Провадження №11-кп/824/1426/2024 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора (ВКЗ) - ОСОБА_6 ,

захисника (ВКЗ) - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого (ВКЗ) - ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 , на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2023 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 січня 2024 року включно,-

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з ухвалою суду, в провадженні Солом`янського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000198, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.05.2022, по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, у якому прокурором подано клопотання про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2023 року ОСОБА_8 продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 08 січня 2024 року включно.

Своє рішення суд мотивував тим, що наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що після оголошення підозри 25.05.2022 ОСОБА_8 переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Крім того, 24.05.2022 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 (адреса: АДРЕСА_1 ) було виявлено документи із зазначеними в них даними щодо паспорту гр. РФ ОСОБА_8 , також підозрюваний має родинні та дружні зв`язки з особами, які знаходяться на тимчасово окупованій території та території РФ. Вказані факти дають об`єктивні підстави вважати, що ОСОБА_8 може спробувати незаконно покинути територію України.

Наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України підтверджується наступними обставинами: ОСОБА_8 знаходився на посаді голови комісії з реорганізації КДМУ та будучи доктором медичних наук (отримав даний науковий ступінь від Міністерства освіти та науки РФ), отримав необхідні соціальні зв`язки для незаконного впливу на свідків та перешкоджання цьому кримінальному провадженні в інший спосіб.

Також, наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який виражається в тому, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Розглядаючи можливість застосування до ОСОБА_8 альтернативних запобіжних заходів, суд застосовав положення ч. 6 ст. 176 КПК України, яка визначає, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто, тримання під вартою. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що інші запобіжні заходи не можуть бути застосовані судом в силу вимог Закону.

Не погоджуючись з ухвалою суду, захисник просить скасувати її та застосувати до ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що для досягнення мети запобіжного заходу та забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 немає необхідності у застосуванні такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою.

Зазначає, що матеріали, які надані стороною обвинувачення до клопотання дають підстави відмови в продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 та обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Наголошує на тому, що ризик начебто "можливості переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду" не підтверджено будь-яким документом.

Звертає увагу на те, що суд не дав оцінки такій суперечності та не вказав, в чому саме проявляється ризик можливості приховати або спотворити уже вилучені речі та документи, або чому суд, вважаючи, що докази не зібрані, вважає обґрунтованою підозру.

Вказує, що обвинувачений раніше не судимий та має позитивні характеристики від колег та осіб, які заслуговують на повагу.

Обвинувачений в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, а саме: цілодобовий домашній арешт, за адресою проживання: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що інформація надана прокурором, щодо наявності у нього паспорту РФ є брехнею, так як він не заперечував наявності громадянства РФ, але не паспорту. Зазначає, що все листування зі співробітником ФСБ РФ здійснювалось під контролем СБУ.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого та його захисника на підтримку поданих апеляційних скарг, думку прокурора щодо необґрунтованості апеляційних вимог, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до ст.199 КПК України, розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Продовжуючи строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , як того вимагає закон, суд встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, на які вказує прокурор, підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

З врахуванням характеру висунутого ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за яке передбачене покарання у виді п`ятнадцяти років або довічне позбавленням волі, з конфіскацію майна, обвинувачений є внутрішньо-переміщеною особою, міцних сталих зв`язків за місцем проживання не має, а також враховуючи всі наявні в матеріалах провадження дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що обвинувачений ОСОБА_8 може переховуватися від суду, продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується та вчинити інші протиправні дії.

Беручи до уваги суспільну небезпечність інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, направленого проти основ національної безпеки України, характер вчиненого правопорушення, колегія суддів вважає, що висновки суду про продовження існування зазначених прокурором ризиків є такими, що ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження, тому відсутні підстави для зміни обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який.

Також, в сукупності із вищевикладеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону суд врахував дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також інші обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність обставин, які виправдовують продовження дії обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про відсутність вини у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не можуть бути предметом дослідження в суді апеляційної інстанції при перегляді на предмет законності ухвали суду першої інстанції про доцільність перебування під вартою обвинуваченої під час судового розгляду.

Відтак, колегія суддів вважає, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дію якого продовжено судом першої інстанції, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні на даній стадії судового розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та змінисудового рішення.

Керуючись ст.ст. 401, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника - адвоката ОСОБА_10 - залишити без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2023 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 08 січня 2024 року включно - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: