Справа № 752/1058/24
Провадження № 1-кс/752/567/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2024 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого 1-го відділу (з дислокацією у м.Києві) слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м.Севастополі ОСОБА_5 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Владивосток Російської Федерації, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у кримінальному провадженні за № 0000023 від 27.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого 1 відділу (з дислокацією у м. Києві) слідчого управління Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополя ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Клопотання погодив прокурор відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_8 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000023 від 27.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України. Прокурорами Автономної Республіки Крим та м. Севастополя здійснюється нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням.

Під час досудового розслідування встановлено, що внаслідок збройної агресії з боку російської федерації (далі - рф) військовослужбовцями збройних сил рф приблизно у лютому 2014 року встановлено ефективний контроль, як над територією Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, так і за діяльністю розташованих там органів влади. Тобто рф, відповідно до ст. 42 «Положення про закони і звичаї війни на суходолі», що є додатком до Гаагської конвенції «IV Конвенція про закони і звичаї війни на суходолі» від 18.10.1907, здійснено тимчасову окупацію вказаної території України.

Згідно із статтями 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14.12.1974 № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави. При цьому, як акт агресії незалежно від оголошення війни, кваліфікується вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або її частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована рф територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Крім того, відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1 вказаного Закону Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими рф з 20 лютого 2014 року.

Відповідно до ч.?6 ст.?17 Конституції України, на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Так, наприкінці лютого 2014 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не надалося можливим, на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя із числа осіб, які прихильно ставились до питання приєднання Автономної Республіки Крим та міста Севастополя до рф, в тому числі і за рахунок досвідчених військових та інших осіб, у порушення ч.?6 ст.?17 Конституції України, почали створюватись непередбачені Конституцією та законами України збройні формування, метою яких було та є надання підтримки проросійськи налаштованим рухам та партіям, що діяли на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя та сприяння військовим підрозділам збройних сил рф у вчиненні дії по встановленню контролю над територією Кримського півострову, а також над органами виконавчої та законодавчої влади Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

За вищеописаних умов та викладених обставин на території м. Сімферополя невстановленими досудовим слідством особами створено та розпочало діяльність незаконне збройне формування під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Вказане формування мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також за сприяння представників спецслужб та військових рф було озброєно вогнепальною зброєю.

У кожному структурному підрозділі не передбаченого законодавством збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2» ставились завдання щоденної діяльності, які полягали в здійсненні методами військових операцій силової підтримки військових армії рф, придушення організованого опору проукраїнські налаштованого населення на території півострову Крим, депортації населення з АР Крим, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, нападі на підприємства, установи, організації, громадян. Вказане формування дислокувалось в різних населених пунктах Кримського півострову та мало загальну координацію керівництва.

При цьому, незаконне збройне формування «ІНФОРМАЦІЯ_2» діяло у тісній співпраці з російською ФСБ і російською армією, яка видала зброю членам вказаного незаконного збройного формування. Останні діяли на підтримку російських військ, приймали участь у блокаді українських військових частин, здійснювали спільні чергування на укомплектованих зброєю блокпостах. Ополченці з числа місцевих мешканців півострова Крим, які входили до складу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », з метою недопущення проукраїнської пропаганди і протестів проти засилля російських військ на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, захоплювали українських військовослужбовців, журналістів та активістів і передавали їх російським військовим.

Слідством встановлено, що приблизно 23.02.2014, громадянин України ОСОБА_7 , будучи місцевим мешканцем м. Севастополь та колишнім військовослужбовцем військово-морських сил України, маючи досвід ведення бойових дій, діючи умисно, знаючи про початок діяльності не передбаченого законами України збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2», сприяючи армії рф в окупації та подальшому відділенні території кримського півострова від України, усвідомлюючи незаконність створення вказаного формування, з метою участі у його діяльності, та у нападі на підприємства, установи, організації, після співбесіди з «лідерами» незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2», ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками учасника вказаного збройного формування, а також їх злочинними намірами та планами, спрямованими на вчинення вищезазначених дій, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених законодавством України, розуміючи роль та мету діяльності, добровільно вступив до не передбаченого законами України збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2» на посаду «керівника штабу ІНФОРМАЦІЯ_3 », де до його обов`язків входила загальне планування та координація дій підлеглими бійцями.

У подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел на участь у діяльності не передбаченого законами України збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2», знаходячись на тимчасово окупованій території у м. Севастополь, приблизно у лютому 2014 року, точний час досудовим розслідуванням на даний час не встановлено, ОСОБА_7 , з метою затримання «проукраїнськи» налаштованих громадян та військовослужбовців Збройних сил України, а також захоплення військових частин та техніки у АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді «керівника штабу ІНФОРМАЦІЯ_3 », що знаходився у ІНФОРМАЦІЯ_4 , та яке входило до складу не передбаченого законом збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2», при цьому повністю відповідало спільним «проросійськи» налаштованим планам і цілям цього формування, а також методам їх досягнення, мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також озброєння вогнепальною зброєю придатною для використання.

Далі, продовжуючи свій злочинний умисел, починаючи приблизно з 23.02.2014, більш точний час досудовим слідством встановити не надалось можливим, ОСОБА_7 , будучи одним із керівників незаконного збройного формування «Самооборона Севастополя», яке входило до складу не передбаченого законом збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2», розробив особисті вимоги та правила, згідно яких самостійно та за допомогою своїх довірених поплічників підбирав серед кандидатів осіб, які мали військові навички, бажання протистояти українській владі та запровадження « ІНФОРМАЦІЯ_5 » на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, збору інформації та пересування «проукраїнськи» налаштованого населення, військових частин та військової техніки Збройних сил України.

На реалізацію свої злочинних намірів ОСОБА_7 , маючи чітку структуру та ієрархію підпорядкованих йому підрозділів та бійців, у період приблизно з кінця лютого до середини березня 2014 року, на території м. Севастополь, самовільно та незаконно здійснював організацію піших патрулів та блокпостів, розташованих при в`їзді-виїзді м. Севастополь, а саме: «Орловка» (Орловський міст), розташованому при в`їзді в с. Орловка Нахімовського району, «Гончарне», розташований у населеному пункті Гончарне біля міста Севастополь «Верхньосадове», розташований у с. Верхньосадове поблизу м. Севастополь, «Шайба», розташований у Балаклавському районі м. Севастополь, «Тернівка», розташований у населеному пункті Тернівка біля міста Севастополь, «Фронтовое», розташований у м. Севастополь та інших», на яких учасники незаконного збройного формування «Самооборона Севастополя» проводили обшуки автомобілів та фізично затримували усіх «проукраїнськи» налаштованих осіб, які не підтримували пропаганду «Русской весны» та проведення майбутнього референдуму щодо приєднання території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до складу рф.

Окрім цього, приблизно 13-14 березня 2014 року, напередодні проведення референдуму на території АР Крим, ОСОБА_7 від представників Міністерства оборони Республіки Крим у два етапи отримано 120 автоматичної вогнепальної зброї (автомати Калашникова) та боєприпасів до неї у загальній кількості близько 14, 4 тис. патронів, передачу якої, у подальшому, було організовано ним для бійців незаконного збройного формування «Самооборона Севастополя».

Дії ОСОБА_7 у вказаний період часу, носили тривалий характер та виразились у керуванні та тривалій активній участі в діяльності незаконного збройного формування «Самооборона Севастополя». При цьому, ОСОБА_7 усвідомлював, що вказане незаконне збройне формування, керівником якого він є, діє на території України незаконно та що її учасники застосовують зброю, чинять опір представникам влади, з метою порушення громадської безпеки, залякування населення, провокації воєнного конфлікту, міжнародного ускладнення та впливу на прийняття рішень органами державної влади, місцевого самоврядування, що призвело до порушення нормальної роботи транспорту, підприємств, установ та організацій, загострення міжнаціональних відносин та ускладнення відносин між державами, а також подальшої окупації території півострова Крим.

