печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва - ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000692 від 13.09.2023,-

ВСТАНОВИВ:

15.11.2023 старший слідчого Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000692 від 13.09.2023.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні Другого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження № 0000692 від 13.09.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 190 КК України.

Так, до вчинення кримінального правопорушення причетна ОСОБА_5 , а тому останній 10.11.2023 вручено письмове повідомлення про те, що вона підозрюється у закінченому замаху на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану та в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України.

Підозрювана ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: заявою ОСОБА_7 від 05.10.2023; протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; протоколами обшуків; протоколами огляду речей та документів від 10.11.2023; протоколом огляду речей та документів від 10.11.2023;протоколами допиту підозрюваних ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_13 ; протоколами огляду та вручення грошових коштів; речовими доказами; іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

У відповідності до положень ст. ст. 176-178, 181 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 , покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п.1 ч.1 ст. 177 КПК України). Цей ризик є реальним зважаючи на те, що у разі визнання ОСОБА_5 , винною у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється, і призначення навіть мінімального покарання, за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованих діянь, це може стати підставою та мотивом для її переховування від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик є реальним зважаючи на те, що під час досудового розслідування не встановлено місцезнаходження документів на підставі яких виготовлено паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Мінським РУГУ МВС України в місті Києві 18.06.1996, на ім?я ОСОБА_14 з фотокарткою ОСОБА_5 , які в подальшому будуть використані як докази у зазначеному кримінальному провадженні;

- незаконно впливати на свідків (п.3 ч.1 ст. 177 КПК України). Цей ризик існує у зв`язку з тим, що особи у яких ОСОБА_12 придбав паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий Мінським РУГУ МВС України в місті Києві 18.06.1996, на ім`я ОСОБА_14 з фотокарткою ОСОБА_5 та картку фізичної особи платника податків ОСОБА_14 НОМЕР_2 , не встановлені та не допитані як свідки, а тому ОСОБА_15 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснювати на них протиправний вплив та узгодити з ними позицію захисту. Крім того, ОСОБА_15 з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснювати на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , підозрюваного ОСОБА_12 , підозрюваного ОСОБА_13 протиправний вплив та узгоджувати з ними позицію захисту, а також та інших осіб щодо яких в подальшому може виникнути необхідність проведення за їх участі слідчих та процесуальних дій, які на даний час не допитані, та узгодити з ними позицію захисту;

- вчинити інше кримінальне правопорушення (п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Цей ризик є реальним зважаючи на те, що ОСОБА_15 ніде не працює та не має постійного джерела доходів не пов`язаного з незаконними операціями з нерухомим майном.

Так, слідчий вказує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190 України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може здійснити дії, передбачені п. 1, п.2, п.3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, слідчий вказує, що враховуючи вищевикладене та вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке їй загрожує у разі визнання його винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, аналізуючи зібрані в сукупності докази, сторона обвинувачення приходить до обґрунтованого висновку, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вище переліченим ризикам, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як цілодобовий домашній арешт.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Захисник заперечувала щодо задоволення клопотання, зазначив, що підозра є необгрунтованою, ризики нічим не підтверджуться. Також, зазначила, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, сприяє слідству та має на утриманні матір похилого віку.

Таким чином, адвокат просила відмовити в задоволенні клотання, однак у випадку якщо суд прийде до висновку про застосування запобіжного заходу то застосувати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

В судовому засіданні підозрювана підтримала позицію захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Приймаючи рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є певні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , кримінального правопорушення, інкримінованому їй стороною обвинувачення.

Окрім цього, вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваної, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Однак на думку суду, стороною обвинувачення не в повній мірі було доведено суду наявності невідповідної процесуальної поведінки підозрюваної.

Разом з цим, у відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваної, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Вирішуючи питання про застосування підозрюваному запобіжного заходу суддя враховує не тільки положення, які передбачені КПК, а й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Клоот проти Бельгії (Cloot v. Belgium, § 40) при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу необхідно враховувати, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться.

З врахуванням зазначеного та постановлених цілей у кримінальному провадженні, слідчий суддя приймає доводи слідчого та прокурора щодо застосування запобіжного заходу, оскільки є необхідність досягнення мети досудового розслідування та виконання покладених на підозрювану процесуальних обов`язків, так як, оцінивши в сукупності тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, загрозу призначення суворого покарання за нього, характер вчинених злочинних дій, у яких підозрюється ОСОБА_5 ризики які були зазначені у клопотанні та одночасно враховуючи дані які характеризують особу підозрюваної, стан здоров`я, позитивні характеристики, слідчий суддя приходить до висновку, за доцільне застосувати відносно підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний час доби, в межах строку досудового розслідування, з покладенням на ОСОБА_5 обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Таким чином, на думку суду, даний запобіжний захід належним чином забезпечить процесуальну поведінку підозрюваної, оскільки стороною обвинувачення не наведено об`єктивних підстав та належних ризиків для застосування більш суворого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відтак, клопотання підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби, із забороною залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , з 23:00 год. по 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту, у межах строку досудового розслідування кримінального провадження № 0000692 від 13.09.2023, а саме до 09.01.2024 включно.

Зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 , виконувати процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- не спілкуватись із свідками ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , підозрюваним ОСОБА_12 , підозрюваним ОСОБА_13 у кримінальному провадженні і учасниками даного кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваної ОСОБА_5 до виконання органу Національної поліції за її місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду м. Києва протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_16