Справа №212/5501/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2023 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001013 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою, не працевлаштованої, не заміжньої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судимої:

1) 24.09.2019 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 15 ч. 3 - ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік;

2) 10.08.2020 року Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі;

3) 12.11.2020 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 2, 70 ч. 4 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі, звільненої 29.03.2022 року по відбуттю покарання;

4) 17.05.2023 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 263 ч. 1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненої на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимою, останній раз 17 травня 2023 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 263 ч. 1 КК України, належних висновків для себе не зробила та вчинила повторно в період іспитового строку корисливий злочин за наступних обставин.

Так 11.07.2023 року приблизно об 18.50 год., ОСОБА_3 знаходилась у сквері Богдана Хмельницького, що неподалік від будинку 21 по вулиці Кропивницького в Покровському районі м. Кривого Рогу, де зустріла раніше знайомого потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким почала спілкуватись. В той же час та місці ОСОБА_3 побачила у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Sony Е2003», імеі НОМЕР_1 , чорного кольору та у неї раптово виник прямий умисел на заволодіння вказаним майном ОСОБА_6 шляхом зловживання довірою. Так 11.07.2023 року біля 19-00 год., знаходячись в сквері Богдана Хмельницького біля буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 , повторно, реалізуючи свій умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи наміру в подальшому повертати майно ОСОБА_6 , попросила у останнього під приводом здійснення телефонного дзвінка, передати їймобільний телефон марки «Sony Е2003», імеі НОМЕР_1 чорного кольору, на що потерпілий ОСОБА_6 , виходячи з довіри до останньої, а також помилкової переконаності у правдивості та добросовісності її дій, погодився на прохання ОСОБА_3 , якій добровільно передав належний йому мобільний телефон «Sony Е2003», імеі НОМЕР_1 , вартість якого згідно із висновком товарознавчої експертизи № 3325 від 21.07.2023 року становить 1136,50 грн. Після чого ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій кримінально-протиправний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, отримавши від потерпілого ОСОБА_6 вказаний мобільний телефон, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого, з місця скоєння злочину зникла, обернувши його на свою користь, розпорядившись ним в подальшому власний розсуд, чим завдала ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 1136,50 грн.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 28 липня 2023 року між обвинуваченою за участі захисника та прокурором зі згоди потерпілої особи, відповідно до якої ОСОБА_3 визнала свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні та зобов`язалась беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі, а сторони узгодили покарання.

ОСОБА_3 у присутності свого захисника пояснила суду, що цілком розуміє характер пред`явленого їй обвинувачення за ч. 2 ст. 190 КК України, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винною у вчиненні інкримінованому їй кримінальному правопорушенні. Крім того, зазначила, що розуміє надані їй законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК, згодна із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди судом.

Прокурор вважав, що при укладенні угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, тому просив суд угоду затвердити й призначити обвинуваченій узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник наполягав на затвердженні угоди, умови якої відповідають інтересам підзахисної.

Потерпіла особа висловила письмово свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження, виходячи з наступного обґрунтування.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 2 ст. 190 КК, яке згідно із ст. 12 КК є нетяжким злочином.

Суд зауважує, що обвинувачена цілком розуміє, що наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченої є обмеження права на оскарження вироку за ст. 394, 424 КПК, а для обвинуваченої також відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК.

Також обвинувачена розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, характеру та тяжкості обвинувачення, з урахуванням даних винної особи, яка судима та має судимість не знятою та не погашеною у встановленому законом порядку, обставину, що пом`якшує покарання, як то щире каяття ОСОБА_3 , а також обставину, яка обтяжує покарання, оскільки вона допустила рецидив злочинів.

За таких обставин суд вважає доведеним провину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, тобто у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненому повторно.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості суд не вбачає.

Крім того суд зазначає, що ОСОБА_3 була засуджена вироком Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2023 року за ч. 1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі, будучи звільненою від відбування покарання за ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 2 роки, однак вчинила новий злочин у період випробувального терміну.

Отже, при призначенні обвинуваченій покарання за ч. 2 ст. 190 КК у виді позбавлення волі за ч. 1 ст. 71 КК сторонами угоди про визнання винуватості було визначено остаточне покарання ОСОБА_3 шляхом часткового приєднання до покарання, призначеного за ч. 2 ст. 190 КК, невідбутої частини покарання обвинуваченої за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 17 травня 2023 року у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі.

Внаслідок наведеного угоду про визнання винуватості слід затвердити та визнати ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, та призначити їй узгоджене сторонами угоди покарання: за ч. 2 ст. 190 КК у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік; відповідно до ч. 1 ст. 71 КК шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 17 травня 2023 року остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць.

Питання речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 липня 2023 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченою ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК, та призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання за ст. 190 ч. 2 КК у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до заново призначеного покарання невідбутої частини покарання за вироком Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу від 17 травня 2023 року у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з відбуванням в умовах кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту початку його фактичного відбуття.

Речові докази: мобільний телефон марки «Sony Е2003», імеі НОМЕР_1 , переданий потерпілій особі, як належне йому майно, - залишити ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1