Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3585/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.1 ст.119 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000616 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 23 червня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Здань-Болярка, Житомирського району, Житомирської області, українку, громадянку України, пенсіонерку, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі два роки.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обов`язки, а саме буде періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну свого місця проживання, роботи.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 4864 (чотири тисячі вісімсот шістдесят чотири) гривні 12 копійок витрат на залучення експертів під час проведення судових експертиз.

Вирішено питання щодо речових заходів,-

в с т а н о в и в:

За обставин встановлених судом та зазначених у вироку, 02.09.2020 впродовж дня ОСОБА_7 та ОСОБА_10 перебували в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де періодично вживали спиртні напої і де близько 4 години ранку 03.09.2020, між ними, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин під час спільного вживання алкогольних напоїв, виник конфлікт.

ОСОБА_7 , не маючи наміру на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 , не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинна була та могла їх передбачити, проявивши злочинну недбалість, під впливом негативних емоцій, штовхнула ОСОБА_10 обома руками в область грудної клітини, від чого останній втратив рівновагу та впав на підлогу в кімнаті у якій знаходився, при цьому отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливу під м`які покриви голови в потиличній ділянці справа, крововиливу в речовину головного мозку, геморабічного забою головного мозку, а також повнокрів`я внутрішніх органів та набряк речовини головного мозку, котрі мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя й знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, які утворилися від дії тупого твердого предмету з переважною контактуючою поверхнею, можливо при падінні навзнак.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі. На підставі ст. ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом іспитового строку один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України, а саме періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти даний орган про зміну місця проживання, роботи або навчання. В решті вирок залишити без змін. Вважає, що призначаючи покарання за ч.1 ст.119 КК України суд вийшов за межі санкції даної статті, призначивши покарання, яке нижче нижньої межі, що свідчить про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку обвинуваченої та її захисника в заперечення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурором не оспорюються висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченої за обставин, встановлених судом та викладених у вироку, а тому у вказаній частині вирок суду не перевіряється.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченої та на кваліфікацію її дій, колегією суддів не встановлено.

Водночас колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність при призначенні покарання.

Так, відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно до ч.1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставин, які пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України та обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд взяв до уваги особу обвинуваченої, яка являється пенсіонеркою, за місцем проживання характеризується позитивно, її похилий вік, те, що вона раніше не судима, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

З огляду на викладене, суд першої інстанції призначив покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком два роки та вважав можливим застосувати вимоги ст.ст.75,76 КК України.

Проте, в порушення вимог закону, суд першої інстанції не взяв до уваги, що санкцією ч. 1 ст. 119 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, та фактично призначив покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією цієї частини статті, при цьому належним чином не умотивував таке рішення.

Таким чином, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту.

З огляду на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, внаслідок чого призначив обвинуваченій покарання, яке не відповідає найнижчій межі санкції ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі, доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу, а тому вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку в цій частині.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_7 , колегія суддів враховує тяжкість вчиненого нею кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, особу обвинуваченої, яка є пенсіонеркою, за місцем проживання характеризується позитивно, раніше не судима та на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває. Обставин, які пом`яшують або обтяжують покарання ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 119 КК України та застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Колегія суддів враховує, що вирок суду першої інстанції стороною обвинувачення в частині застосування положень ст.ст. 75,76 КК України не оскаржується. Також вирок суду не оскаржується стороною захисту.

Отже, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора та приходить до висновку про необхідність її задоволення та скасування вироку щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання з ухваленням нового вироку.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 23 червня 2023 року щодо ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.119 КК України у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді: