Справа № 738/165/24
№ провадження 1-кп/738/42/2024
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2024 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чернігівської області у складі:

судді - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 січня 2024 року за №000001, про обвинувачення

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мена Чернігівської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, інваліда третьої групи, судимого вироком Менського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2023 року за ч.1 ст.263 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 125 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_3

учасників судового провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченої - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

ОСОБА_2 17 грудня 2023 року близько 16-00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, заходячись у приміщенні літньої кухні, розташованої у господарстві АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, переслідуючи мету вчинення насильницьких дій, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки у виді заподіяння шкоди здоров`ю потерпілої та бажаючи їх настання, діючи умисно, підійшовши до ОСОБА_5 , яка знаходилась на ліжку у положенні сидячи, кулаком своєї лівої руки завдав останній один удар в обличчя, після чого вона впала на підлогу, а потім завдав їй один удар своєю правою ногою в область правого стегна, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці верхньої третини правого стегна, саден в ділянці носа та лівого ока, які відповідно до висновку експерта №01 від 04.01.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винуватим у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Дії ОСОБА_2 підлягають кваліфікації за частиною 1 статті 125 КК України - як умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.

Позиції сторін кримінального провадження.

Позиція сторони обвинувачення відображена в обвинувальному акті від 22 січня 2024 року.

За змістом обвинувального акту, який підтримала прокурор, остання вважала установленим те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 125 КК України.

Під час виступу у судових дебатах прокурор просила визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, зазначила, що обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, обставини, що обтяжують покарання - є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку, просила призначити ОСОБА_2 покарання у виді 160 годин громадських робіт, на підставі статті 71 КК України остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у виді 3 років 10 днів позбавлення волі. .

Обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінального правопорушення за пред`явленим обвинуваченням визнав, щиро розкаявся, правову кваліфікацію дій не оспорював, погоджувався з фактичними обставинами вчинення кримінального правопорушення.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК України.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_2 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, ніхто з учасників судового провадження не піддає сумніву й не оспорює фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, а також доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій, вірно розуміють зміст цих обставин, в суду немає сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд, відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обмежившись лише показаннями обвинуваченого та матеріалами кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Показання обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся, послідовно та в повній мірі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правову кваліфікацію дій не оспорював та показав, що 17 грудня 2023 року близько 16-00 години він знаходився вдома у приміщенні літньої кухні за адресою: АДРЕСА_1 , у нього в гостях були ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , всі разом вживали алкогольні напої. Під час розпивання спиртних напоїв між ним та ОСОБА_5 виникла сварка, він підійшов до потерпілої, яка сиділа на ліжку, та вдарив її кулаком лівої руки в обличчя, від чого вона впала на підлогу. Потім він завдав потерпілій ще один удар правою ногою в область правого стегна. Після цього потерпіла піднялася та всі разом продовжували розпивати алкогольні напої. Просив суворо не карати.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Мотиви призначення покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Виходячи з положень ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Статті 65-73 КК є кримінально-правовими нормами, які визначають загальні засади та правила призначення покарання.

Питання призначення покарання визначає форму реалізації кримінальної відповідальності в кожному конкретному випадку з огляду на суспільну небезпечність і характер кримінального правопорушення, обставини справи, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, тощо.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням усіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Крім того, відповідно до роз`яснень, що містяться у п.3 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан, тощо.

Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до статті 12 КК України є кримінальним проступком, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та у лікаря-нарколога не перебуває, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей та осіб похилого віку, не працює, інвалід третьої групи, характеристика за місцем проживання відсутня.

Враховуючи особу обвинуваченого - його вік, матеріальний та сімейний стан, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, наслідки, які настали від його вчинення, відношення обвинуваченого до вчиненого і його поведінку після вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, та обставин, які обтяжують покарання; а також використовуючи дискреційні повноваження, суд дійшов висновку призначити ОСОБА_2 покарання у виді громадських робіт у межах, передбачених санкцією частини 1 статті 125 КК України.

Оскільки ОСОБА_2 вчинив дане кримінальне правопорушення до відбуття покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2023 року, яким він засуджений за ч.1 ст. 263 КК України до 3 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, то суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими статтею 71 цього Кодексу, за сукупністю вироків у виді позбавлення волі, перевівши за правилами, передбаченими ст.72 КК України, менш суворий вид покарання - громадські роботи в більш суворий вид покарання - позбавлення волі у співвідношенні: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, а отже 80 годин громадських робіт відповідають 10 дням позбавлення волі.

Підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання відсутні.

Мотиви ухвалення рішення про запобіжні заходи.

Під час судового розгляду кримінального провадження до ОСОБА_2 запобіжні заходи не застосувались, суд також вважає можливим їх не застосовувати до набрання вироком законної сили.

Мотиви ухвалення рішення щодо речових доказів і документів, щодо процесуальних витрат.

Речові докази та процесуальні у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись статтями 373-374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 125 КК України, і призначити йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Відповідно до частини першої статті 72 КК України в перерахунку громадських робіт на позбавлення волі, виходячи із співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, 80 годин громадських робіт відповідають 10 дням позбавлення волі.

На підставі статті 71 КК України до покарання призначеного судом ОСОБА_2 за даним вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Менського районного суду Чернігівської області від 21 лютого 2021 року та остаточно призначити ОСОБА_2 3 (три) роки 10 (десять) днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з часу його затримання.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1