Справа № 491/307/23
Провадження № 1-кп/507/31/2023
Номер рядка звіту 23
В И Р О К
08.12.2023 рокусмт. Любашівка
Любашівський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Оксенія Республіка Молдова, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця, не маючого судимості с в силу ст. 89 КК України,
про обвинувачення у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,
з участю сторін кримінального провадження:
сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4
сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , перебувавши на превентивних обліках Національної поліції за категорією «сімейний насильник», в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з 28.07.2021 по 13.01.2023 року, знаходячись по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , систематично вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах застосування фізичного насилля, висловлюваннях нецензурною лайкою на її адресу, приниженні її гідності, що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршило якість життя потерпілої ОСОБА_5 , а саме викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.
Зокрема, 28.07.2021, біля 15.00 години, ОСОБА_3 знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразився у формі нецензурних висловлювань на адресу потерпілої, погрозі застосування фізичного насилля, у зв`язку із чим ОСОБА_3 відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 05.10.2021 у справі № 491/657/21 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП України за вчинення домашнього насильства.
Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 15.12.2021, о 03.00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразилося у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_3 відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 17.02.2022 у справі № 491/1183/21 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України за вчинення домашнього насильства.
В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 15.12.2021, о 16.30 години, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразилося у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_5 відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 24.02.2022 у справі № 491/1199/21 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КпАП України за вчинення домашнього насильства.
Також, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 14.02.2022, біля 01.30 години, ОСОБА_5 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразилося у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_3 відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 16.05.2022 у справі № 491/113/22 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України за вчинення домашнього насильства.
Крім цього, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 19.02.2022, біля 19.00 години, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразилося у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_3 відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 03.05.2022 у справі № 491/199/22 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України за вчинення домашнього насильства.
В подальшому, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 12.04.2022, біля 22.00 години, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразилося у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої, у зв`язку із чим ОСОБА_3 відповідно до постанови Любашівського районного суду Одеської області від 26.05.2022 у справі № 491/241/22 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КпАП України за вчинення домашнього насильства.
Також, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 11.01.2023, біля 16.20 години, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразилося у формі нецензурних висловлювань, словесних образ на адресу потерпілої.
Крім того, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, 13.01.2023, у після обідній час, в денну пору доби, більш точного часу в ході досудового розслідування з`ясувати не представилось можливим, ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_5 акт психологічного домашнього насильства, що виразилося у формі нецензурних висловлювань, погроз застосування фізичного насилля, погрозам словесних образ на адресу потерпілої.
Внаслідок тривалого періоду вчинення протиправних дій ОСОБА_3 відносно ОСОБА_5 , а саме з 28.07.2021 по 13.01.2023, у останньої розвинулись негативні зміни в психоемоційному стані, соціальному функціонуванню, появи негативних переживань, якості життя, емоційної напруженності та невпевненості, фізичного дискомфорту, втрати повноцінного відпочинку та позитивних емоцій, нездатності захистити себе.
Таким чином, своїми діями ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних, фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, за що передбачена відповідальність ст. 126-1 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав себе повністю, щиро розкаявся та розповів про обставини вчинення правопорушення, зокрема розповів, що він дійсно співмешкає із ОСОБА_5 . За час спільного проживання між ними неодноразово виникали сварки на грунті вживання алкогольних напоїв, в ході яких він ображав ОСОБА_5 . В даний час він вживає алкогольні напої, є військовослужбовцем, допомагає ОСОБА_5 по господарству та в догляді за дитиною, повністю. Змінив свою поведінку. В скоєному кається, просив суворо не карати.
Потерпіла ОСОБА_5 надала в судове засідання заяву про розгляд справи за її відсутності.
Обвинувачений окрім визнання своєї вини у скоєному злочині, повністю визнав кваліфікацію його дій, докази, на які посилався орган досудового розслідування.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів.
У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєні кримінального правопорушення, визнання ним кваліфікації його дій та доказів, на які посилався орган досудового розслідування, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються та дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів було обмежене допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються та дослідженням документів, що його характеризують. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також йому зрозуміло, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних, фізичних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.
Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, проходить службу в ЗСУ за мобілізацією, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, судимості не має в силу ст. 89 КК України.
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 не встановлено.
На підставі ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, всіх матеріалів справи, особи обвинуваченого, пом`якшуючих вину обставин, з урахуванням того, що ОСОБА_3 не має судимості в силу ст. 89 КК України, позитивно характеризується, є військовослужбовцем, щиро кається в скоєному, суд вважає, що йому можливо призначити покарання у виді обмеження волі в межах санкції інкримінуємої статті КК України, вважаючи таке покарання необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, а також з урахуванням вищевказаних обставин звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного судом покарання із застосуванням іспитового строку.
Підстав для обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у суду не має.
Процесуальні витрати по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 75, 76 КК України, ст.ст. 370, 374-376 КПК України, суд,
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити покарання у виді одного року обмеження волі.
На підставі ст. 75 КК України, засудженого ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язати засудженого ОСОБА_3 : - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга на протязі 30 днів з моменту його проголошення до Одеського апеляційного суду через Любашівський районний суд Одеської області.
Копію вироку вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_3 , потерпілій ОСОБА_5 .
Суддя: ОСОБА_1