Справа № 367/4506/22
Провадження по справі № 1-кп/367/428/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпені кримінальне провадження, відомості щодо якого 12.11.2021 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000138, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красилівка Коростишівського району Житомирської області, громадянина України, не одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 жовтня 2021 року близько о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем марки Dulevo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом проїзною частиною вулиці Северинівська в районі будинку 105-Б в місті Ірпені Бучанського району Київської області у смузі для руху в бік залізничного вокзалу, не будучи уважним під час керування транспортним засобом, не стеживши за дорожньою обстановкою та відповідно не реагуючи на її зміну, створюючи загрозу безпеці дорожнього руху, не скориставшись допомогою інших осіб для забезпечення безпечності руху, не переконавшись у відсутності пішоходів біля задньої частини автомобіля шляхом спостереження у дзеркала заднього виду, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину вулиці перпендикулярно напрямку руху автомобіля та перебувала у вертикальному положенні біля задньої частини автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, множинних вогнищевих геморрагічних забоїв головного мозку, посттравматичного субарахноїдального крововиливу, внутрішньо-мозкової гематоми в лівій тім`яній ділянці з крововиливом в шлуночкову систему, перелома альвеолярного виростку верхньої щелепи, забію м`яких тканин правого колінного суглобу, забійної рани ліктьової кисті. Отримані потерпілою тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння.

У даній дорожній обстановці ОСОБА_5 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, а саме:

1)пункту 2.3 «б», відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій, зокрема, зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

2)пункту 2.3 «д», відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;

3)пункту 10.9, відповідно до якого під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_5 вимог пунктів 2.3 «б», 2.3 «д» та 10.9 Правил дорожнього руху України перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_6 тяжкого тілесного ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 286 КК України беззаперечно визнав, суду показав, що він працював водієм прибиральної машини, 05.10.2021 близько 15.30 години керував транспортним засобом Dulevo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та здійснював прибирання вулиці Северинівської в м. Ірпені Бучанського району Київської області. Під час прибирання його транспортний засіб здійснив зворотній викид сміття на проїзну частину, у зв`язку з чим ОСОБА_5 змушений був здійснити рух транспортного засобу заднім ходом. Перед початком вказаного маневру, обвинувачений ОСОБА_5 пересвідчився у безпечності руху та тому, що на проїзній частині не було інших транспортних засобів або пішоходів, почергово дивися у ліве та праве бокові дзеркала, рухався зі швидкістю близько 5 км/год. Зазначив, що вказаний транспортний засіб не облаштовано звуковим сигналом при русі заднім ходом, але при прибиранні від автомобілю лунає достатньої потужності звук, який добре чутно всім стороннім особам. Також зазначив, що, проїхавши заднім ходом близько 10 метрів у правому боковому дзеркалі він побачив, що впала людина, після чого одразу зупинив транспортний засіб, вибіг на дорогу та побачив, що він здійснив наїзд задньою частино автомобіля на жінку. Після цього, обвинувачений одразу викликав швидку допомогу та поліцію. Наступного дня обвинувачений одразу знайшов доньку потерпілої жінки та передав наявні у нього грошові кошти на лікування травмованої жінки. Також, отримавши першу заробітну плату, ОСОБА_5 одразу перерахував її на картковий рахунок доньки потерпілої. У вчиненому ОСОБА_5 щиро розкаявся, просив у потерпілої вибачення, зазначив, що потерпіла та її родина не мають до нього претензій.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що 05.10.2021 близько 15.00 години їй потрібно було перейти проїзну частину по вул. Северинівській в м. Ірпені, оскільки до пішохідного переходу їй потрібно було далеко йти, вона вирішила перейти дорогу у місці, де такий перехід відсутній. Переходячи дорогу, вона бачила на проїзній частині прибиральну машину, але не помітила, що вказаний транспортний засіб рухався заднім ходом. Майже завершивши перетин проїзної частини, вона раптово впала і втратила свідомість. Потерпіла зазначила, що навіть не зрозуміла, що на неї наїхав транспортний засіб. Також, потерпіла ОСОБА_6 зазначила, що обвинувачений вибачався перед нею, їй відомо про факт відшкодування ним заподіяної матеріальної шкоди через її доньку, а також про факт виплати страхового відшкодування за лікування, тому претензій до обвинуваченого вона не має та з урахуванням усіх обставин потерпіла просила суд суворо не карати ОСОБА_5 і не позбавляти його волі.

