Провадження № 1-кп/742/485/23
Єдиний унікальний № 742/5202/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2023 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000749 від 26.08.2022 за фактом вчинення ОСОБА_3 суспільно- небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, яке передбачене ч. 2 ст. 286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , особи, відносно якої розглядається клопотання ОСОБА_3 , законний представник ОСОБА_3 ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , представник сектору ювенальної превенції ОСОБА_7 ,представник служби в справах дітей Прилуцької міської ради Чернігівської області ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ :

28 вересня 2023 року прокурор Прилуцької окружної прокуратури звернувся до суду з клопотання в якому просить застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 за вчинення сустільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, яке передбачене ч.2 ст.286 КК України , примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі його під нагляд батькові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 1 рік.

Судом встановлено, що 25.08.2022, близько 20 год. 15 хв., неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не досяг віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, не маючи у встановленому постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» порядку посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, керуючи мотоциклом «Yamaha FZ-6», СВ0515JА, рухався по вул. Київська в м. Прилуки Чернігівської області від центральної частини м. Прилуки в напрямку с. Заїзд Прилуцького району Чернігівської області.

Рухаючись в указаному напрямку із перевищенням максимально допустимої швидкості руху в населеному пункті (не менше 100,5 км/год.), поблизу будинку №213 по вул. Київська м. Прилуки, неповнолітній ОСОБА_3 , порушуючи вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями), а саме: п.п. 2.1 (а) - «водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; п.п. 2.3 (б) - «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, п. 12.3 - у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди; п. 12.4 - у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год., ігноруючи правила безпеки на транспорті, діючи необережно, проявив неуважність до дорожньої обстановки, проявляючи протиправну недбалість, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, під час руху транспортного засобу здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 , котрий здійснював перехід проїзної частини вул. Київська зліва-направо, відносно напрямку руху мотоцикла. В результаті наїзду ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку з наявністю вогнищ забою в лобних ділянках, відкритого II ст. перелому кісток правої гомілки зі зміщенням, відкритого І ст. перелому І п`ястної кістки лівої кисті (скальпований), численних забоїв голови, тулуба та кінцівок, які згідно звисновком експерта в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення водієм мотоцикла «Yamaha FZ-6»,СВ0515JА,неповнолітнім ОСОБА_3 Правил дорожнього руху стало причиною та умовою виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди та перебуває у прямому причинному зв`язку з наслідками, які настали.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні суспільно-небезпечного діяння визнав повністю та детально розповів про обставини його скоєння, а саме вказав, що рухаючись на мотоциклі зі швидкістю близько 60 км/год, після обгону автомобіля, який рухався в попутному напрямку здійснив наїзд на пішохода. Всі збитки пішоходу відшкодовані . Враховуючи, що він навчається в 11 класі та планує вступати до вищого навчального закладу системи МВС, просить скоротити термін перебування під наглядом батьків до 6 місяців. Цивільний позов прокурора визнає повністю.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_5 показав, що він являється батьком ОСОБА_3 і просить передати сина йому під нагляд на 6 місяців, оскільки останній планує вступати до вищого навчального закладу. Цивільний позов визнає повністю.

Представник служби в справах дітей ОСОБА_8 підтримала клопотання сторони захисту щодо визначення строку передачі неповнолітнього під нагляд батька в шість місяців.

Представник сектору ювенальної превенції ОСОБА_7 не заперечувала щодо передачі неповнолітнього під нагляд батьку та просила , з урахуванням позитивних характеристик та бажання вступити до вищого навчального закладу, встановити перебування неповнолітнього під наглядом батька шість місяців.

Судом досліджені докази надані на підтвердження винуватості ОСОБА_3 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, а саме:

протокол огляду місця події від 25.08.2022 року та долучена до нього схема ДТП, відповідно до яких наїзд на пішохода мотоциклом «Yamaha FZ-6» відбувся на полосі руху мотоцикла, про що свідчить розсип скла на проїжджій частині.

Висновок експерта № СЕ-19/125-22/6052-ІТ від 17.10.2022 року, яким встановлено, що мотоцикл марки «Yamaha FZ-6» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП перебував у технічно справному стані.

Висновок експерта № СЕ-19/125-22/6053-ІТ від 08.11.2022 року, яким встановлено, місце наїзду мотоцикла «Yamaha FZ-6» д.н.з. НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_9 розташоване перед ділянкою осипу сипучих тіл, позначка 3 на схемі, відносно руху по вулиці Київська в напрямку від вулиці Козача, тобто в межах 0,30- 4,7 м. від правого краю проїзної чистини вулиці Київська м.Прилуки.

Висновок експерта № 277 від 15.12.2022 року, яким встановлено, що ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку з наявністю вогнищ забою в лобних ділянках, відкритого II ст. перелому кісток правої гомілки зі зміщенням, відкритого І ст. перелому І п`ястної кістки лівої кисті (скальпований), численних забоїв голови, тулуба та кінцівок, які в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Протоколом слідчого експерименту від 01.11.2022 року проведеного за участі потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якого останній указав, що він переходив проїзну частину вулиці Київська в неустановленому місці , під кутом та з ліва на право по ходу руху мотоцикла.

Протоколом слідчого експерименту від 01.11.2022 року проведеного за участі потерпілого ОСОБА_9 , відповідно до якого останній указав, що він переходив проїзну частину вулиці Київська в неустановленому місці , під кутом та з ліва на право по ходу руху мотоцикла, а також встановлено видимість пішохода від осьової лінії по ходу руху мотоцикла до моменту виходу пішохода на проїзну частину, яка становить 170 метрів.

Протоколом слідчого експерименту від 02.03.2023 року проведеного за участі свідка ОСОБА_10 , який вказав, що мотоцикл рухався по вулиці Київській на відстані 4,5 м від краю правого бордюру по ходу руху. Також вказав, що наїзд на пішохода відбувся навідстані 2 метри від правого бордюру по ходу руху мотоцикла.

Висновок експерта № СЕ-19/125-23/8703-ІТ від 21.08.2023 року, яким встановлено, що в умовах місця події даної дорожньо - транспортної пригоди мінімально можлива швидкість руху мотоцикла «Yamaha FZ-6» реєстраційний номер НОМЕР_1 дорівнює 100,5 + 134,8 км/год. В умовах місця події дорожньо - транспортної пригоди, вказаних у постанові про призначення судової експертизи, водій мотоцикла «Yamaha FZ-6» , реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 мав технічну можливість своїми односторонніми діями уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_9 , рухаючись із максимально допустимою швидкістю для населеного пункту, позначеного дорожнім знаком 5.49. В даній дорожній обстановці водій мотоцикла «Yamaha FZ-6» , реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_3 повинен був рухатися зі швидкістю не більше 50 км/год, тобто діяти в відповідності до вимог пунктів 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху, а з моменту виникнення небезпеки для руху повинен був застосовувати гальмування, тобто діяти у відповідності до пункту 12.3 Правил дорожнього руху з урахуванням терміну «небезпека для руху», що зазначено в пункті 1.10 Правил дорожнього руху. В умовах місця події дорожньо - транспортної пригоди, вказаних у постанові про призначення судової експертизи, дії водія мотоцикла «Yamaha FZ-6», реєстраційний номер НОМЕР_3 .1А ОСОБА_3 не відповідали технічним вимогам пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху.В умовах місця події дорожньо - транспортної пригоди, вказаних у постанові про призначення судової експертизи, в діях водія мотоцикла «Yamaha FZ-6", реєстраційний номер НОМЕР_4 ОСОБА_3 вбачається невідповідність вимогам пунктів 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо - транспортної пригоди та були причиною виникнення події даної дорожньо - транспортної пригоди.

Надаючи оцінку показанням неповнолітнього ОСОБА_3 в частині визнання своєї провини у порушенні правил дорожнього руху, що призвели до наїзду на пішохода, суд визнає дані покази достовірними та такими, що повністю узгоджується з протоколом огляду місця події від 25.08.2022 року та висновком експерта № СЕ-19/125-22/6053-ІТ від 08.11.2022 року, а також протоколом проведення слідчого експерименту за участі потерпілого та свідка в частині місця наїзду на пішохода, а саме: по вулиці Київській на полосі руху мотоцикла ближче до правого бордюру по ходу руху мотоцикла.

Протоколи слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_9 в своїй сукупності узгоджуються між собою та підтверджують, що потерпілий ОСОБА_9 переходив проїзну частину у неустановленому місці з ліва на право по ходу руху мотоцикла, а мотоцикл рухався ближче до осьової лінії на відстані близько 4.5 метра від бордюру по ходу руху мотоцикла.

