н/п 1-кс/490/501/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/352/24
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

29 січня 2024 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000109 від 14.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене в ході проведення огляду, а саме: предмет ззовні схожий на автомат АКС-74 із серійним номером НОМЕР_1 та 254 предмети, ззовні схожих на патрони калібру 5.45, два предмети ззовні схожих на магазин для автомату АКС-74, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то прокурор вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав.

А тому суд, враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у її відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Так, відділом розслідувань особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000109 від 14.12.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , перебуваючи на посаді водія НОМЕР_3 окремої авіаційної бригади ВМС ЗС України. Так, ОСОБА_4 , будучи діючим військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , перебуваючи на посаді водія НОМЕР_3 окремої авіаційної бригади ВМС ЗС України, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин та у невстановлені час та місці, але не пізніше 14.12.2023, не маючи передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних його наслідків, діючи умисно, незаконно придбав один автомат АКС-74 з серійним номером: НОМЕР_1 та патрони калібру 5.45 у кількості 254 штуки, які в подальшому став зберігати за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу з метою подальшого збуту. Після чого, ОСОБА_4 заздалегідь домовився про спільне здійснення збуту вогнепальної зброї та боєприпасів із ОСОБА_5 , який виконуючи роль пособника, з метою отримання особистої матеріальної вигоди, обіцяв ОСОБА_4 знайти на них покупця, таким чином сприяти реалізації спільного злочинного умислу, спрямованого на незаконний збут зброї та бойових припасів. З метою документування злочинної діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , « ОСОБА_6 », особисті дані якого постановою слідчого змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», діючи під контролем правоохоронних органів, 20.01.2024 близько о 10:30 годин, домовився з ОСОБА_5 щодо виконання останнім посередницьких функцій з приводу придбання вогнепальної зброї та боєприпасів за грошову винагороду в сумі 900 доларів США. Після узгодження придбання ОСОБА_6 вогнепальної зброї та боєприпасів, цього самого дня о 12:20 годині ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_5 , який згідно відведеної йому ролі пособника, попередньо домовився про зустріч з ОСОБА_4 з метою здійснення незаконного збуту вогнепальної зброї та боєприпасів. В подальшому, « ОСОБА_6 » та ОСОБА_5 , на автомобілі ОСОБА_6 прибули у заздалегідь узгоджене з ОСОБА_4 місце, а саме до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Після чого, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_6 та ОСОБА_5 сісти в автомобіль його марки «Opel», моделі «Vectra», реєстраційний номер НОМЕР_4 , який був припаркований біля вказаного домоволодіння, де після огляду ОСОБА_6 автоматичної зброї АКС-74 із серійним номером НОМЕР_1 , з метою підтвердження її працездатності, реалізуючи свій спільний умисел ОСОБА_4 та ОСОБА_5 незаконно, без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх умисних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, продали (збули) ОСОБА_6 автоматичну зброю АКС-74 з серійним номером НОМЕР_1 та боєприпаси, а саме патрони калібру 5.45 у кількості 254 штуки за які від ОСОБА_6 отримали грошові кошти в сумі 900 доларів США, з яких ОСОБА_4 за збут вогнепальної зброї та боєприпасів отримав грошову винагороду в сумі 700 доларів США, а ОСОБА_5 200 доларів США. 20.01.2024 в ході проведення огляду предмету, свідок ОСОБА_6 добровільно видав співробітникам поліції предмет ззовні схожий на автомат АКС-74 із серійним номером НОМЕР_1 та 254 предмети, ззовні схожих на патрони калібру 5.45, два предмети ззовні схожих на магазин для автомату АКС-74.

Постановою слідчого вказане майно визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке вилучене в ході проведення огляду, а саме: предмет ззовні схожий на автомат АКС-74 із серійним номером НОМЕР_1 та 254 предмети, ззовні схожих на патрони калібру 5.45, два предмети ззовні схожих на магазин для автомату АКС-74, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1