УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2023 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей та документів,-

ВСТАНОВИВ:

Дізнавач СД ВП №1 ВРУП ГУНП у Вiнницькiй областi лейтенант поліції ОСОБА_3 , звернулася до суду з вищевказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором про тимчасовий доступ до речей і документів.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні слідчого знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318 від 01.08.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку із чим у органу досудового розслідування постала необхідність у отриманні дозволу на тимчасовий доступ до речей та документів.

Під час судового розгляду, з матеріалів клопотання встановлено, що до відділу поліції №1 31.07.2023 надійшла заява ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож.: АДРЕСА_1 , яка просить прийняти міри до невідомої особи чоловічої статі, яка 31.07.2023 шахрайськими діями, шляхом зловживання довірою зателефонувала заявниці з мобільного номеру телефону НОМЕР_1 представившись співробітником служби безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » під приводом проведення операції для збереження коштів заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 , які заявник перерахувала з своєї картки № НОМЕР_2 на картку № НОМЕР_3 в розмірі 11000 гривень та з своєї картки № НОМЕР_4 на картку № НОМЕР_3 чим завдала матеріального збитку на загальну суму 22000 гривень.

Враховуючи викладене, дізнавач просила слідчого суддю клопотання задовольнити.

В судове засідання дізнавач не з`явилась. Подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, клопотання підтримала у повному обсязі.

Суд вважає за необхідне розглянути клопотання у відсутності особи, у володінні якої знаходяться речі та документи, відповідно до вимог ст. 163 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за відсутності фіксації судового процесу технічними засобами.

Згідно ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до ст. 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються: 1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; 2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; 4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; 6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; 7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 163 КПК України передбачено, що ухвала про надання тимчасового доступу до речей і документів постановляється, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність підстав вважати, що ці речі або документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної юридичної особи.

Відповідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 40-1 КПК України передбачає, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Згідно п. 22 ч. 1 ст. 7 зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться і розумність строків кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

В даному конкретному випадку дізнавачем не доведено в клопотанні, що ним було вчинено усіх необхідних, відповідно до законодавства, процесуальних дій які спрямовані на забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на те, що дізнавачем не було здійснено усіх необхідних, відповідно до законодавства, процесуальних дій з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР по момент звернення до суду із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, що не відповідає об`єктивно необхідним строкам для виконання процесуальних дій, а також те, що дізнавач в судове засідання не з`явився та не надав пояснень та обґрунтувань своєї бездіяльності, а тому слідчий суддя вважає що в задоволенні клопотання варто відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст. 2, 22, 28, 40-1, 159, 160, 161, 162, 163, 164, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання дізнавача СД ВП №1 ВРУП ГУНП у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ПрАТ ІНФОРМАЦІЯ_3 » відмовити.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя