У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 січня 2024 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ російської федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-підозрюваного за ч. 1 ст. 263 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 січня 2024 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 28 січня 2024 року включно з можливістю внесення застави у розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 121 120 грн.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт вважає, що додані до клопотання докази не доводять обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, оскільки протокол обшуку не свідчить, що саме підозрюваний придбав та зберігав за місцем проживання без встановленого законом дозволу, вогнепальну зброю, вибухові пристрої та речовини.

Зазначає, що наявність у підозрюваного постійного місця проживання, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, а також відсутність відомостей про притягнення до кримінальної відповідальності, свідчать про міцні соціальні зв`язки та відсутність підстав, які б вказували на можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

Встановлені слідчим суддею обставини.

СВ ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000027 від 04.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

05 січня 2024 року ОСОБА_6 було затримано в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України. 05 січня 2024 року у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Старший слідчий СВ ВП №2 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи тим, що перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, та їм неможливо запобігти в умовах застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованою. Зазначив, що наявні матеріали, які додані клопотання, свідчать про обґрунтованість підозри, зокрема, протокол обшуку від 04 січня 2024 року, відповідно до якого під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 виявлено предметі схожі на вогнепальну зброю, боєприпаси, вибухові пристрої та вибухові речовини.

Слідчий суддя зазначив, що ризики вчинення іншого правопорушення та переховування від органів досудового розслідування та суду підтверджується суворістю можливого покарання, невідомістю підстав набуття та зберігання за місцем проживання підозрюваного великої кількості та номенклатури речей, припускаємо вилучених з цивільного обороту. Зазначені ризики наявністю офіційного житла, родини і дітей наразі не применшуються.

За такого, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливості підозрюваним переховуватися від органів досудового розслідування та суду, та вчинити інші кримінальні правопорушення. Слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам, навіть з огляду на характер травм отриманих підозрюваним, медична допомога якому надається.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для визначення розміру застави.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_7 підозрюваний ОСОБА_6 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, просила ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Зазначені вимоги закону дотримані слідчим суддею при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

На думку суду, ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_6 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже, підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

При цьому суд зважає на рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішенню Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б вчинити злочин.

Всупереч доводам апелянта в поданій апеляційній скарзі, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

У клопотанні слідчий зазначив, як ризики задля запобігання яких необхідне застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою те, що ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності цих ризиків, оскільки слідчий суддя навів з цього приводу достатньо мотивів.

Обґрунтовано можна стверджувати, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки в разі доведеності його вини судом можливе призначення покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк до 7 років.

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення підозрюваним, то про це свідчить сукупність наявних в матеріалах кримінального провадження, а саме, виявлена під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 кількість вогнепальної зброї, боєприпасів, вибухових пристроїв, паспорти інших осіб та безпілотник, походження яких на даний час не встановлено.

Таким чином, враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, даних про особу підозрюваного, який не має постійного місця роботи, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, слідчий суддя дійшов правильного висновку, що до підозрюваного ОСОБА_6 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам, а необхідність отримати медичну допомогу підозрюваним, передбачена в умовах місць попереднього ув`язнення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

З огляду на наведене, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 січня 2024 року щодо ОСОБА_6 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_9