської територіальної громади, Широківської сільської та Снігурівської міської територіальних громад, включно із м. Снігурівка, Баштанського району Миколаївської області, де проводились активні бойові дії, у зв`язку з чим кримінальне провадження №0000058 було втрачене.

У зв`язку із внесенням змін до КПК України щодо підстав зупинення досудового розслідування, постановою від 02 травня 2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000058 було відновлене та у той же день зупинене на підставі п. 4 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з наявністю об`єктивних обставин, що унеможливлюють подальше проведення досудового розслідування в умовах воєнного стану.

Після проведення інвентаризації матеріали кримінального провадження №0000058 були віднайдені. Крім того, встановлено місце знаходження підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_6 .

Постановою слідчого від 24 липня 2023 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000058 відновлено.

Ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 вересня 2023 року.

Відповідно до постанови керівника Баштанської окружної прокуратури від 12.09.2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 13.10.2023 р.

Заступником начальника СВ відділення поліції №2 Баштанського районного відділу поліції ГУНП в Миколаївській області подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , вказуючи, що останній підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжкого злочинів, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які наявні та не зменшились і на цей час. Зазначив також, що на даний час існують обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, у зв`язку з необхідністю у проведенні додаткових слідчих та процесуальних дій.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що прокурором доведено наявність всіх обставин, передбачених ч.3 ст.199 КПК України, тобто наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, що виправдовує тримання підозрюваного під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу та вважав за не обхідне продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

СВ ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївської області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000058 від 18 лютого 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України.

21 лютого 2022 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 3 ст. 185 КК України.

Постановою слідчого від 02 травня 2022 року досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000058 було зупинене на підставі п. 4 ч. 1 ст. 280 КПК України, надалі 24 липня 2023 року досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні було відновлено.

Ухвалою слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 08 серпня 2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 вересня 2023 року.

Відповідно до постанови керівника Баштанської окружної прокуратури від 12.09.2023 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 13.10.2023 р.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 183, 197, 199 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Згідно з положеннями ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні поданому до суду в порядку ст. 199 КПК України, обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З наданих суду матеріалів судового та кримінального проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ряду тяжких та особливо тяжкого злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 12 років з конфіскацією майна.

Матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п.1,3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме не зменшився ризик переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, з огляду на тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, підозрюваний може залишити місце проживання та виїхати на тимчасово окуповані території.

Також наявні ризики впливу підозрюваним на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки, потерпілих та свідків підозрюваний знає особисто, які є його односельцями, а тому може незаконно впливати на них з метою зміни ними наданих слідству свідчень.

З огляду на те, що ОСОБА_6 раніше судимий вироком Снігурівського районного суду від 20 вересня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст.75, 104 КК України звільнений від відбування основного покарання з випробувальним строком на два роки, та підозрюється у вчиненні нових кримінальних правопорушень у період іспитового строку, є наявним ризик вчинення інших кримінальних правопорушень.

Крім цього, слідчим суддею вірно зазначено, що з огляду на дані щодо особи підозрюваного ОСОБА_6 який не працює, джерел доходів немає, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, зловживає спиртними напоями, стійких соціальних зв`язків не має, стримуючі фактори, що можуть забезпечувати належну поведінку підозрюваного та стримувати його за місцем проживання відсутні.

За такого, не є слушними доводи захисника підозрюваного щодо необґрунтованості висновків слідчого судді про продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Як вбачається з матеріалів провадження, стороною обвинувачення, як у клопотанні, так і в суді першої інстанції вмотивовано доведено що, на теперішній час неможливо закінчити досудове розслідування вказаного кримінального провадження, так як потрібно ще вчинити низку додаткових слідчих та процесуальних дій (які перераховані в клопотанні) та виконати вимоги 290 КПК України, скласти обвинувальний акт та направити його до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

А тому враховуючи фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , їх суспільну небезпечність, а також наведені вище обставини, подальше тримання під вартою підозрюваного є виправданим.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним і обґрунтованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на цій стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження захисника, про які йдеться в апеляційній скарзі, колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданої апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 12.09.2023 року, щодо ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: