ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/3031/23 Номер провадження 11-кп/814/2440/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю: прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_8 / в режимі відеоконференції/

та представника колонії ОСОБА_9 / в режимі відеоконференції/

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника засудженої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07.09.2023 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. В-Городки, Чусовського району, Пермської області, не заміжньої, громадянку України, не працюючу, інвалідом не є, що має середню освіту, не заміжня, має на утриманні неповнолітню дитину, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судиму:

22.12.2006 Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України. На підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнена від кримінальної відповідальності;

23.05.2007 Енергодарським міським судом Запорізької області за ч. 1 ст. 309 КК України. На підставі ч. 4 ст. 309 КК України звільнена від кримінальної відповідальності;

26.09.2008 Кам`янсько-Дніпровським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст.307, ч. 2 ст. 309, ст. 69, ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. ст. 75,76 КК України від відбування покарання звільнити з іспитовим строком 2 рок. Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 07.05.2009 скасовано звільнення від покарання та направлено відбувати покарання у вигляді 4 років позбавлення волі. Звільнена у 2012 році по відбуттю покарання,

засуджена: 27.06.2019 року Бердянським міськрайонним судом Запорізькій області за ч. 2 ст. 307 КК України та ч.3 ст. 321, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією частини належного їй майна.

відмовлено у задоволенні спільного подання начальника Державної установи «Надержинщинська виправна колонія (№65)» про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_8 .

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

В своєму рішення послався на те, що на даний час засуджена не досягла необхідного ступеня виправлення, а тому не має впевненості в свідомому відновленні в соціальному статусі, як повноправного члена суспільства та готовності до самокерованої правослухняної поведінки.

Аналізуючи встановлені обставини суд першої інстианції прийшов до висновку, що засуджена не довела своє виправлення і не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання

Вимоги апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

Не погоджуючись з рішенням суду захисником в інтересах засудженої подана апеляційна скарга в якій вона ставить питання про скасування ухвали суду з винесенням нової ухвали, якою задовольнити подання щодо умовно дострокового звільнення від відбування основного покарання ОСОБА_8 .

Апелянт зазначає, що відмовляючи в задоволенні подання про УДЗ, районний суд не звернув увагу на те, що засуджена ОСОБА_8 за місцем відбування покарання характеризується з позитивної сторони, довела своє виправлення зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Працеваштована на підприємстві установи в швейній бригаді №15, швачкою. До роботи відноситься позитивно. Поставлені завдання виконує вчасно та якісно. Стягнень не має. Має 7 заохочень. Має двох доньок, 18 років та 6 років. Протягом певного періоду перераховує зароблені грошові кошти своїм дітям,

Позиції учасників апеляційного провадження.

Засуджена та її захисник підтримали доводи апеляційної скарги та просили задовольнити її в повному обсязі.

Представник колонії просив задовольнити скаргу в повному обсязі.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги адвоката в інтересах засудженої.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Згідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

ОСОБА_8 засуджена вироком від 27.06.2019 року Бердянським міськрайонним судом Запорізькій області за ч. 2 ст. 307 та ч.3 ст. 321, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі з конфіскацією частини належного їй майна.

Початок строку 17.06.2018; кінець строку 17.06.2024 року.

Відповідно до ч.1, 2 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 ч.3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до вказівок Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди, розглядаючи питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, мають ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання, як виправлення засудженого обґрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання, хоча і під певною умовою.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 ретельно перевірив формально-юридичні та оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Суд першої інстанції при прийнятті рішення щодо ОСОБА_8 перевірив матеріали особової справи та встановив, що відповідно до даних характеристики на засуджену ОСОБА_8 від 10.08.2023 року засуджена в місцях позбавлення волі з 22.06.2018 року. Утримувалась в державній установі «Вільнянська установа виконання покарань (№11)», де характеризувалась негативно, мала п`ять стягнень, які на даний час погашені. Заохочень не мала.

З 19.12.2019 року відбувала міру кримінального покарання в державній установі «Чернігівська виправна колонія (№44)». За час відбування покарання характеризувалась посередньо. Стягнень та заохочень не мала. Була працевлаштована до швейного виробництва установи, до бригади № 22. До праці відносилася посередньо.

З 23.12.2020 року відбуває міру кримінального покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)». Була працевлаштована на підприємстві установи у виробничій бригаді № 15, швачкою. До виконання своїх трудових обов`язків ставиться відповідально. Стягнень не мала. Має сім заохочень.

До виконання робіт з благоустрою ставиться сумлінно. Так, одним із показників виправлення засудженої є висновок адміністрації установи про те, що засуджена особа довела своє виправлення.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_8 за період відбування покарання мав 7 заохочень.

На думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції перевірив належним чином сукупність обставин, які мають значення для прийняття правильного рішення та дійшов вірного висновку, що підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженої ОСОБА_8 відсутні.

Підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання поділяються на формально-юридичні та оціночні.

Формально-юридичні підстави передбачені ч.3 ст.81 КК України пов`язуються з фактичним відбуттям особою певної частини строку призначеного їй покарання.

Оціночні підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання передбачені ч.2 ст. 81 КК України і виражаються тим, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Саме досягнення такої цілі покарання як виправлення засудженого обґрунтовує можливість його дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ст.6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки.

Ресоціалізація -свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Крім того, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом суду, а не обов`язком.

Суд апеляційної інстанції вважає, що дані про поведінку засудженої за весь час відбування покарання свідчать про те, що процес виправлення на час звернення з клопотанням не досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати до засудженої ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення відповідно до вимог ст.81 КК України.

Таким чином, на думку апеляційного суду, судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування якого відсутні.

Керуючись ст. ст.376,405,407,419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 07.09.2023 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4