Справа № 127/3231/24
Провадження № 1-кс/127/1439/24
У Х В А Л А

Іменем України

31 січня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурора: ОСОБА_3 ,

підозрюваного: ОСОБА_4 ,

захисника: адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 31.01.2024 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 03.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_4 30.01.2024 повідомлено про підозру в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, та який відноситься до категорії тяжких злочинів.

З огляду на вищевикладене та з урахуванням існування ризиків, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, є те що він вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років. Крім цього, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, не має постійного заробітку та доходу, не одружений, на утримані малолітніх та неповнолітніх дітей не має, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, а тому з метою ухилення від покарання останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також з метою особистого збагачення ОСОБА_4 може продовжувати вчиняти нові злочини пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин та наркотичних засобів.

Крім того, ОСОБА_4 може чинити тиск на свідків у кримінальному провадженні, з метою уникнення від відповідальності, так як одним із свідків у даному кримінальному провадженні являється його товариш, який проживає по сусідству.

А також, зважаючи на схильність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, у сфері обіг наркотичних засобів та психотропних речовин, останній може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Таким чином, підозрюваний усвідомлюючи суворість покарання може вживати заходів, щодо переховування від органів досудового розслідування, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Всі вищевказані обставини, у своїй сукупності свідчать про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 в рамках даного кримінального провадження є недоцільним та малоефективним, оскільки вони не можуть запобігти наявним ризикам. В зв`язку із цим, існує необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , найбільш суворого забіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала, просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, посилаючись на те, що підозрюваний раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає та на його утриманні перебуває батько, який являється інвалідом першої групи.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000188, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисника, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000188 від 03.03.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також подальший збут психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановленому органом досудового розслідування місці, дату та час, але не пізніше 24.09.2023, незаконно придбав психотропну речовину - амфетамін, обіг якого обмежено, який залишив зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

В подальшому, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час у ОСОБА_4 з корисливих мотивів, виник протиправний злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин, обіг яких обмежено - амфетамін.

Так, під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, 24.09.2023 у невстановлений в ході досудового розслідування час, особа з вигаданими даними, зміненими на підставі ст.ст. 7, 15 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» ОСОБА_7 , здійснив телефонний дзвінок на номер мобільного телефону НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , з метою придбання психотропних речовин, обіг яких обмежено - амфетамін. Під час телефонної розмови ОСОБА_7 домовився з ОСОБА_4 про придбання у нього психотропних речовин на суму 350 грн. З метою отримання зазначеної психотропної речовини ОСОБА_4 домовився із ОСОБА_7 про зустріч за місцем свого проживання, а саме, за адресою: АДРЕСА_1 .

Того ж дня, 24.09.2023 близько 12 год. 20 хв., ОСОБА_7 прийшов до місця проживання ОСОБА_4 , про що було попередньо узгоджено з ОСОБА_4 , де ОСОБА_4 передав ОСОБА_7 із рук в руки фольговий згорток із вмістом психотропної речовини. В подальшому, близько 12 год. 22 хв., ОСОБА_7 передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 500 грн., після чого ОСОБА_4 повернув в якості решти ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 150 грн.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/17184-НЗПРАП від 04.10.2023 в наданій на дослідження речовині містяться парацетамол та психотропна речовина - амфетамін. Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. Парацетамол до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів не відноситься. В досліджуваній речовині, масою 0,3031 г, маса амфетаміну становить 0,0951 г.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 , реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, діючи умисно, 24.09.2023 близько 12 год. 20 хв. незаконно збув психотропні речовини, обіг яких обмежено - амфетамін.

Крім того, ОСОБА_4 , попередньо вчинивши 24.09.2023 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 307 КК України, у порушення вимог ст. ст. 7, 12, 17, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, постанови Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 та наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000 (з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів), маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також подальший збут психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, переслідуючи корисливі мотиви та мету незаконного збагачення за рахунок протиправної діяльності у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, у невстановленому органом досудового розслідування місці, дату та час, але не пізніше 29.01.2024, незаконно придбав психотропну речовину - амфетамін, обіг якого обмежено, який залишив зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту.

В подальшому, у невстановленому місці, у невстановлені дату та час у ОСОБА_4 з корисливих мотивів, виник протиправний злочинний умисел, спрямований на збут психотропних речовин, обіг яких обмежено - амфетамін.

Так, 29.01.2024 близько 18 год. 30 хв., особа з вигаданими даними, зміненими на підставі ст.ст. 7, 15 ЗУ «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві» ОСОБА_7 , написав повідомлення за допомогою месенджера «Telegram» ОСОБА_4 , з метою придбання наркотичних засобів та психотропних речовин.

Під час листування за допомогою месенджера «Telegram» ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що може збути наркотичні засоби та психотропні речовини останньому, однак для цього йому необхідно перерахувати грошові кошти в сумі 600 грн. на банківську картку ОСОБА_4 . В подальшому, за допомогою месенджера «Telegram» ОСОБА_4 надіслав ОСОБА_7 повідомлення із реквізитами банківської картки АТ «Райффайзен Банк» № НОМЕР_2 , на яку останньому необхідно перерахувати грошові кошти для придбання наркотичних засобів та психотропних речовин. Того ж дня, 29.01.2024 ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину, який знаходиться за адресою: м. Вінниця, вулиця Довженка, 40, близько 20 год. 29 хв., перерахував за допомогою терміналу самообслуговування грошові кошти в сумі 600 грн. на вищезазначену банківську карту, наоежну ОСОБА_4 , тим самим здійснив оплату за наркотичні засоби та психотропні речовини.

В подальшому, 29.01.2024 близько 20 год. 36 хв., ОСОБА_7 , за допомогою месенджера «Telegram», повідомив ОСОБА_4 , що перерахував кошти на вказану ним банківську карту в розмірі 600 грн., після чого ОСОБА_4 підтвердив отримання грошових коштів, та повідомив, що точний час та місце зустрічі, для збуту наркотичних засобів та психотропних речовин, повідомить згодом.

В подальшому, 30.01.2024 близько 00 год. 00 хв., ОСОБА_4 в ході телефонної бесіди повідомив ОСОБА_7 , що він може прибути за місцем його проживання за адресою АДРЕСА_1 , та отримати заборонені в обігу речовини.

Після чого, 30.01.2024 близько 00 год. 20 хв., ОСОБА_7 прибув до місця проживання ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , де ОСОБА_4 передав останньому із рук в руки один згорток із вмістом речовини рослинного походження та один згорток із вмістом психотропної речовини.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-24/1744-НЗПРАП від 30.01.2024 в наданій на експертизу речовині міститься психотропна речовина - амфетамін. Амфетамін відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено. В досліджуваній речовині, масою 0,4872 г, маса амфетаміну становить 0,3498 г.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 , реалізуючи умисел, спрямований на незаконний збут психотропних речовин, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, діючи умисно, повторно, 30.01.2024 близько 00 год. 20 хв. незаконно збув, психотропну речовину - амфетамін.

30 січня 2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

30 січня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 1 ст. 307 КК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також збут психотропних речовин.

- ч. 2 ст. 307 КПК України - незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, вчинений повторно.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000188 від 03.13.2023; протоколів допитів свідків; протоколів огляду; матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; висновки експертів; протоколів обшуку; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 30.01.2024; повідомлення про підозру від 30.01.2024, інших матеріалів кримінального правопорушення та пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 має постійне місце реєстрації та місце проживання, неодружений, непрацюючий, раніше не судимий.

На теперішній час органом досудового розслідування ОСОБА_8 оголошено про підозру у вчиненні тяжких злочинів (ч.ч. 1, 2 ст. 307), за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років та від шести до десяти років відповідно.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_8 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експертів, спеціалістів у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому дійшов висновку про доцільність задоволення клопотання та застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Посилання підозрюваного та його захисника на те, що підозрюваний раніше не судимий, вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає та на його утриманні перебуває батько, який являється інвалідом першої групи, судом до уваги не приймається, оскільки наявність таких обставин не спростовує наявності ризиків, про які зазначено вище.

Крім того, та обставина, що на утриманні підозрюваного перебуває батько, який являється інвалідом першої групи, не підтверджена будь-якими доказами, а тому не може враховуватися судом.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом, а тому слідчий суддя вважає, що, з метою надання права на альтернативний вид запобіжного заходу, ОСОБА_8 необхідно визначити заставу.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, особу підозрюваного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240,00 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 372, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесяти) днів з моменту затримання ОСОБА_4 , тобто до 00:54 год. 29 березня 2024 року.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 29 березня 2024 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок тисяч двісті сорок гривень), яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

1. прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2. не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи та/або навчання;

4. утримуватись від спілкування з особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави визначити на час дії ухвали суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя