У Х В А Л А

Іменем України

14 лютого 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду м.Києва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000409 від 22 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Деснянського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000409 від 22 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України.

Відповідно до автоматизованого розподілу матеріалів розгляд вказаного кримінального провадження визначено судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 .

Прокурором ОСОБА_3 заявлено відвід головуючому у справі - судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 , з тих підстав, що в рамках кримінального провадження №0000020 від 05 лютого 2014 року, з якого на стадії досудового розслідування було виділено кримінальне провадження №0000409 від 22 травня 2023 року, були допитані судді Деснянського районного суду м.Києва. З підстав п. 2 ч. 1 ст. 75 КПК України станом на 07 лютого 2024 року вже відведені судді ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_1 та ОСОБА_13 . Крім того, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України було відведено суддів ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .

В той же час 06 лютого 2024 року суддею ОСОБА_13 було відмовлено в задоволенні заяви про відвід судді ОСОБА_4 . Однак на думку прокурора, під час розгляду даної заяви не було забезпечено достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обгрунтований сумнів у безсторонності суду, оскільки питання про відвід головуючого судді, який розглядатиме обвинувальний акт, вирішувалось суддею, яка відповідно до приписів п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, не мала права брати участі у кримінальному провадженні, оскільки вже раніше була відведена від розгляду вказаного кримінального провадження. Крім того, суддя ОСОБА_13 має статус обвинуваченої в іншому кримінальному провадженні, де потерпілим є ОСОБА_16 , який є потерпілим також у даному кримінальному провадженні.

Прокурор також зазначає, що обвинувачені ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , працювали на посадах начальника слідчого відділу та слідчих слідчого відділу Деснянського РУ ГУ МВС України у м.Києві та мали службові взаємовідносини із суддями Деснянського районного суду м.Києва, що також наводить на обгрунтовані сумніви у можливості забезпечення неупередженого і безстороннього розгляду кримінального провадження.

Крім того, прокурор посилається на те, що суддя ОСОБА_4 відряджений до Деснянського районного суду м. Києва, а вказане кримінальне провадження є актуальним та має значний резонанс у суспільстві, наявний значний суспіьний інтерес у швидкому, всебічному та об`єктивному розгляді вказаного кримінального провадження, а можливість переривання відрядження не сприятиме виконанню завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

З огляду на вище зазначене, на думку прокурора наявні підстави, передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України для відводу судді ОСОБА_4 .

Суддя ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду заяви. Інші учасники судового провадження, а саме обвинувачені, захисники, потерпілі на розгляд заяви прокурора про відвід судді не з`явились. Їх неявка не перешкоджає розгляду заяви прокурора про відвід.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити заяву про відвід судді.

Обвинувачений ОСОБА_5 подав до суду заперечення на заяву про відвід судді, в яких просив відмовити у задоволенні відводу з тих підстав, що прокурором не наведено наявності обставин, які б викликали сумніви в неупередженості судді і унеможливлювали ухвалення ним об`єктивного судового рішення у даному кримінальному провадженні.

Суд вислухавши думку прокурора, дослідивши заперечення на заяву прокурора, заяву прокурора про відвід судді, приходить до такого висновку.

Згідно положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, зокрема, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до положень ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно положень ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до ч. 1 статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Найважливішою ознакою суду є його незалежність та безсторонність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У практиці Європейського суду з прав людини сформовано, серед іншого, характеристики незалежності суду, одна з яких полягає в тому, що суд має сприйматися як незалежний орган; щодо ознак безсторонності суду, то він повинен сприйматися таким з об`єктивного погляду з достатніми гарантіями для виключення будь-яких легітимних сумнівів з цього приводу (пункти 125, 126 рішення від 6 жовтня 2011 року у справі "Агрокомплекс проти України"). Важливим питанням є довіра яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві (рішення від 09.11.2006 у справі "Білуга проти України", від 28.10.1998 у справі "Ветштайн проти Швейцарії" тощо).

Про те, що термін "суд, встановлений законом", поширюється не лише на правову основу існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, звернуто також увагу Європейським судом з прав людини у справі "Сокуренко і Стригун проти України".

Відповідно до вимог ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Вимогами п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді передбачено, що суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Згідно з п. 12 висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень, у відношенні сторін в судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, упередженості, які впливають або можуть сприйматися як такі, що впливають на здатність судді приймати незалежне рішення. Значення цього принципу виходить далеко за конкретні інтереси визначеної сторони в якому-небудь спорі. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Враховуючи викладене, практику Європейського суду з прав людини, положення п. 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК України, доводи викладені в заяві прокурора про відвід, зважаючи на те, що стороною обвинувачення повторно подано заяву про відвід головуючого судді, що вказує на те, що у сторони обвинувачення є сумніви в безсторонності, об`єктивності та неупередженості судді, та які можуть бути визнані обґрунтованими в очах стороннього незацікавленого спостерігача, тому з метою уникнення будь-яких сумнівів в неупередженості судді, сприяння підвищенню рівня довіри громадськості до судів, приходжу до висновку про необхідність задоволення заяви прокурора про відвід судді.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 76, 81, 82 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про відвід судді Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від розгляду кримінального провадження № 0000409 від 22 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України - задовольнити.

Відвести суддю Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від участі у розгляді кримінального провадження № 0000409 від 22 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , кожного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України (номер справи 754/13879/23).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -