Провадження № 1-кп/727/459/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Чернівці матеріали кримінального провадження /ЄРДР №0003781/ за обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Чернівці, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одруженої, раніше не судимої, -

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Так, 25.09.2023 року близько 09 год. 00 хв., ОСОБА_4 , діючи в умовах воєнного стану, який був введений на підставі указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» реалізуючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, протиправно, з корисливих мотивів, маючи на меті особисте збагачення, таємно, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, тобто вважаючи, що діє непомітно для сторонніх осіб, шляхом відкриття незачинених дверей зайшла до кв. АДРЕСА_2 , звідки викрала грошові кошти в сумі 20 000 гривень та 50 євро (згідно курсу НБУ станом на 25.09.2023 року становить 2 025 грн.), чим спричинила матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_5 на вказану суму.

Після вказаних дій, ОСОБА_4 із місця вчинення злочину пішла та викраденим розпорядилась на власний розсуд, чим своїми умисними діями спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 22 025 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобтотаємне викрадення чужого майна (крадіжку), за кваліфікуючими ознаками поєднану з проникненням у житло та вчинену в умовах воєнного стану.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину визнала повністю та пояснила, що обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності. Вказала, що вона була знайомою з потерпілою, бо її мати біля 8 років допомагала цій сім`ї по господарству. 25.09.2023 року вона шукала особу, яка живе у цьому ж будинку АДРЕСА_3 . По дорозі вона вирішила зайти до потерпілої, оскільки її мати вже місяць туди не ходила, оскільки захворіла на важку хворобу. Вона легенько постукала у вхідні двері. Дверей ніхто не відчиняв тому вирішила зайти в квартиру. Їй було відомо, що потерпіла жила зі своїм чоловіком, який також хворів. Вона зрозуміла, що власники квартири не почули як вона зайшла до їх квартири. Вона бачила, що двері в спальню потерпілої були відчинені, а сумка потерпілої лежала на стільці в її кімнаті. На той час їй не вистачало грошей на лікування матері, яка хворіла. Коли вона зайшла до квартири то зрозуміла, що потерпіла була на кухні. Вона відкрила сумку, там був гаманець. З нього вона взяла всі купюри, це були гривні, які поклала собі до кишені. Серед них було також 50 Євро. Викрадені гроші порахувала вже вдома, там було 20 000 грн. та 50 Євро. По дорозі, коли виходила із квартири потерпілої зустріла хлопця на ім`я ОСОБА_6 , який допомагав потерпілій та її чоловіку в лікуванні. Вона з ним привіталась. Через деякий час до неї зателефонувала донька потерпілої, кричала та погрожувала їй. Пізніше, в цей же день до неї приїхали правники поліції, яким вона добровільно розповіла про вчинену крадіжку. Вказала, що потерпілій завдана шкода на даний час нею повністю відшкодована. У вчиненому щиро розкаюється і просить її суворо не карати та не позбавляти волі.

Показання ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась та спрямувала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність. Завдана шкода ОСОБА_4 їй відшкодована у повному обсязі, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченої вона немає. Просить ОСОБА_4 суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_4 погодилась на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім її особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують її як особу, пояснивши, що рішення її добровільне і наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України їй зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченої та кваліфікація її дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_4 органами досудового розслідування за ч.4 ст.185 КК України кваліфіковані правильно, оскільки обвинувачена вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжку), за кваліфікуючими ознаками поєднану з проникненням у житло та вчинену в умовах воєнного стану.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують її покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченою злочин відповідно до ст.12 КК України належать до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченої встановлено, що вона раніше не судима (т.1 а.с.74), на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (т.1 а.с.64, 66).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні злочину, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

За наведених обставин, суд вважає, що ОСОБА_4 можливо призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.4 ст.185 КК України, а саме у вигляді 5 років позбавлення волі.

А також, враховуючи те, що обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, щиро розкаялась у вчиненому, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення, а також враховуючи, що завдана шкода потерпілій повністю відшкодована та потерпіла претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 немає, суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченої вимоги ст.ст.75, 76 КК України та звільнити її від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 та запобігання вчинення нею нових злочинів.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України і призначити їй покарання за даною статтею КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 , звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вона протягом 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджатиме за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_4 залишити попередню - домашній арешт.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 20 0000 грн. та 50 євро, які згідно постанови слідчого від 26 вересня 2023 року визнані речовим доказом по кримінальному провадженню та згідно розписки від 26 вересня 2023 року повернуті власнику - потерпілій ОСОБА_5 - залишити ОСОБА_5 за належністю.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_1