У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м.Фегердьормот, Угорщина, неодруженого, з базовою середньою освітою, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, у кримінальному провадженні №0000030, відомості про яке 14.02.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області підполковник юстиції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, у кримінальному провадженні №0000030, відомості про яке 14.02.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

З клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що не пізніше 01 вересня 2023 року, точний час не встановлено, у групи осіб, серед яких досудовим розслідуванням встановлені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виник злочинний умисел на вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, а саме: на вирощування конопель та виготовлення з них особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу з метою його подальшої реалізації. До вказаної протиправної діяльності учасники вказаної групи також залучили ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у обов`язки якого входило вчинення дій, спрямованих на вирощування рослин коноплі. Зокрема, як вбачається з матеріалів провадження, не пізніше 01 вересня 2023 року вищевказана група осіб, переслідуючи злочинну мету виготовлення та реалізації особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, на земельній ділянці, що розміщена на території Берегівського району поблизу с. Карачин, за межами населеного пункту, зокрема на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0084, висадила 52 рослини конопель. Надалі, протягом вересня та 01-08 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вчиняли дії, спрямовані на вирощування висаджених рослин конопель, а також їх підв`язування. Одночасно з цим, в ході досудового розслідування, за результатами проведеної слідчої дії, 05.10.2023 з кожної із вказаних 52 рослин коноплі відібрано зразки, які направлено для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Відповідно до отриманого висновку експерта № СЕ-19/107-23/9816-НЗПРАП від 09.10.2023, надані на експертизу 52 фрагменти рослини зеленого кольору є частинами рослини роду конопель і віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини. Зокрема в наданих на експертизу 52 фрагментах рослини зеленого кольору виявлено психоактивний компонент тетрагідроканабінол та інші канабіноїди (канабінол, канабідіол).

09.10.2023 співробітники УСБУ в Закарпатській області та Національної поліції України застали на місці вчинення злочину, а саме на вищевказаній земельній ділянці із висадженими на ній рослинами коноплі ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які прибули туди з інструментами для обробки рослин коноплі. В подальшому, в ході огляду місця події виявлено 25 необроблених рослин коноплі та 27 оброблених (рослини без листя, а також нижні частини стовбурів).

Також досудовим розслідуванням встановлено, що не пізніше 01 вересня 2023 року, точний час не встановлено, у групи осіб, серед яких досудовим розслідуванням встановлені ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , виник злочинний умисел на вчинення злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, а саме на вирощування конопель та виготовлення з них особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу з метою його подальшої реалізації. До вказаної протиправної діяльності учасники вказаної групи також залучили ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у обов`язки якого входило зберігання та виготовлення із зрізаних частин рослин конопель, за місцем його проживання АДРЕСА_2 , особливо небезпечного наркотичного засобу канабісу, шляхом їх висушування та подрібнення, з метою подальшої реалізації.

Зокрема, як вбачається з матеріалів провадження, не пізніше 01 вересня 2023 року вищевказана група осіб, переслідуючи злочинну мету виготовлення та реалізації особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, на земельній ділянці, що розміщена на території Берегівського району поблизу с. Карачин, за межами населеного пункту, зокрема на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0084, висадила 52 рослини конопель. Надалі, протягом вересня та 01-08 жовтня 2023 року ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 вчиняли дії, спрямовані на вирощування висаджених рослин конопель, шляхом вчинення дій, спрямованих на догляд за ними, зокрема їх підв`язування.

Одночасно з цим, в ході досудового розслідування, за результатами проведеної слідчої дії, 05.10.2023 з кожної із вказаних 52 рослин коноплі відібрано зразки, які направлено для проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів. Відповідно до отриманого висновку експерта № СЕ-19/107-23/9816-НЗПРАП від 09.10.2023, надані на експертизу 52 фрагменти рослини зеленого кольору є частинами рослини роду конопель і віднесені до рослин, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини. Зокрема в наданих на експертизу 52 фрагментах рослини зеленого кольору виявлено психоактивний компонент тетрагідроканабінол та інші канабіноїди (канабінол, канабідіол).

В подальшому, у період з 05.10.2023 по 09.10.2023, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, повністю обробили (обрізали листя) 27 рослин, висаджених на вказаній земельній ділянці.

Більшу частину з вказаних рослин, які вони обробили, учасники групи у вказаний період, з використанням автомобілю марки "Nissan Patrol GR", р.н. НОМЕР_1 , з метою подальшого зберігання та висушування, відвезли до помешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 .

Поряд з цим, частину обрізаного листя рослин коноплі учасники групи зберігали на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:0084, тобто за місцем їх вирощування. З цією метою вони змонтували палатку прямокутної форми чорного кольору, під дахом якої натягнули металеву сітку та мотузки білого кольору, до яких підвісили зрізані частини рослин коноплі, з метою їх зберігання, висушування та недопущення зіпсуття. Також частина обрізаного листя зберігалась як на землі у палатці, так і на вказаній ділянці в цілому в різних її місцях.

09.10.2023 в ході огляду місця події виявлено та вилучено вищевказані частини рослин коноплі, підвішені під дахом палатки, а також ті, що зберігались на землі.

09.10.2023 о 20 год. 04 хв. громадянин України ОСОБА_4 затриманий уповноваженою особою в порядку ст. 208 КПК України безпосередньо після вчинення злочину.

10.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307 та ч. 2 ст. 310 КК України.

Як зауважує слідчий, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може: переховуватися від органу досудового розслідування, зокрема це підтверджується тим, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі від шести до десяти років, у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, і передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років, а тому з метою уникнення від кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, експертів, з метою зміни наданих раніше показань на свою користь; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку слідчого, вказані обставини свідчать про неможливість застосування щодо ОСОБА_4 особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту або застави, так як такі ним дотримані не будуть та являються недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно з запобіжним заходом у виді тримання під вартою. Окрім того, стосовно ОСОБА_4 направлено до суду обвинувальний акт за ст. 332 КК України, до такого застосувався запобіжний захід у вигляді застави, яка була сплачена, а ОСОБА_4 на шлях виправлення не став. З цих підстав більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт та застава не забезпечить реальної можливості запобігти ризикам, визначеним ст. 177 КК України.

На підставі викладеного, слідчий просить застосувати до підозрюваного - громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, з базовою середньою освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітні діти відсутні, раніше не судимого, безробітного, уродженця м. Фегердьормот, Угорщина та мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження, зауваживши на наявності ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого, просив відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати менш суворий запобіжний захід у вигляді застави, вважає ризики не доведеними.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши позицію прокурора з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено слідчим суддею у судовому засіданні, слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000030, відомості про яке 14.02.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 305, ч. 2 с. 307, ч. 2 ст. 310 КК України.

09.10.2023 о 20 год. 04 хв. громадянин України ОСОБА_4 затриманий уповноваженою особою в порядку ст. 208 КПК України.

10.10.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у незаконному виготовленні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, та ч. 2 ст. 310 КК України, тобто у незаконному вирощуванні конопель, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з метою збуту.

До матеріалів клопотання також додано витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події від 09.10.2023, протокол допиту підозрюваного, характеризуючі дані, про склад сімї, рапорти працівників поліції, дані про неперебування на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-фтизіатра, незвертання до психіатра, протокол допиту свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , протоколи проведення неглсаних слідчих (розшукових) дій від 11.10.2023, постанови про призначення експертиз, висновки експертів від 12.10.2023 №СЕ-19/107-23/9899-НЗПРАП, №СЕ-19/107-23/9895-НЗПРАП, №СЕ-19/107-23/9898-НЗПРАП, №СЕ-19/107-23/9901-НЗПРАП, ухвалу слідчого судді від 06.10.2023 та інші.

Статтею 131 КПК України визначено, що запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя враховує, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року по справі «Харченко проти України» (Заява N 40107/02) питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів та санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, та у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 310 КК України який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, і передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 7 років.

Дослідивши матеріали долучені до клопотання, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Між тим, поняття «обґрунтована підозра» з позиції Європейського суду з прав людини (справа «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04, рішення від 21.04.2011 року) означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справах «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Вирішуючи клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу, слідчий суддя вважає, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор дають достатні підстави для висновку про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Так, злочини, які інкримінуються ОСОБА_4 є тяжкими і передбачають можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, зокрема, шляхом виїзду з території України, може впливати на свідків, які вже встановлені та будуть встановлені, з метою дачі, зміни ними показань на його користь, експертів. При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати передбачену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. За таких обставин ризик впливу на свідків, експертів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, експертів та дослідження їх судом. Знаходячись на волі, ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, зважаючи на наявність спільників, ретельне маскування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зважаючи на наявність інших спільників, причетних до кримінального правопорушення. Інші ризики не доведено.

У даному випадку стороною обвинувачення доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти встановленим під час розгляду ризикам, оскільки у кримінальному провадженні зібрані докази, які у своїй сукупності вказують на обґрунтованість підозри про вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявні обґрунтовані ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

У зв`язку з наведеним, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Доводи сторони захисту зазначених висновків слідчому судді не спростовують, а матеріали провадження не містять переконливих відомостей, які б унеможливлювали перебування підозрюваного під вартою.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На виконання зазначених вимог слідчий суддя, враховуючи обставини кримінального правопорушення та стадію досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, вважає за можливе одночасно визначити заставу як альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При цьому слідчий суддя враховує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, зокрема рішення у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи конкретні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , його майновий та сімейний стан, слідчий суддя вважає, що застава у визначених законом межах не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому наявні підстави вийти за межі п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України при визначенні розміру застави.

У зв`язку з наведеним та з урахуванням тяжкості злочину, його високого ступеня суспільної небезпеки, зумовленого тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення, економіки та суспільства в цілому, а також особи підозрюваного, а також беручи до уваги обсяги наркотичних засобів згідно висновків експертизи про розміри вчинюваних дій під час воєнного стану, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме дві тисячі триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» (2684 грн.), відповідно становить 6173200 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та є співмірною з існуючими у даному кримінальному провадженні ризиками.

Підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного не вбачається, доказів такого слідчому судді не надано.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу, підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, у разі внесення застави на підозрюваного у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 310 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 20 год. 04 хв. 09 жовтня 2023 року.

Встановити строк дії ухвали до 05 грудня 2023 року, включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, 2300 (дві тисячі триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 6173200 (шість мільйонів сто сімдесят три тисячі двісті) гривень на рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26213408; банк отримувача ДКСУ, м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0018501.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого чи прокурора за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи (служби);

- здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 17 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1