Також судом досліджено матеріали кримінального провадження, зібрані стороною обвинувачення, а саме:

- витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000138 від 12.11.2021, з якого вбачається, що 05.10.2021 до ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_5 щодо здійснення ним 05.10.2021 о 15.30 годині наїзду автомобілем марки Dulevo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_6 , у результаті чого останній було спричинено тілесні ушкодження;

- протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 05.10.2021 і додані до нього схему та ілюстративні таблиці, відповідно до яких 05.10.2021 у період часу з 17.00 години по 18.21 години за участі ОСОБА_5 та у присутності понятих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди в м. Ірпені по вул. Северинівській, 105Б та, зокрема, встановлено, що оглядовість із кабіни водія на смузі руху автомобіля при задньому вигляді складає понад 30 м, на ділянці дороги, де сталася дорожньо-транспортна пригода пішохідний перехід відсутній;

- роздруківка результату огляду водія ОСОБА_5 на стан сп`яніння від 05.10.2021 № 777, згідно з яким обвинувачений у стані алкогольного сп`яніння не перебував, результат тесту 0,00проміле;

- протокол проведення слідчого експерименту від 28.09.2022 за участі потерпілої ОСОБА_6 , за яким потерпіла показала як вона у місці, де відсутній пішохідний перехід, у повільному темпі переходила проїзну частину дороги в м. Ірпені по вул. Северинівській, до будинку 105Б та бачила на іншому боці дороги прибиральний автомобіль, який не рухався;

- висновок судово-медичної експертизи № 286/Е, проведеної експертом Київського обласного бюро судово-медичної експертизи у період з 20.12.2021 по 23.12.2021, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_6 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, множинних вогнищевих геморрагічних забоїв головного мозку, посттравматичного субарахноїдального крововиливу, внутрішньо-мозкової гематоми в лівій тім`яній ділянці з крововиливом в шлуночкову систему, перелома альвеолярного виростку верхньої щелепи, забію м`яких тканин правого колінного суглобу, забійної рани ліктьової кисті. Отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент заподіяння;

- висновок інженерно-транспортної експертизи від 17.10.2022 № СЕ-19/111-22/42458-ІТ, проведеної експертами Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ України, згідно з яким було встановлено, що за дорожніх обставин на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля Dulevo, реєстраційний номер НОМЕР_1 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.9 Правил дорожнього руху України, останній мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода шляхом виконання зазначених вимог, а в його діях вбачається невідповідність цим приписам, які з технічної точки зору перебувають в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, на підставі повного, всебічного та об`єктивного дослідження доказів в їх сукупності з врахуванням ч. 1 ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, вважає доведеною повністю вину ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 286 КК України, а саме порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження.

Разом з тим, суд вважає, що до дорожньо-транспортної пригоди призвели не лише односторонні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки дії потерпілої ОСОБА_6 з огляду на повідомлені нею обставини та досліджені судом письмові докази також не відповідають приписам Правил дорожнього руху України, а саме пункту 4.8, згідно з яким, якщо в зоні видимості немає переходу або перехрестя, а дорога має не більше трьох смуг руху для обох його напрямків, дозволяється переходити її під прямим кутом до краю проїзної частини в місцях, де дорогу добре видно в обидва боки, і лише після того, як пішохід упевниться у відсутності небезпеки. Такого висновку суд дійшов з огляду на те, що потерпіла ОСОБА_6 , виявивши на проїзній частині прибиральну машину та маючи намір перетнути дорогу поза межами пішохідного переходу, де дорогу видно добре в обидва боки, не упевнилася у відсутності небезпеки такого руху.