Вказані дії, спільно із діями інших загонів, що діяли у складі незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2» сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія « ІНФОРМАЦІЯ_6 », та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

У подальшому, 02.04.2014, ОСОБА_7 , за діяльність у незаконному збройному формуванні нагороджений представниками окупаційної влади медаллю «За освобождение Крыма и Севастополя 16 марта 2014 года», як «начальник штаба сил обороны Севастополя».

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування, нападі на підприємства, установи, організації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 260 КК України.

Крім того, встановлено, що приблизно у лютому 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , будучи місцевим мешканцем м. Севастополь, та колишнім військовослужбовцем військово-морських сил України, маючи досвід ведення бойових дій, з метою вчинення умисних дій, що мали на меті зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, вчинених за попередньою змовою групою осіб, добровільно вступив до не передбаченого законом України збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2» на посаду «керівника штабу Самооборони Севастополя», де брав активну участь. При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.

Таким чином, ОСОБА_7 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості України.

Вказані дії ОСОБА_7 , спільно із діями інших загонів, що діяли у складі незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2», сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія « ІНФОРМАЦІЯ_6 », та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

Крім цього, ОСОБА_7 , як «керівник штабу Самооборони Севастополя» незаконного збройного формування ІНФОРМАЦІЯ_2 », перебуваючи у м. Севастополь, спільно з особовим складом вказаної роти, організовував охорону та забезпечення проведення 16 березня 2014 року так званого «референдуму» на виборчих дільницях на території Автономної Республіки Крим з питання про входження Криму до складу росії на правах суб`єкта російської федерації, зокрема, охорону виборчих бюлетенів.

У подальшому, 02.04.2014, ОСОБА_7 , за діяльність у незаконному збройному формуванні, нагороджений представниками окупаційної влади медаллю «За освобождение Крыма и Севастополя 16 марта 2014 года», як «начальник штаба сил обороны Севастополя»».

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в умисних діях, що мали на меті зміну меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції 02.02.2014).

Крім цього встановлено, що приблизно у лютому 2014 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 , будучи місцевим мешканцем м. Севастополь, та колишнім військовослужбовцем військово-морських сил України, будучи громадянином України, маючи умисел на вчинення дій, спрямованих на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України, а саме перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, добровільно вступив до не передбаченого законом України збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2» на посаду «керівника штабу Самооборони Севастополя», де брав активну участь. При цьому він розумів, що основним завданням новоствореної організації буде допомога проросійським політичним партіям, що діють на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти.

Таким чином, ОСОБА_7 усвідомлював, що діяльність вказаної організації спрямована на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності і недоторканості України.

Вказані дії, спільно із діями інших загонів, що діяли у складі незаконного збройного формування «ІНФОРМАЦІЯ_2» сприяли тому, що 27 лютого 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим, всупереч чинного законодавства України, під тиском проросійських політичних сил, які представляла політична партія « ІНФОРМАЦІЯ_6 », та з врахуванням того, що депутати до приміщення Верховної Ради Автономної Республіки Крим були доставлені силою загонами самооборони, та наявністю у приміщенні будівлі парламенту озброєних військових, прийняла рішення про проведення не передбаченого законодавством України референдуму з питаннями про входження Автономної Республіки Крим до складу росії на правах суб`єкта російської федерації або відновлення Конституції Республіки Крим від 1992 року і залишення Криму у складі України.

Також встановлено, що ОСОБА_7 , будучи на посаді «керівника штабу ІНФОРМАЦІЯ_3 » незаконного збройного формування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », спільно з іншими учасниками вказаного НЗФ, з метою виконання поставлених окупаційною владою завдань, зокрема забезпечення охорони громадського порядку, взяття під охорону об`єктів цивільної інфраструктури, державних підприємств, створення блокпостів у різних населених пунктах на території Автономної Республіки Крим та чергування на них, здійснення контролю за функціонування залізничних вокзалів, аеропортів, державних відомчих установ, серед яких Рада Міністрів АР Крим, Верховна Рада АР Крим, прокуратура АР Крим, а також блокування діючих військових частин Збройних Сил України, здійснив підбір кандидатів з числа «проросійсько» налаштованого населення, у кількості понад 300 осіб, які в подальшому увійшли до складу окремих підрозділів, відомих як добровільна народна дружина «Рубеж», «Северный ветер», «Ночные волки» та інші.

