Номер провадження:1-в/521/715/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2023 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника колонії (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в режимі відео конференції (дистанційного судового провадження) клопотання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_7 , про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент Республіки Узбекистан, громадянина України, з неповною середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, до засудження неофіційно працевлаштованого на пункті прийому металобрухту, відбуваючого покарання у виді позбавлення волі в умовах Державної установи «Одеська виправна колонія №14», без місця реєстрації, до засудження проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
засудженого 21.04.2021 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців, суд
В С Т А Н О В И В:
Начальник Державної установи «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_8 , звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з клопотанням про застосування відносно засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ).
Представник колонії, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, клопотання установи підтримав та просив задовольнити.
Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечувала.
Засуджений (в режимі відеоконференції) та його захисник, в судовому засіданні, кожен окремо, клопотання підтримали та просили його задовольнити.
Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання та особової справи, вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно положень ст. 81 КК України вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого ч. 3 ст. 81 КК України відповідної частини строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Частиною 3 статті 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;
2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;
3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до положень ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, ключовою підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Під час розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Ташкент (Узбекистан), є громадянином України, має неповну середню освітою, має цивільну дружину, непрацездатних (неповнолітніх) осіб на утриманні не має, без інвалідності, до засудження мав постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , востаннє засуджений 21.04.2021 року Приморським районним судом м. Одеси за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 9 місяців.
На теперішній час засуджений відбуває покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі в умовах Державної установи «Одеська виправна колонія №14».
Початок строку: 09.12.2020 року, кінець строку: 09.09.2024 року. На момент розгляду клопотання засуджений відбув більш ніж 3/4 строку призначеного покарання.
Під час відбування покарання характеризується позитивно, до дисциплінарної відповідальності притягувався, однак визнаний таким, що стягнень не має. Має 6 заохочень, постійно залучається до робіт на виробництві установи, а саме в ремонтній бригаді по благоустрою території установи, до праці відноситься з відповідальністю, доручену роботу виконує вчасно та якісно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує зв`язки з засудженими позитивної спрямованості. З персоналом установи завжди ввічливий, спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд, дотримується порядку носіння форменого одягу встановленого зразка. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. Своєю поведінкою надає позитивний приклад іншим засудженим. З засудженим забезпечується проведення морального, правового, естетичного фізичного, санітарію-виховного та психологічного виховання, в індивідуальних і групових формах на основі психолого-педагогічних та соціально-виховних принципів і методів, на що він реагує позитивно, завжди робить для себе належні висновки.
Суд погоджується з позицією установи про те, що ОСОБА_5 довів своє виправлення, оскільки надані до клопотання документи свідчать про те, що за час відбування покарання до засудженого 6 разів застосовувалися заходи заохочення, та засуджений є особою, яка не має стягнень (згідно п. 14 ст. 134 КВК України). Крім того, суд звертає увагу, що заохочення засудженим не отримані лише в останній період відбування покарання, що передував настанню пільги, яка передбачена положеннями ст. 81 КК України, а отримувалися на протязі майже всього часу відбування покарання, що не може свідчити про те, що засудженим отримувалися заохочення лише з метою настання формально - юридичних підстав для умовно - дострокового звільнення, а тому отримання такої кількості заохочень (причому, їх отримання має системний характер) суд розцінює як реальну та дійсну поведінку ОСОБА_5 , яка направлена на виправлення та перевиховання.
При цьому, як вбачається з матеріалів особової справи засудженого, під час відбування покарання засуджений приймав активну участь в громадському житті установи колонії, виконував роботу з самообслуговування та працевлаштований, приймає участь в роботах по благоустрою установи, дотримується вимог порядку та умов відбування покарання. Отже, під час судового засідання встановлено, що в матеріалах справи наявні переконливі докази сумлінної поведінки засудженого ОСОБА_5 , який під час відбування покарання додержується загальноприйнятих норм і правил поведінки, сумлінно працює в колонії, має добру поведінку в побуті, прагне своєю діяльністю спокутувати провину за вчинений злочин.
Отже, враховуючи викладене, оцінюючи пояснення засудженого, характеристику яка надана адміністрацією установи, суд вважає, що відбутий засудженим ОСОБА_5 строк покарання, є співрозмірним з вчиненим ним діянням, його наслідками, та обставин відбуття ним покарання (поведінка засудженого під час відбування покарання), які судом зазначено вище.
Відповідно, суд вважає, що засуджений має підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, оскільки, відбувши більшу частину покарання, ОСОБА_5 своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, та є особою, яка стала на шлях перевиховання, щиро розкаялась у вчиненому, що є безумовною підставою для задоволення клопотання.
Керуючись ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання начальника Державної установи «Одеська виправна колонія №14» ОСОБА_7 , про застосування відносно засдженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) - задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 9 (дев`ять) місяців, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 21.04.2021 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, умовно-достроково на невідбутий строк 11 (одинадцять) місяців 3 (три) дні.
Копію ухвали вручити прокурору, направити засудженому та до Державної установи «Одеська виправна колонія №14».
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1