Дата документу 02.10.2023Справа № 554/6608/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління ГУНП в Полтавській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері Центрального регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000036 від 08.07.2023 за ст. 368-5 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на майно, посилаючись на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Полтавській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000036 від 08.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368-5 КК України.

Прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону, за результатами опрацювання публікацій засобів масової інформації, а саме веб-сторінки інтернет сайту «Medium», встановлено, що начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_5 у період 2022-2023 років набув у власність, шляхом оформлення права власності на близьких родичів, активи у значному розмірі, законність підстав набуття яких не підтверджено доказами.

12.07.2023 року відділом контррозвідки УСБУ в Полтавської області, на виконання доручення №45-1583 вих. 23 від 10.07.2023, повідомлено, з метою встановлення та перевірки переліку нерухомого майна, яке перебуває у власності начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_5 та його близьких родичів встановлено наступне, зокрема те, що теща ОСОБА_5 ОСОБА_6 являється власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 , площею 41,6 кв. м., дата набуття права власності 20.12.2022 року (вартістю згідно договору 374 400 гривень).

Необхідність накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомості полягає у збереженні речових доказів та подальшому проведенні ряду експертних досліджень, а саме: судової оціночно-будівельної експертизи з метою встановлення чи спростування факту незаконного збагачення ОСОБА_5 .

Враховуючи вищевикладене, існує обґрунтована необхідність запобіганню можливості відчуження вказаного об`єкту нерухомості тільки шляхом накладення на нього арешту. Даний захід забезпечення кримінального провадження є необхідним для забезпечення подальшого проведення експертних досліджень та встановленню об`єктивної істини у справі.

Таким чином, з метою належного забезпечення збереження речових доказів виникає необхідність у накладенні арешту на майно.

Слідчий у судове засідання не з`явився, направи до суду клопотання про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Представник власника майна у судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти накладення арешту заперечувала. У письмових поясненнях зазначила, що ОСОБА_6 жодним чином не фігурує у кримінальному провадженні, підозра нікому не оголошена. Клопотання про накладення арешту на належне їй майно порушує конституційні права та свободи власника майна.

Розглянувши клопотання по суті поставлених вимог, перевіривши надані до клопотання матеріали кримінального провадження та дослідивши докази, слідчий суддя вважає, що клопотання задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Право власності належить до основоположних прав людини.

Гарантії захисту права власності закріплені і у статті 41 Конституції України, за змістом якої кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю за винятком обмежень, установлених законом.

Недоторканність зазначеного права згідно з п.9 ч.1 ст. 7 КПК України 2012 року належить до загальних засад кримінального провадження, зміст якої розкрито у статті 16 цього Кодексу. Згідно з частиною першою наведеної статті позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями ст.ст.2,7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Положеннями, закріпленими у п.п. 1, 2 ст.131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч.2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Відповідно до ст. 1 Додаткового протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Враховуючи обставини з`ясовані під час розгляду клопотань про накладення арешту на майно, слідчий суддя приходить до висновку, що відсутні підстав вважати, що земельна ділянка, на яку пропонується накласти арешт, була знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, набуті кримінально протиправним шляхом, тобто відповідають критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Стороною обвинувачення не доведено, що існують розумні підозри вважати, що вищевказане майно є доказом злочину та що існують підстави вважати, наявні ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження цього майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, а тому клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 170-173, 309, 372 , 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання слідчого відділу розслідувань злочинів у сфері господарської діяльності слідчого управління ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону ОСОБА_4 , у матеріалах досудового розслідування №0000036 від 08.07.2023 року за ст.368-5 КК України, про арешт майна відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1