Справа № 336/5568/23
Провадження 1-кп/336/832/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу та клопотання захисника про заміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000554 від 26.03.2023 року відносно ОСОБА_5 , якій оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

становив:

до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя вищезазначений обвинувальний акт надійшов 12.06.2023 року.

Ухвалою від 13.06.2023 року у кримінальному провадженні було призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 23.06.2023 року кримінальне провадження було призначене до судового розгляду.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 .

На обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 стійкими соціальними зв`язками не володіє, що підтверджується зібраними наданий момент даними у кримінальному провадженні. Вищезазначене дає достатні підстави вважати, що з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення (злочин), знаходячись на волі буде переховуватись від органів досудового розслідування (суду), що обґрунтовує ризик передбачений п.1 ч. І ст.177 КПК України.

Крім того, знаходячись на свободі, ОСОБА_5 зможе незаконно впливати на потерпілу і на свідка по кримінальному провадженню, оскільки свідком є подруга підозрюваної, що в подальшому вплине на швидке, повне та неупереджене проведення досудового розслідування за на встановлення обставин, які згідно ст. 91 КПК України підлягають доказуванню, а саме: встановлення мотиву і мети вчинення кримінального правопорушення, що являється ризиком, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вивченням особистості обвинуваченої, встановлено, що ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, а також встановлено, що підозрювана веде аморальний спосіб життя, що виражається в тому, що вона зловживає алкогольними напоями, у неї відсутні стійкі соціальні зв`язки, що дає достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі, обвинувачена ОСОБА_5 може вчинити інші кримінальні правопорушення (злочини), що являється ризиком, передбаченим п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів на думку прокурора не зможе запобігти ризикам, передбаченим сі. 177 КПК України, з наступних підстав: при обранні особистого зобов`язання за домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину і можливість настання покарання у вигляді позбавлення волі, відсутності постійного джерела доходу, є ризик того, що обвинувачена ОСОБА_5 , буде переховуватися від органів досудового розслідування; неможливість обрання до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п . 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на цей час не надходило відповідних клопотань від поручителів; враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_5 , не працевлаштована та не мас постійного джерела доходів, застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді застави, не можливе; згідно ч. 4 ст. 183 КПК України при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення (злочин) із застосуванням насильств, погрози його застосування, суд, має право не визначати розмір застави, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 (всі перелічені та обґрунтовані вище ризики) та ст. 178 КПК України, такі як: п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України - провина ОСОБА_5 , у вчиненні злочину доводиться вагомими доказами (перелічені вище); п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України тяжкість вчиненого ОСОБА_5 , злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років; п. З ч. 1 ст. 178 КПК України - вік та стан здоров`я ( ОСОБА_5 , не є неповнолітньою чи особою похилого віку, стан здоров`я дозволяє підозрюваній перебувати в умовах слідчого ізолятору); п. 5 ч. 1 ст. 178 КПК України відсутність постійного джерела доходів, місця роботи та офіційного місця працевлаштування; п. 10 ч. 1 ст. 178 КПК України наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. І ст. 115 КК України.

На підставі викладеного прокурор у судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання її під вартою.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, вважав ризики ним зазначені на обґрунтування клопотання не доведеними, просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Розглянувши клопотання заявлені сторонами, суд вважає клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

На переконання суду, відповідні ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченою зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачена обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснювати мати відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні прокурора не встановлено, що ризики на існування яких посилається прокурор на цей час продовжують існувати.

Дійсно, в розумінні КК України інкримінований ОСОБА_5 злочин, є тяжким, такий злочин має високий ступінь суспільної небезпеки, проте сама по собі тяжкість правопорушення не є підставою для утримання обвинувачену в умовах неволі.

На думку суду необхідно враховувати позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справах «Бекчиєв проти Молдови», «Панченко проти Росії»).

Так ОСОБА_5 є особою, яка, відповідно до анкетних даних з обвинувального акту, раніше притягувалася до кримінальної відповідальності, не має офіційної роботи, не має власного житла.

Проте, свідок ОСОБА_6 допитана слідчим суддею Шевченківського районного суду в порядку ст. 225 КПК України. Хоча при відтворенні запису її допиту у судовому засіданні виявилося, що запис на доданому прокурором диску не відтворює звуку, лише тільки відео.

За таких умов прокурор вправі звернутися до суду із клопотанням про проведення перевірки носіїв

ОСОБА_5 утримується під вартою більше семи місяців.

Також судом встановлено, що ОСОБА_5 на протязі тривалого часу проживає у фактичному шлюбі із ОСОБА_7 , який своєю заявою звернувся до суду, що він забезпечить проживання ОСОБА_5 під домашнім арештом у його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

Для забезпечення її проживання ОСОБА_7 має постійний достатній дохід, що підтвердив належними доказами (випискою з рахунку, документами про право власності на квартиру).

Суд вважає, що з огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що, ризики, які стали підставою для застосування та продовження щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відпали і іі подальше утримання в умовах неволі буде порушенням її прав та не вплине на хід розгляду кримінального провадження.

Суд зауважує також, що для убезпечення тиску на свідка, до ОСОБА_5 необхідно застосувати цілодобовий домашній арешт.

З цих підстав суд, керуючись ст. ст. 177,178, 314-318, 369-372, 376 КПК України,

постановив:

клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваної ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відносно, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 16.01.2024 року.

Покласти на ОСОБА_5 , 17.11.1989 року обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні.

Негайно в залі суду звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти та зобов`язати невідкладно прибути до місця свого проживання: за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк дії ухвали про тримання підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під цілодобовим домашнім арештом визначити два місяці, тобто до 16 січня 2024 року.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання органу внутрішніх справ, який здійснює кримінальне провадження - відділення поліції № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, який повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту і повідомити про це суд.

По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язок вважається скасованим.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде виготовлено та проголошено 21.11.23 о 10:00.

Суддя ОСОБА_1