Вирішуючи питання щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до приписів частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За правилами п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, частина 2 цієї статті наголошує, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при призначенні покарання за відповідною частиною ст. 286 КК суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до ст. 65 КК України враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, тяжкість наслідку вчиненого злочину у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілої ОСОБА_6 , необережну форму вини обвинуваченого у вчиненому, його осуд та щире каяття щодо вчиненого ним, позитивну посткримінальну поведінку обвинуваченого, який не залишив місця дорожньо-транспортної пригоди, одразу викликав швидку допомогу потерпілій та поліцію, надавав потерпілій матеріальну допомогу під час лікування, а також те, що цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу була застрахована у відповідності до закону, а тому потерпіла отримала узгоджене зі страховою компанією відшкодування витрат.

Також, судом враховується, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_5 як під час досудового розслідування, так і під час розгляду кримінального провадження судом свідчить про беззаперечне визнання ним своєї вини у вчиненому. Так, під час досудового розслідування ОСОБА_5 визнавав свою вину, не перешкоджав встановленню істини, про що свідчать відомості з обвинувального акта, згідно якого стороною обвинувачення обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 , визнано щире каяття. Окрім того, на підтвердження істинності визнання свої вини у вчиненому свідчить й те, що позиція обвинуваченого щодо визнання себе винним не змінилася й під час судового розгляду кримінального провадження.

При цьому, судом враховується та обставина, що потерпіла ОСОБА_6 , здійснюючи перехід проїзної частини дороги поза межами пішохідного переходу, також не переконалась у безпеці цього.

Окрім того, вирішуючи питання щодо необхідного та достатнього покарання ОСОБА_5 , обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає повне визнання вини обвинуваченим та його щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні, оскільки з поведінки та ставлення обвинуваченого до вчиненого діяння вбачається розуміння та осуд останнім суті скоєного злочину, його наслідків, бажанні залагодити свою провину, на підтвердження чого свідчить та обставина, що обвинувачений вибачався перед потерпілою та відшкодовував матеріальні збитки під час проходження потерпілою лікування.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом відповідно до ст. 67 КК України не встановлено.

Одночасно суд бере до уваги відомості щодо особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, відносно якого відсутні відомості щодо девіантної поведінки в частині порушення правил дорожнього руху, має постійне місце проживання, не перебуває на обліках у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, позитивно характеризується за місцем роботи, на підтвердження чого свідчать численні грамоти.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи позицію сторони обвинувачення та потерпілої, які вважали можливим виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, яке є необхідним та достатнім для його кари, виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України без позбавленням права керування транспортним засобом та вважає, що з огляду на повне й беззаперечне визнання ним вини, щире каяття обвинуваченого, позитивну посткримінальну поведінку, відшкодування завданої шкоди, відсутність обтяжуючих покарання обставин та наявність пом`якшуючих покарання обставин, даних про його особу, ОСОБА_5 може бути звільнено від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Суд вважає, що звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку за обставин з наслідками, які були встановлені судом у даному кримінальному провадженні, не вплине на формування думки інших осіб про неприпустимість порушення Правил дорожнього руху України та чітке розуміння того, що особа буде нести невідворотне та справедливе покарання за такі дії, оскільки будь-яке покарання носить виключно індивідуальний характер, яке має бути призначено з урахуванням всіх обставин кримінального правопорушення, його наслідків, ставлення винної особи до вчиненого та заподіяних наслідків, його посткримінальну поведінку, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, відомості щодо особи винного.

Щодо призначення покарання без застосування додаткового покарання судом враховано встановлені обставини дорожньо-транспортної пригоди, наявні порушення Правил дорожнього руху в діях потерпілої ОСОБА_6 , а також враховано, що для ОСОБА_5 керування транспортним засобом є єдиною можливістю заробляти необхідні кошти для його життя та забезпечення його сина, який є військовослужбовцем-строковиком.

За таких обставин запобіжний захід у відношенні обвинуваченого до набрання вироком суду законної сили суд не обирає.

Цивільний позов у вказаному кримінальному провадженні не заявлено.

Речові докази відсутні.

Процесуальні витрати, понесені у вказаному кримінальному провадженні, підлягають стягненню з обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки та покласти на нього на підставі ст. 76 КК України такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід до ОСОБА_5 не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальному розмірі 1132 (одна тисяча тридцять два) гривень 68 копійки.

Вирок суду може бути оскаржено учасниками процесу протягом 30-ти діб з моменту його проголошення до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ірпінський міський суд Київської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1