Крім цього, ОСОБА_7 , як «керівник штабу Самооборони Севастополя» незаконного збройного формування ІНФОРМАЦІЯ_2 », перебуваючи у м. Севастополь, спільно з особовим складом вказаної роти, організовував охорону та забезпечення проведення 16 березня 2014 року так званого «референдуму» на виборчих дільницях на території Автономної Республіки Крим з питання про входження Криму до складу росії на правах суб`єкта російської федерації, зокрема, охорону виборчих бюлетенів.

У подальшому, 02.04.2014, ОСОБА_7 , за діяльність у незаконному збройному формуванні, нагороджений представниками окупаційної влади медаллю «За освобождение Крыма и Севастополя 16 марта 2014 года», як «начальник штаба сил обороны Севастополя»».

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні державної зради, тобто діянні, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції 02.02.2014).

Слідчий зазначає, що на даний час, в ході здійснення досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_7 знаходиться на окупованій території, зокрема у м. Севастополь.

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_7 , у відповідності до вимог ч. 1 ст. 42 КПК України, органом досудового розслідування вжито заходи для вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

На виконання доручення, оперативними співробітниками ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі заведено ОРС «Розшук» № 6570/2023, щодо розшуку ОСОБА_7

11.11.2023 кримінальне провадження № 0000040 від 03.04.2018 відповідно до ст. 280 КПК України зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного та 12.01.2024 відновлено, у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій.

На даний час підозрюваний ОСОБА_7 продовжує переховуватись від органів досудового слідства та суду на тимчасово окупованій території Кримського півострову, зокрема у м. Севастополь з метою ухилення від кримінальної відповідальності, що підтверджується проведеними оперативно-розшуковими заходами в ході виконання доручення.

На виконання вимог КПК України, відомості щодо повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень ОСОБА_7 розміщено у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, ОСОБА_7 викликався на 08.11.2023, 09.11.2023, 10.11.2023, з метою вручення йому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій за його участі, про що відомості було розміщено у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» та на офіційному вебсайті Офісу Генерального прокурора.

Так, 08.11.2023, 09.11.2023, 10.11.2023, підозрюваний ОСОБА_7 до органу досудового розслідування не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив.

Наразі наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території Кримського півострову, зокрема у м. Севастополь.

Слідчий зазначає, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_7 може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити досягнення мети їх застосування.

На підставі зазначеного слідчий просить про задоволення клопотання.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з підстав, зазначених у ньому, просив задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання, пославшись на те, що долучені до матеріалів клопотання відомості не підтверджують доводів сторони обвинувачення про те, що ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій території Кримського півострову. Просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000023 від 27.02.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України.

21.02.2020 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.260 КК України, яке розміщено на офіційному веб-сайті Національної поліції України, що підтверджується матеріалами справи.

Вбачається, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 переховується від органів досудового слідства, постановою старшого слідчого 2-го відділу СУ ГУНП в АР Крим та м.Севастополі ОСОБА_9 від 27.02.2020 ОСОБА_7 оголошено в розшук, що підтверджується копією постанови.

На виконання доручення, оперативними співробітниками ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі заведено ОРС «Розшук» № 6570/2023, щодо розшуку ОСОБА_7 , що підтверджується матеріалами справи.

31.10.2023 складено письмове повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, яке 03.11.2023 розміщено у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, що підтверджується матеріалами справи.

03.11.2023, на виконання вимог ст. 135 КПК України, у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_7 переховуються на ТОТ АР Крим, повістки про його виклик до слідчого управління ГУНП в АР Крим та м. Севастополі опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр», яка є друкованим засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження в 2022 та 2023 роках відповідно до розпоряджень КМУ.