Натомість доводи неповнолітнього про те, що він рухався зі швидкість 60 км/год спростовані висновком експерта висновок експерта № СЕ-19/125-23/8703-ІТ від 21.08.2023 року в якому вказано, що можлива швидкість руху мотоцикла «Yamaha FZ-6» реєстраційний номер НОМЕР_1 дорівнює 100,5 + 134,8 км/год.

Висновок експерта № 277 від 15.12.2022 року, яким встановлено, що ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження ,які в своїй сукупності відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Висновок експерта № СЕ-19/125-22/6052-ІТ від 17.10.2022 року, яким встановлено, що мотоцикл марки «Yamaha FZ-6» д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП перебував у технічно справному стані, суд не приймає до уваги, оскільки він не доводить і не спростовує винуватості ОСОБА_3 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, а отже є неналежним доказом.

Висновок експерта № СЕ-19/125-23/8703-ІТ від 21.08.2023 року підтверджує, що причиною настання дорожньо-транспортної пригоди за участі неповнолітнього ОСОБА_3 в результаті якої потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження є невідповідність дій ОСОБА_3 , які виразилися у недотриманні вимог пунктів 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху, а з моменту виникнення небезпеки для руху повинен був застосовувати гальмування, тобто діяти у відповідності до пункту 12.3 Правил дорожнього руху з урахуванням терміну «небезпека для руху», що зазначено в пункті 1.10 Правил дорожнього руху.

Суд вважає, безпідставними доводи сторони захисту про те, що визначена експертом швидкість не відповідає дійсності з тих підстав, що експертом використовувалася інформаційні джерела 1987, 1990, 1991 року , які є застарілими порівняно з роком випуску мотоцикла , який має сучасні характеристики щодо плавності його форм і що впливає на параметри гальмування, оскільки мотивувальна частина висновку є обґрунтованою, а використані експертом вихідні дані ніяким чином не впливають на рік випуску транспортного засобу та не впливають на результати дослідження.

Надаючи , оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам в їх сукупності та з точки зору достатності, суд констатує, що прокурором доведено, що неповнолітнім ОСОБА_3 вчинено суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, яке передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Так, згідно зі ст.498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

За положеннями ч.1 ст.22 КК України, кримінальній відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося шістнадцять років.

У відповідності до ч.2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст.105 КК України суд застосовує до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Частиною 2 статті 105 КК України передбачено, що суд застосовує до неповнолітнього такі примусові заходи виховного характеру:

1) застереження,

2) обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього;

3) передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх замінять чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання;

4) покладення на неповнолітнього, який досяг 15-річного віку і має майно, кошти або заробіток, обов`язку відшкодування майнових збитків;

5) направлення неповнолітнього до спеціальної навчально-виховної установи для дітей і підлітків до його виправлення, але на строк, що не перевищує 3-х років.

Відповідно положень ч. 3 ст. 105 КК України, до неповнолітнього може бути застосовано кілька примусових заходів виховного характеру, що передбачені у ч. 2 ст. 105 КК України.

Відповідно до ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру, суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно - небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від одинадцяти років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Положення ст. 103 КК України вимагають, щоб суд при призначенні покарання неповнолітньому, крім обставин, передбачених в статтях 65-67 цього Кодексу врахував умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього.

З огляду на п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього.

Крім того, відповідно до п.9 вищевказаної Постанови, до спеціальних навчально-виховних установ направляють неповнолітніх, котрі вийшли з-під контролю батьків чи осіб, які їх заміняють, не піддаються виховному впливу та не можуть бути виправлені шляхом застосування інших примусових заходів виховного характеру.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив суспільно небезпечне діяння у віці 15 років, тобто не досяг шістнадцятирічного віку з якого передбачена кримінальна відповідальність за ст..286 КК України, а отже до нього підлягають застосування примусові заходи виховного характеру.

При призначенні примусових заходів виховного характеру суд враховує обставини, суспільну небезпечність та наслідки діяння, дані про особу ОСОБА_3 , який має молодий вік, навчається в 11-му класі ліцею, позитивно характеризується , проживає в повній сім`ї , яка належним чином забезпечена, а батьки здійснюють належне виховання і поведінку, його ставлення до вчиненого, а саме розкаяння , відшкодування потерпілому заподіяних збитків і застосовує на підставі ст. 97, 105 КК України до неповнолітнього ОСОБА_3 примусовий захід виховного характеру у вигляді застереження та передачі його під нагляд батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ..

