Номер провадження № 1-кс/756/2577/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 8 Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 13.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003214, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

УСТАНОВИВ:

03.11.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в місті Києві ОСОБА_6 , поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 09.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003214, про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Дане клопотання погоджено прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 ..

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що 13.09.2023 року, ОСОБА_4 перебувала за адресою: м. Київ, площа Оболонська, поруч із першим під`їздом будинку №1, сидячи на лавці разом із ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де останній розпивав спиртні напої. Приблизно о 20 годині 15 хвилин між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 виник словесний конфлікт, у ході якого у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 ..

Реалізуючи свій умисел, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, в цей же час та в тому ж місці, ОСОБА_4 дістала невстановлений досудовим розслідуванням гострий предмет, яким можливо завдати колото-різане поранення, який мала при собі, та умисно нанесла ним один удар в життєво-важливий орган, а саме: у область шиї, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаного поранення шиї з ушкодженням артерії, внаслідок якого останній помер на місці.

Орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивство), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчий посилається на те, що підставою звернення з клопотанням про продовження запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваної ОСОБА_4 , відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у кримінальному правопорушенні передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а також вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, є встановлення під час досудового розслідування наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, учинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з чим у клопотанні слідчий просить продовжити підозрюваній ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, а саме до 15.12.2023, оскільки у даному провадженні необхідно провести слідчі дії та процесуальні рішення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 підтримав клопотання та доводи, що його обґрунтовують, при цьому не заперечував щодо відомостей, які наведені захисником та підозрюваним, які характеризують особистість підозрюваного.

Крім того, на виконання вимог ст. 194 КПК України, в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваній ОСОБА_4 , прокурор посилається на наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, на думку прокурора, про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що ОСОБА_4 , може вчинити інше кримінальне правопорушення є те, що враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , а також насильницький характер інкримінованого їй злочину, що в сукупності свідчить про високу ймовірність вчинення останнім аналогічних злочинних дій у подальшому.

Про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить той факт, що враховуючи мету, спосіб та обстановку вчинення даного кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 ,та враховуючи винятковий характер та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у якому підозрюється остання, ОСОБА_4 , може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування та судового розгляду.

Підозрювана ОСОБА_4 у судовому засіданні просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора, або застосувати інший більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою. Так, ОСОБА_4 зазначила, що знала ОСОБА_8 , підтвердила, що у них була сварка, але заперечувала свою причетність до його смерті, додала, що вона його просто відштовхнула та пішла.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора, просив у його задоволенні відмовити посилаючись на те, що наведені прокурором ризики не є обґрунтованими, та не доведені та підтримав думку його підзахисної. Додав, що у ОСОБА_4 була сварка з потерпілим, немає доказів, що саме його підзахисна вчинила вбивство ОСОБА_8 .. Також додав, що підозрювана хворіє, в вересні 2023 встановлено, що у неї туберкульоз, потребує лікування, крім того доглядає хвору матір після інсульту, донька також хворіє та не може доглядати за бабусею.

Вислухавши клопотання прокурора, думку захисника та підозрюваної, суд дійшов наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебуває кримінального провадження, внесеного 13.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003214, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

15.09.2023 року у рамках кримінального провадження за №0003214 від 13.09.2023 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

16.09.2023 ухвалою Оболонського районного суду м. Києва підозрюваній ОСОБА_4 , обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів з моменту затримання, тобто до 12.11.2023 включно, без визначення застави.

Постановою керівника Оболонської окружної прокуратури міста Києва за клопотанням слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0003214 від 13.09.2023 продовжено до 3 місяців тобто до 15.12.2023.

В якості підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 115 КК України органом досудового розслідування до матеріалів клопотання надано такі докази:

- Протокол затримання ОСОБА_4 , в порядку ст. 208 КПК України від 14.09.2023року;

- Протокол огляду місця події від 13.09.2023 року за адресою: м. Київ, площа Оболонська, 1;

- Протокол огляду місця події від 13.09.2023 року за адресою: м. Київ, площа Оболонська, 1;

- Протокол допиту потерпілого ОСОБА_9 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_10 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_11 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_12 ;

- Протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_12 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_13 ;

- Протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_13 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_14 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_15 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_16 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_17 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_18 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_19 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_20 ;

- Протокол допиту свідка ОСОБА_21 ;

- Протокол огляду відеозапису від 14.09.2023

- Протокол обшуку від 14.09.2023.

