Справа № 504/3295/23
Номер провадження 1-кп/504/681/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.10.2023 рокусмт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області:

у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в залі суду, в смт. Доброслав, у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого, у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000535 від 21.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ружин Бердичівського району Житомирської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України, від кримінальної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Комінтернівського районного суду Одеської області перебуває кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000535 від 21.07.2021 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України.

У судовому засіданні, захисник обвинуваченого ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Клопотання вмотивоване тим, що 28.07.2020 державним реєстратором виконавчого комітету Южненської міської ради Одеської області зареєстровано право власності на всі споруди та будівлі за ТОВ «Актив та Ко», які визначені прокурором в обвинувальному акті, як об`єкти самовільного будівництва, на підставі установчих зборів учасників та акту приймання-передачі нерухомого майна від 28.07.2020.

11.09.2020 року ОСОБА_4 вийшов зі складу учасників ТОВ «Актив та Ко», із цього часу жодного відншення до земельної діялнки та зведених на ній споруд не має.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Враховуючи викладене, з дня нібито вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 , у якому він обвинувачується, (з 01.05.2019) та станом на сьогоднішній день, минуло три роки, а вирок за результатами розгляду обвинувального акту постановлено не було, а тому ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання, в зв`язку з чим суд невідкладно і перейшов до розгляду цього клопотання захисника.

Обвинуваченому роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання підтримав, з підстав наведених у ньому, просив звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

В судовому засіданні, обвинувачений будучи повідомленим про суть обвинувачення, а також те, що звільнення від кримінальної відповідальності є звільненням з нереабілітуючих підстав, просив клопотання задовольнити.

В судовому засіданні, прокурор просив суд відмовити у задоволенні клопотання, вказуючи, що строки давності притягнення особи до кримінальної відповідальності не сплинули, обвинуваченому інкримінується діяння, що вчинялося з травня 2019 року по червень 2021 року, і яке вчинено ОСОБА_6 не як посадовою особою ТОВ "Актив і КО".

Представник потерпілого в судове засідання не зявився , надав суду заяву про розглдя провадження у його відсутність.

Дослідивши зміст заявленого клопотання та оцінивши доводи учасників провадження, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що у період з травня 2019 року по червень 2021 року, перебуваючи на земельній ділянці площею 0,2114 га, розташованій поряд із земельною ділянкою з адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на самовільне зайняття земельної ділянки, усвідомлюючи відсутність будь-яких законних підстав, діючи всупереч вимогам Земельного Кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, за відсутності відповідного рішення уповноваженого органу місцевого самоврядування та державної реєстрації передачі йому у власність чи надання у користування земельної ділянки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, самовільно зайняв цю земельну ділянку площею 0,2114 га та самовільно із залученням інших осіб, які не знали про відсутність законних підстав для будівництва, побудував на цій земельній ділянці базу відпочинку загальною площею не менше 489.5 кв.м., а саме 8 капітальних споруд з легких конструкцій - будинків для відпочинку, навіс, адміністративну будівлю, господарську будівлю, прибудову, ворота, огорожу, КТП, встановив цистерну, опору ЛЕП та у подальшому використовував ці споруди для особистих потреб. Тим самим ОСОБА_4 самовільно збудував споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці, яка належить Южненській міській територіальній громаді.

Дії ОСОБА_4 , органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 197-1 КК України - самовільне будівництво споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті.

Стаття 197-1 КК України передбачає відповідальність за два самостійних (хоч і пов`язаних між собою ) злочини - самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику (ч. 1) і самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій ділянці (ч. 3). Відповідальність за їх вчинення обтяжують кваліфікуючі ознаки, вказані, відповідно у ч. 2 та ч. 4 коментованої статті.

Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.197-1 КК Україні, полягає у самовільному зайнятті земельної ділянки, а кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 цієї статті, - у самовільному будівництві будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці.

У злочинах із матеріальним складом суспільно небезпечні наслідки, передбачені як обов`язкова ознака об`єктивної сторони складу злочину (основного або кваліфікованого). Такі наслідки зафіксовані у диспозиції норми Особливої частини КК України або випливають з неї і становлять собою заподіяну об`єкту кримінально-правової охорони шкоду, визначену у кількісному та (або) якісному відношенні. Особливість наслідків як ознаки складу конкретного злочину полягає і в тому, що такі ознаки охоплюються умислом або необережністю винного. Це положення випливає із законодавчих визначень умислу та необережності (ст. ст. 24, 25 КК України).

Таким чином, злочин передбачений ч. 3 ст. 197-1 КК України містить самостійний склад кримінального правопорушення, а для кваліфікації самовільного будівництва на самовільно зайнятій земельній ділянці настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді значної шкоди не є обов`язковим.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачене ч. 3 ст. 197-1 КК України - самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті. Зокрема, обвинуваченому інкримінується будівництво на самовільно захопленій земельній ділянці площею 0,2114 г, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 бази відпочинку площею не менше 489,5 кв.м., а саме восьми капітальних споруд з легких конструкцій будинків для відпочинку, навісу, адміністративної будівлі, господарської будівлі, прибудови, огорожі, КТП, цистерни, опори ЛЕП. Таке будівництво, за даними обвинувального акту мало місце з травня 2019 року по червень 2021 року. Тобто за твердженням, прокурора має місце будівництво, ще двох будинків для відпочинку, на самовільно захопленій ділянці, яке продовжувалось до червня 2021 року.

Стаття 49 КК не містить окремої вказівки щодо особливостей обрахування строку давності щодо триваючих злочинів. Тим не менше, особливість триваючих злочинів полягає в тому, що вони продовжують вчинятися (тривати) на стадії de jure закінченого злочину.

Санкцією ч. 3 ст. 197-1 КК України передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З урахуванням наведеного, у зв`язку із тим, що обвинуваченому інкримінується самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, яке за твердженням прокурора, що викладене в обвинувальному акті тривало до червня 2021 року, строки давності визначені у п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України не минули, що є підставою для відмови в задоволені клопотання захисника.

На підставі наведеного, керуючись ч.1 ст. 49 КК України, ст. 285, 288 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, що подане в межах розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №0000535 від 21.07.2021 відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 05.10.2023 року.

Суддя: ОСОБА_1