В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,, захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000522 від 11.07.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Верхнє Солотвино Ужгородського р-ну Закарпатської обл. (згідно з КОАТУУ), який проживає за адресою: АДРЕСА_1 (відповідно до КАТОТТГ), громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.07.2023 близько 12:00 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , звіди незаконно, безоплатно та поза волею власника викрав належні потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10 бетонних стовпчиків розміром 80х80х2400 мм кожний, загальна ринкова вартість яких становить 990 грн., тобто у такий спосіб викрав чуже майно.

Окрім цього, 08.07.2023 близько 14:00 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в умовах воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 (із змінами, внесеними згідно з Указами Президента № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022,

№ 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023), раніше скоївши кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, тобто діючи повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, прагнучи задовольнити особисті потреби за рахунок незаконного вилучення майна, тобто діючи з корисливим мотивом та метою, реалізовуючи заздалегідь обдуманий умисел, спрямований на крадіжку, вважаючи, що робить це непомітно для потерпілого та інших осіб, тобто діючи таємно, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , звіди незаконно, безоплатно та поза волею власника викрав належні потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10 бетонних стовпчиків розміром 80х80х2400 мм кожний, загальна ринкова вартість яких становить 990 грн., тобто у такий спосіб викрав чуже майно.

Таким чином ОСОБА_4 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану та повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що між ним як прокурором у вказаному кримінальному провадженні, та обвинуваченим за участі його захисника укладено угоду про визнання винуватості. Просив врахувати, речові докази повернуті потерпілому.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, разом із тим до матеріалів справи додано заяву від потерпілого про проведення підготовчого судового засідання, судового розгляду справи без її участі. Проти укладання угоди про визнання винуватості не заперечує.

Захисник обвинуваченого просила затвердити угоду.

Обвинувачений підтримав позицію захисника, просив затвердити угоду про визнання винуватості.

21.09.2023 прокурор Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 , який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000522 від 11.07.2023, з однієї сторони (далі прокурор), та підозрюваний у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 (далі підозрюваний), з другої сторони, за обов`язкової участі захисника підозрюваного ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст. ст. 468 470, 472 КПК України добровільно, тобто укладення угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, за ініціативою прокурора уклали угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди про визнання винуватості від 21.09.2023 обвинувачений ОСОБА_4 , беззастережно визнає свою винуватість у вчинені ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Також, на підставі ч. 4 ст. 469 КПК України прокурором отримано письмову згоду від потерпілого на укладення угоди про визнання винуватості.

Підписуючи вказану угоду, сторони розуміють, що відповідно до положень ч. 2 ст. 473 КПК України наслідками укладання та затвердження угоди про визнання винуватості є обмеження їх права оскарження вироку згідно з вимогами ст. ст. 394 та 424 КПК України.

Сторони розуміють наслідки невиконання угоди, у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Крім того, згідно угоди підозрюваний розуміє, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 389-1 КК України, відповідно до якої умисне невиконання засудженим угоди про примирення або про визнання винуватості карається арештом на строк до шести місяців або обмеженням волі на строк до трьох років.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 з урахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: щирого каяття, активного сприяння з розкриття вчиненого кримінального правопорушення : за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, необхідно призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. При цьому сторони доходять висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та погоджуються на звільнення від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

Суд, вивчивши надані матеріали, заслухавши учасників судового провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно ч.3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення яким затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

Відповідно ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, ч. 4 ст. 474 КПК України, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Узгоджені обвинуваченим та прокурором вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 475 КПК України, якщо суд переконався що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які, відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження, створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.

Враховуючи викладене, суд, заслухавши учасників судового засідання, допитавши обвинуваченого в судовому засіданні та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу ОСОБА_4 , прийшов до висновку, що винуватість останнього у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

При цьому, суд констатує факт, що стороною захисту під час підготовчого судового засідання не заявлялися клопотання щодо виклику свідків сторони захисту, витребування речей та документів, приєднання речей та документів в якості доказів.

Таким чином, обвинувачений був вільний у реалізації процесуальних прав сторони захисту.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Дослідивши угоду про визнання винуватості та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування до нього насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому права передбачені вимогами ч.4 ст 474 КПК України, суд доходить висновку, що угода про визнання винуватості, укладена прокурором у кримінальному провадженні, з одної сторони, та підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, з другої сторони, у присутності захисника, відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання.

Дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, суд дійшов висновку, що інкриміноване обвинуваченому ОСОБА_4 , діяння повністю доведене і вірно кваліфіковане органом досудового розслідування за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану та повторно, винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Окрім того, судом враховано позицію потерпілого в даному кримінальному провадженні, який в порядку абзацу 5 ч. 4 ст. 469 КПК України не заперечує проти укладення угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, про що надала відповідну заяву, яка міститься у матеріалах справи.

Суд врахував обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого: добровільне відшкодування завданого збитку, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, на досудовому розслідуванні, шляхом надання правдивих показань, які є істотними для дослідження всіх обставин скоєння вказаного кримінального провадження, а також щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення; беззастережне визнання вини, щире каяття.

Обставини, що обтяжують його покарання, не встановлено, в обвинувальному акті не вказуються.

Суд враховує ставлення обвинуваченого ОСОБА_4 до вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що сприяв розкриттю злочину, на обліках в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, негативних характеристик суду не надано.

Суд, враховуючи, що вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є тяжким злочином, обставини, які пом`якшують покарання, особистість обвинуваченого та його поведінку, такий є раніше не судимим, вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням.

З огляду на щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; беззаперечне визнання винуватості обвинуваченим, вчинення кримінальних правопорушень вперше, позитивної характеристики, відсутності обтяжуючих обставин, суд приходить до висновку про можливість застосування статті 75 КК України та звільнити ОСОБА_4 , від призначеного покарання з випробуванням.

Також суд, враховуючи, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, якої обвинувачений за вчинене ним кримінальне правопорушення не уникнув, другорядну роль кари як мети покарання, вважає можливим звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст. 75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Таким чином суд вважає, що саме призначення ОСОБА_4 , покарання у виді позбавлення волі, (із звільненням його відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання) є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів.

Суд не вбачає підстав для застосування більш суворого покарання.

Європейський суд з прав людини у справі «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року зазначив, що покарання, як втручання держави в особисте приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 , обирався у виді домашнього арешту, строк дії якого закінчився, клопотань про обрання запобіжного заходу або продовження дії попереднього до суду не надходили. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся. Питання щодо речових доказів вирішується в порядку ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення експертизи стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.368,370,371,394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 21.09.2023 між прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , який здійснює нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000522 від 11.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з одної сторони (далі прокурор), та обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_4 , з другої сторони, за участі захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно з вимогами ст. ст. 468 470, 472 КПК України.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

Звільнити ОСОБА_4 , від відбування покарання у виді 5 (п`яти ) років позбавлення волі з випробуванням зі встановленням іспитового строку на 1 (один) рік на підставі ст. 75 КК України.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: 20 бетонних стовпчиків, вважати повернутими потерпілому.

Стягнути з ОСОБА_4 , на користь держави процесуальні витрати пов`язані із проведенням у кримінальному провадженні судової товарознавчої експертизи у розмірі 956 грн. 00 коп.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, у разі не подання на нього апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити засудженому, його захиснику та прокурору.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1