При визначенні строку на який необхідно передати ОСОБА_5 під нагляд батьків, та який забезпечить належний вплив батьків на поведінку останнього , з урахуванням позиції неповнолітнього та його законного представника щодо бажання ОСОБА_5 наступного року вступати до вищого навчального закладу, а також позиції представників органу опіки та піклування і ювенальної превенції, які просили визначити строк перебування неповнолітнього під опікою батьків в шість місяців з метою забезпечення останньому права на вступ до вищого навчального закладу, суд вважає за необхідне встановити строк перебування ОСОБА_3 під наглядом батька 8 (вісім) місяців, що не позбавить неповнолітнього права вступу до вищого навчального закладу і забезпечить досягнення мети застосування даного заходу.

По справі прокурором заявлено цивільний позов в якому, останній просить cтягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь: 1) Прилуцької міської ради - органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває заклад охорони здоров`я - Комунальне некомерційне підприємство «Прилуцька центральна міська лікарня», кошти, в сумі 16 460 грн. 79 коп. (одержувач: банк одержувача: р/р: НОМЕР_5 , АТ КБ «ПриватБанк» у м. Дніпро, (призначення платежу «місцевий бюджет»)); 2) на користь Національної служби здоров`я України кошти, в сумі 30 058 грн. 24 коп. (одержувач: банк одержувача: р/р: UА6303731, АТ КБ «ПриватБанк» у м.Дніпро, ), в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_9 .

Згідно з положеннями ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко - дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.

Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року затверджено Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», яким встановлено,що статтею 1206 Цивільного кодексу України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.

Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонарного лікувального закладу.

Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями у результаті неправомірних дій ОСОБА_3 потерпілий ОСОБА_9 знаходилася на лікуванні в КЛПЗ «Прилуцька центральна лікарня» на протязі 25 ліжко-днів.

Розрахунком здійсненим КЛПЗ «Прилуцька центральна лікарня» встановлено, що вартість лікування ОСОБА_9 за 25 ліжко-днів становить 46 519,03 гривні, з яких 16 460 гривень кошти місцевого бюджету та 30 058 грн.24 коп. кошти Національної служби здоров`я України.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що КЛПЗ «Прилуцька центральна лікарня» понесла витрати на лікування потерпілого ОСОБА_9 , який отримав ушкодження у зв`язку з вчиненням ОСОБА_3 суспільно-небезпечного діяння , який є неповнолітньою особою, та враховуючи, що ОСОБА_3 не має майна чи коштів, що є його власністю, або самостійного заробітку (заробітної плати, стипендії тощо), то останні належить стягнути з батька ОСОБА_3 ОСОБА_5 , який не заперечував щодо задоволення позову.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 24.11.2022 року на мотоцикл марки «Yamaha FZ-6» д.н.з. НОМЕР_1 підлягає скасуванню.

Судові витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженню в розмірі 6 466 (шість тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 92 копійки підлягають стягнення з батька ОСОБА_3 ОСОБА_5 ,оскільки ОСОБА_3 не має майна чи коштів, що є його власністю, або самостійного заробітку (заробітної плати, стипендії тощо).

Керуючись статтями 498, 500, 501 КПК України, статтями 97, 105 КК України, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000749 від 26.08.2022 за фактом вчинення ОСОБА_3 суспільно- небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, яке передбачене ч. 2 ст. 286 КК України задовольнити частково.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , примусові заходи виховного характеру у виді застереження та передачі під нагляд батька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строком на 8( вісім) місяців.

Роз`яснити неповнолітньому ОСОБА_3 наслідки його дій, оголосити осуд за ці дії, попередити про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь Прилуцької міської ради - органу місцевого самоврядування, в управлінні якого перебуває заклад охорони здоров`я - Комунальне некомерційне підприємство «Прилуцька центральна міська лікарня», кошти, в сумі 16 460 грн. 79 коп. (одержувач: банк одержувача: р/р: НОМЕР_5 , АТ КБ «ПриватБанк» у м. Дніпро, (призначення платежу «місцевий бюджет») в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь Національної служби здоров`я України кошти, в сумі 30 058 грн. 24 коп. (одержувач: банк одержувача: р/р: НОМЕР_6 , АТ КБ «ПриватБанк» у м. Дніпро, ), в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , на користь держави 6 466(шість тисяч чотириста шістдесят шість) гривень 92 копійки в рахунок витрат понесених на залучення експертів.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду від 24.11.2022 року на мотоцикл марки «Yamaha FZ-6» д.н.з. НОМЕР_1 скасувати, а транспортний засіб залишити в законному володінні власника.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя ОСОБА_11