Справа № 216/6326/23
Провадження № 1-кп/216/670/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2023 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000201 від 01.02.2023 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Озерне, Житомирського району Житомирської області, громадянина України, українця, освіта повна вища, офіційно працевлаштованого, одруженого, інвалідності немає, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України,-

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається зі змісту обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 190 КК України за ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчиненого повторно.

Відповідно до санкції ч. 1 ст. 190 КК України заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) - карається штрафом від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Таким чином, згідно ч. 2 ст. 12 КК України ч. 1 ст. 190 КК України віднесено до кримінального проступку.

Згідно санкції ч. 2 ст. 190 КК України шахрайство, вчинене повторно, - карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України ч. 2 ст. 190 КК України віднесено до нетяжкого злочину.

07.12.2023 року на адресу суду надійшло письмове клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України та закриття справи у відношенні останнього. В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 190 КК України, який є кримінальними проступком та ч. 2 ст. 190 КК України, він є членом трудового колективу, яким (трудовим колективом) було одностайно прийнято рішення про взяття обвинуваченого ОСОБА_3 на поруки колективу ФОП ОСОБА_7 .

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні підтримали заявлене клопотання захисника ОСОБА_5 та наполягали на його задоволенні. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 повідомив, що він вже відшкодував частково потерпілим завдані збитки, так матеріальну шкоду по цивільному позову відшкодовано в повному обсязі, що підтверджується платіжною інструкцією від 06.12.2023 року, вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнає.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні заперечив щодо задоволення заявленого клопотання через те, що ОСОБА_3 обвинувачується у скоєнні двох окремих кримінальних правопорушень у відношенні декількох потерпілих осіб, вважає, що кваліфікація була вірна, тобто злочин вчинено протягом 1 місяця, тому вбачається повторність, а отже немає підстав для застосування у відношенні останнього положень ст. 47 КК України.

Потерпілі правом на участь у судове засідання не скористались, причину своєї неявки суд не повідомили.

Крім того, 07.12.2023 року на адресу суду надійшов протокол Загальних зборів трудового колективу ФОП ОСОБА_7 від 06.12.2023 року та клопотання трудового колективу ФОП ОСОБА_7 про передачу ОСОБА_3 на поруки трудового колективу ФОП ОСОБА_7 .

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд вважає, що заявлене клопотання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Тобто, за змістом ст. 47 КК України особу може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки, за сукупності таких умов: 1) особа вчинила злочин вперше; 2) діяння належить до злочинів невеликої або середньої тяжкості; 3) злочин не є корупційним; 4) особа, яка вчинила злочин, щиро покаялася; 5) колектив підприємства, установи чи організації звернувся з клопотанням про передачу йому на поруки такої особи; 6) особа, яка вчинила злочин, не заперечує проти закриття кримінального провадження за цією нереабілітуючою підставою.

Отже, однією з обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК є вчинення кримінального проступку або нетяжкого злочину, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вперше.

При цьому особою, яка вчинила злочин вперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Вчинення триваючого або продовжуваного злочину, двох або більше злочинів вищевказаної тяжкості, які утворюють сукупність, не перешкоджає для застосування ст. 47 КК України лише за умови, що вони не складають реальної сукупності.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження і змісту обвинувального акта ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190 та ч. 2 ст. 190 КК України, тобто у вчиненні двох кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ст. 33 КК України, якщо особою вчинено два або більше передбачених різними статтями КК України кримінальних правопорушення, за жодне з яких її не було засуджено, вчинене визнається сукупністю кримінальних правопорушень.

Сукупність кримінальних правопорушень може бути ідеальною та реальною. Ідеальна сукупність виникає, коли особа однією дією вчиняє одночасно два або більше кримінальних правопорушення, відповідальність за які передбачено різними статтями КК України. Ознаками ідеальної сукупності є вчинення кримінального правопорушення: а) одним діянням; б) в одному місці; в) одночасно, а також г) наявність усіх необхідних ознак, передбачених двома чи більше різними статтями КК України. Реальна сукупність має місце, коли особа в різний час кількома різними та відокремленими одне від одного діяннями вчинила два або більше кримінальних правопорушення. Кожне з кримінальних правопорушень, які становлять реальну сукупність, кваліфікується окремо за відповідною статтею (частиною статті) КК України.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про наявність у інкримінованих ОСОБА_3 діяннях ознак реальної сукупності кримінальних правопорушень, що вказує на неможливість звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, оскільки у цьому провадженні ОСОБА_3 обвинувачено у вчиненні в різний час двох окремих кримінальних правопорушень, що становлять реальну сукупність кримінальних правопорушень, а отже відсутня одна із обов`язкових умов для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК, а саме вчинення кримінального проступку або нетяжкого злочину вперше.

Окрім того, під час досудового розслідування (відповідно до обвинувального акта) ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень не визнавав взагалі та на теперішній час (в підготовчому судовому засіданні) вказує на визнання винуватості, що свідчить про відсутність в нього осуду своєї протиправної поведінки, тобто щирого каяття, а отже і підстав для застосування у відношенні останнього положень ст. 47 КК України.

Отже, за відсутності всієї сукупності умов, зазначених у ст. 47 КК України, зокрема, факту вчинення кримінального проступку або нетяжкого злочину вперше, а також щирого каяття, в задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України слід відмовити.

Керуючись ст. 47, ст. 190 ч. 1, ст. 190 ч. 2 КК України, ст.ст. 284-288, 314 КПК України, суд -

постановив:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, у зв`язку з передачею особи на поруки в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000201 від 01 лютого 2023 року у відношенні ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1