Отже, дослідивши у судовому засіданні надані органом досудового розслідування докази, суд дійшов висновку про те, що вони є такими, що обґрунтовують підозру ОСОБА_4 в інкримінованому злочині, тобто можливості того, що ОСОБА_4 могла вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України - умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

При цьому, суд ураховує, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, зважаючи на вимоги, закріплені у статті 9 КПК України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд враховує позиції Європейського суду з прав людини викладені в його рішеннях.

Так, у п. 32 справи «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, Series А, № 182) від 30 серпня 1990 року зазначено, що обґрунтована підозра це коли існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На думку суду, обґрунтованість підозри повинна бути визначена враховуючи положення ст. 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як видно з пояснень прокурора в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обґрунтовують наявність підстав для застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, а саме можливість ОСОБА_4 переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування, учинити інше кримінальне правопорушення.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, обставини, які суд уважає доведеними в якості обґрунтованості підозри, беручи до уваги пояснення підозрюваного, захисника, а також особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з тим, що на даний час наявним є ризик того, що ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування, учинити інше кримінальне правопорушення, тобто існують ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Однак, суд не погоджується з існуванням ризику, передбаченого пунктом 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки прокурором не наведено фактичних даних на підтвердження наявності такого ризику, як іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування

Крім того, в обґрунтування ризику можливості переховування від органу досудового розслідування, прокурор зазначено тяжкість покарання. Між тим, виключно цю обставину суд не може оцінювати в якості ризику, бо вона повинна бути оцінена судом лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків.

Більше того, тяжкість покарання сама по собі не може бути ризиком, оскільки в розумінні рішень ЕСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Крім того, суд вважає доречним взяти до уваги пункт 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Подвезько проти України» (Заява № 74297/11), де суд також встановлював, що пункт 3 статті 5 Конвенції вимагає надання переконливого обґрунтування органами влади будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, наскільки коротким він є. Аргументи «за» і «проти» звільнення (з-під варти), включаючи ризик того, що обвинувачений може перешкоджати належному провадженню у справі, не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), але мають підтверджуватися фактичними даними. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, ураховує тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, зокрема, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення строком від семи до п`ятнадцяти років, вагомість наявних у кримінальному провадженні доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 196 КПК України під час розгляду клопотання про продовження застосування запобіжного заходу, яке розглядається за правилами обрання запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені, на думку суду, обставини свідчать у судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого злочину, як і обставини, передбачених п. 2, 3 тобто існування ризиків та наявність достатніх підстав для застосування запобіжного заходу як - тримання під вартою (п. 1, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України), який є винятковим запобіжним заходом, і що інший більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для запобіганню встановлених у судовому засіданні ризиків.

Суд зауважує, що ним перевірено у судовому засіданні, що закінчити досудове розслідування неможливо, внаслідок виконання великого обсягу роботи та особливої складності кримінального провадження. Так, як видно з клопотання, з метою забезпечення належного виконання завдань кримінального провадження, під час досудового розслідування проведено ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій спрямованих на отримання та перевірку зібраних доказів.

Тож, на думку суду, клопотання слідчого відповідає вимогам ст. 199 КПК України та є підставою для його задоволення, та продовженню строку тримання під вартою підозрюваному в межах строку досудового розслідування.

Разом з цим, ураховуючи вимоги ч. 4 ст. 183 КПК України суд вважає за необхідне при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави.

Отже, клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 09.07.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003214, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у частині застосування запобіжного заходу підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 7, 110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193-197, 206, 309, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, поданого в рамках кримінального провадження, внесеного 13.09.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003214, про продовження строку дії запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити частково.

Продовжити підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 39 (тридцять дев`ять) днів запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тобто в межах строку досудового розслідування кримінального провадження.

Альтернативний запобіжний захід у вигляді застави підозрюваній ОСОБА_4 - не визначати.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, а останнім днем строку дії ухвали є 15.12.2023. Між тим, строк дії ухвали не може перевищувати меж строку досудового розслідування кримінального провадження, у випадку його не продовження, або не зверненням із обвинувальним актом до суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1