Також встановлено, що ОСОБА_7 викликався на 08.11.2023, 09.11.2023, 10.11.2023 з метою вручення йому повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру, допиту в якості підозрюваного, а також проведення інших слідчих та процесуальних дій за його участі, про що 03.11.2023 відомості було розміщено у черговому випуску газети «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, що підтверджується матеріалами справи.

Разом з тим, 08.11.2023, 09.11.2023, 10.11.2023 підозрюваний ОСОБА_7 до органу досудового розслідування не з`явився, поважних причин неприбуття не повідомив, що свідчить про те, що останній переховується від органу досудового розслідування.

11.11.2023 кримінальне провадження № 0000040 від 03.04.2018 зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного та 12.01.2024 відновлено, у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) чи інших процесуальних дій, що підтверджується матеріалами справи.

Встановлено, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру від 31.10.2023 ОСОБА_7 вручено у спосіб, передбачений статями 111, 278 КПК України.

Враховуючи наведене, положення статей 135, 276-279, 297-5 КПК України, ОСОБА_7 набув статус підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000023 від 27.02.2020.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав, з якими закон пов`язує можливість вирішення питання про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України.

Доводи захисника про недоведеність факту переховування ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території Кримського півострову спростовуються матеріалами справи, а тому слідчим суддею відхиляються.

Відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_7 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості підозри.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтована підозра», при оцінці цього питання слід звернутись до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошується, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, є доведеною, тобто зазначені у клопотанні слідчого обставини і додані до нього матеріали кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують факти та інформація, які переконують у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити зазначені вище злочини.

Підставами для обґрунтованої підозри про те, що ОСОБА_7 вчинив зазначені кримінальні правопорушення, є відомості, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах кримінального провадження, зокрема копії: протоколів допиту свідків; протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками; протоколів огляду; висновку судової лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи від 11.10.2022; інших матеріалів, долучених до клопотання.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи з наявних у слідчого судді матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 ,вищезазначених кримінальних правопорушень за викладених у клопотанні обставин.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Щодо наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Згідно положень статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити певні дії.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

Слідчий суддя вважає, що прокурор довів у судовому засіданні наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України є обґрунтованим з таких підстав.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні ряду злочинів серед яких є особливо тяжкі, за які законом передбачено покарання у вигляді реального позбавлення волі на строк понад десять років.

Як встановлено вище, ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування, в зв`язку з чим постановою слідчого від 27.02.2020 підозрюваного оголошено у розшук.

Матеріали клопотання переконливо вказують на наявність обставин, які свідчать про ухилення ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду.---

Згідно наявного в матеріалах справи рапорту працівника ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі, підозрюваний ОСОБА_7 державний кордон України та лінію розмежування з тимчасово окупованими територіями Донецької, Луганської областей та тимчасово окупованою територією АР Крим не перетинав, що є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_7 переховується на ТОТ Крим, яка окупована державою- агресором - російською федерацією.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість та характер злочинів у вчинені яких підозрюється ОСОБА_7 , обставини вчинення інкримінованих йому злочинів, особу підозрюваного, не виключає, що підозрюваний,усвідомлюючи міру покарання, яка може бути призначена у разі визнання його винуватим, будучи не ізольованим від суспільства, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також прокурором обґрунтовано наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи обставини даного кримінального провадження, а також відомості про те, що підозрюваний перебував в лавах незаконного збройного формування, що підтримувалось російською федерацією, останній може у подальшому бути задіяний у здійсненні збройної агресії відносно України. Отже, на переконання слідчого судді, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, є доведеними.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих злочинів та доведених стороною обвинувачення ризиків, відомостей щодо особи підозрюваного, на даному етапі кримінального провадження, обрання відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості даного кримінального провадження.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя у відповідності до статей 177, 178 КПК України враховує тяжкість покарання за інкриміновані діяння, зважає на відомості про те, що ОСОБА_7 оголошений у розшук, та вважає наявними підстави для обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для запобігання його подальшим спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

З огляду на викладене клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 32, 110, 131, 132, 176-178, 183-184, 193, 194, 206, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і не пізніше ніж через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного повинен розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1