Справа № 186/747/23
Провадження № 1-кп/0186/84/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року м.Першотравенськ

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000155 від 10 квітня 2023 року, по обвинуваченню :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Росішки, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого гірничим робітником в ШУ «Першотравенське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля», на утриманні непрацездатних осіб та малолітніх дітей не має, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5 (приймає участь у відеоконференції)

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6 (приймає участь у відеоконференції)

потерпілої ОСОБА_7 (приймає участь у відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 строком на 60 днів.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2023 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, та строк дії ухвали закінчується 08 лютого 2024 року. З огляду на те, що розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не закінчено, з метою виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків виникла необхідність у продовженні запобіжного заходу. Підставою для продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою прокурор вважає наявність ризиків, заявлених на момент обрання запобіжного заходу, які полягають у тому, що ОСОБА_3 може переховуватись від суду.

Даний ризик прокурор обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що дає підстави вважати, що обвинувачений усвідомлюючи невідворотність покарання та з метою його уникнення може переховуватись від суду.

Також прокурор прохає взяти до уваги, що на території України введено воєнний стан через агресію російської федерації проти України, який обмежує можливості виконання правоохоронними органами своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити, так як ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК на теперішній час не зменшився, а жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти настанню вказаних ризиків.

Потерпіла ОСОБА_7 та її представник адвокат ОСОБА_6 підтримали клопотання прокурора та прохали його задовольнити. Крім того представник потерпілої зазначила, що на теперішній час в Україні продовжено воєнний стан, що негативно впливає на криміногенну обстановку в державі та частково позбавляє правоохоронні органи можливості контролювати поведінку осіб, до яких застосовано запобіжні заходи більш м`які ніж тримання під вартою. Також прохала суд звернути увагу на агресивну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 в судових засіданнях та відсутність будь-яких документів, які б вказували на погіршення стану здоров`я останнього та його неможливість утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити відносно нього запобіжний захід з тримання під вартою на більш м`який домашній арешт за місцем постійного проживання. Підставою для зміни запобіжного заходу зазначив, що у нього погіршився стан здоров`я, він постійно хвилюється у зв`язку з чим схуднув, та не розуміє у зв`язку з чим його утримують під вартою так як ні в чому не винний і доведе це суду.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти клопотання прокурора та прохав суд у його задоволенні відмовити, так як прокурором не додано до клопотання жодного додатку, як це передбачено ч.3 ст.184 КПК України. Захисник вважав клопотання прокурора необґрунтованим, а тримання ОСОБА_3 в даний час під вартою недоцільним, так як судом вже були допитані всі свідки обвинувачення, а обвинувачений не має наміру переховуватися від суду. Також захисник зазначив, що прокурор у клопотанні посилається на те, що в даному випадку є ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України та обґрунтовує даний ризик лише тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією ч.2 ст.121 КК України, що протирічить практиці Європейського суду. Вважав, що в даному випадку буде достатньо застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронного засобу контролю, або заставу у розмірі, визначеному КПК при вчиненні тяжкого злочину.

Вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та додані матеріали, оцінивши в сукупності обставини, передбачені ст.ст.177,178 КПК України, суд приходить таких висновків.

Згідно із ч. 2 ст. 331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 11 грудня 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 08 лютого 2024 року включно.

На теперішній час судове провадження відносно ОСОБА_3 не завершено, перебуває на стадії судового розгляду.

Розглядаючи клопотання прокурора, для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст.ст. 199, 331 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими.

Так, суд вважає, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, при цьому враховується тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним, та обставини інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, наслідки якого призвели до смерті потерпілого, а також особу обвинуваченого, який неодружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного із спричиненням тілесних ушкоджень ( в силу ст.89 КК України, на час розгляду клопотання - не судимий).

Окрім того, ризик переховування від суду об`єктивно збільшується з урахуванням введення в Україні воєнного стану, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, судом встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч.1 ст.177 КПК України, а тому для його запобігання необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, суд при вирішенні питання продовження запобіжного заходу з метою запобігання встановленому ризику, виходить з того, що: - особисте зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого з огляду на тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, та встановлений ризик; - заяв про взяття на поруки обвинуваченого не надходило; - домашній арешт, з огляду на інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, не є дійовим запобіжним заходом щодо обвинуваченого, оскільки вказаний запобіжний захід не буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії його належної процесуальної поведінки.

Таким чином, підстав для застосування до ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, суд не вбачає, з огляду на вищевикладені обставини.

Посилання обвинуваченого на те, що тяжкість обвинувачення не може слугувати єдиним обгрунтуванням застосування до особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставним, оскільки запобіжний захід продовжено з урахуванням всіх обставин, особи обвинуваченого та наявного ризику.

Доводи обвинуваченого про те, що він не винуватий у скоєнні кримінального правопорушення, не можуть бути взяті до уваги, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу злочину постановлюється виправдувальний вирок.

Також суд не бере до уваги посилання обвинуваченого на те, що у зв`язку з погіршенням його стану здоров`я він не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора, з тих підстав, що ні обвинуваченим, ні його захисником суду не надано жодного медичного документу, який би це підтверджував. Згідно листа Філії ДУ «Центр охорони здоров`я державної кримінально-виконавчої служби України» у Дніпропетровській та Донецькій областях від 05 грудня 2023 року стан здоров`я ОСОБА_3 стабільний, відповідає наявному на той час діагнозу «Лівостороння позашпитальна пневмонія. Лівосторонній ексудативний плеврит. ДН0», продовжує отримувати призначене лікування. Ургентного лікування в закладах охорони здоров`я МОЗ України не потребує. Знаходиться під постійним наглядом працівників АПВ ДБЛ №4.

Отже, з урахуванням вищенаведеного та вимог ст.183 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Розмір застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України не визначається, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст.ст.331, 177-178, 183, 199, 350, 369-372 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк тримання ОСОБА_3 обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, під вартою на строк 60 днів до 31 березня 2024 року включно.

У задоволенні клопотання щодо зміни запобіжного заходу відмовити.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» для відома та виконання, а також вручити прокурору та обвинуваченому.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1