Номер провадження: 11-кп/813/541/24
Справа № 511/1882/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.08.2023 у кримінальному провадженні №0000287, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2023 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Фрунзівка, маючого середню - спеціальну освіту, одруженого, маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді старшого стрільця 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції задоволено клопотання захисника ОСОБА_7 та закрито кримінальне провадження №0000287, внесене до ЄРДР 19.05.2023 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного ст. 219 КПК України.

Рішення суду мотивовано тим, що положеннями ч. 7 ст. 217 КПК України, строк досудового розслідування встановлений ст. 219 КПК України у даному кримінальному провадженні закінчився 24.05.2023, а обвинувальний акт складений слідчим та затверджений прокурором 28.06.2023, тобто після закінчення строку досудового розслідування, у зв`язку з чим ОСОБА_8 не набув процесуального статусу обвинуваченого (підсудного).

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із рішенням суду прокурор ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає ухвалу суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою.

Доводи обґрунтовує тим, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру 12.05.2023 та незважаючи на виділення матеріалів кримінального провадження строк спливав 12.07.2023, а тому обвинувальний акт направлено 04.07.2023, тобто в межах досудового розслідування. Вважає, що вірне обчислення строків досудового розслідування у виділеному кримінальному проваджені є саме з моменту повідомлення ОСОБА_8 про підозру, а саме з 12.07.2023, що передбачено ч. 7 ст. 217 КПК України.

Просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Частиною 3 ст. 219 КПК України, встановлено, що з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене:

1) протягом сімдесяти двох годин - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або затримання особи в порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу;

2) протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім;

3) протягом одного місяця - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку, якщо особою заявлено клопотання про проведення експертизи у випадку, передбаченому частиною другою статті 298-4 цього Кодексу;

4) протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно ч. 1 ст. 295-1 КПК України, у випадках, передбачених статтею 294 цього Кодексу, продовження строку досудового розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, постановленої за відповідним клопотанням прокурора або слідчого.

Відповідно до ч. 5 ст. 294 КПК України, клопотання про продовження строку досудового розслідування подається не пізніше п`яти днів до спливу строку досудового розслідування, встановленого статтею 219 цього Кодексу.

Абзацом 2 ч. 5 ст. 294 КПК України, строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо, зокрема,після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Так з матеріалів кримінального провадження вбачається, що 23.02.2023 Другим слідчим відділом ( з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві 23.02.2023 внесені відомості до ЄРДР №0000046 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме за повідомленням командира військової частини НОМЕР_2 від 23.02.2023 №2/877 відповідно до якого група військовослужбовців військової частини НОМЕР_3 у кількості 81 особи згідно доданого списку, перебуваючи на території тимчасового розташування частини, що розташована у Роздільнянському районі, Одеської області 22.02.2023, спільно в умовах воєнного стану відкрито відмовились виконати наказ командира військової частини НОМЕР_3 №30 від 21.02.2023, проявивши непокору.

24.02.2023 у даному у кримінальному провадженні повідомлено про підозру 13 особам, а саме: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 .

В подальшому 18.04.2023 постановою керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_23 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 24.05.2023.

Надалі після продовження строку досудового розслідування 12.05.2023 ОСОБА_8 повідомлено про підозру в кримінальному провадженні №0000046 від 23.02.2023.

19.05.2023 постановою процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000046 прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного округу ОСОБА_24 матеріали досудового розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України відносно ОСОБА_8 виділено в окреме провадження та зареєстровано за №0000287.

Зазначене свідчить про те, що у даному кримінальному провадженні строк спливав 24.05.2023, а тому строк досудового розслідування відносно ОСОБА_8 також спливав 24.05.2023 з огляду на те, що в даному провадженні строк досудового розслідування продовжувався до 3 - місяців та лише після продовження строків досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру.

Вищевказане також підтверджується наявною в матеріалах справи інформацією з ЄРДР щодо руху провадження.

Зокрема, 23.02.2023 - реєстрація провадження в ЄРДР, 24.02.2023 повідомлення про підозру 13 особам, 18.04.2023 - продовження строку досудового розслідування керівником Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_23 до 24.05.2023 00:00 годин; 12.05.2023 - повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ч. 402 КК України ОСОБА_25 та 19.05.2023 - виділення матеріалів кримінального провадження з матеріалів досудового розслідування №0000046 у кримінальне провадження №0000287.

Натомість, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000287 від 19.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України складено слідчим другого слідчого відділу (З дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_26 28.06.2023, направлено до Роздільнянського районного суду Одеської області Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони південного регіону 28.06.2023 за вих. № 5-4-3867ВИХ-23 та 04.07.2023 отриманий Роздільнянським районним судом Одеської області.

Водночас, після повідомлення ОСОБА_8 про підозру у кримінальному провадженні №0000046 слідчий із клопотанням про продовження строків досудового розслідування в порядку п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України до слідчого судді не звертався.

Реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000287 від 19.05.2023 та витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань по кримінальним провадженням з форми «Правопорушення» з вкладки «Рух провадження» №0000287 від 19.05.2023 та №0000046 від 23.02.2023 відомостей про продовження строків досудового розслідування в порядку п. 2 ч. 3 ст. 294 КПК України слідчим суддею не місять.

За приписами ч. 3 ст. 217 КПК України, у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 217 КПК України, рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

Згідно з ч. 7 ст. 217 КПК України, днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а у провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Таким чином, строк досудового розслідування визначений у ст. 219 КПК України в кримінальному провадженні №0000287 закінчився 24.05.2023, тобто до моменту складання 28.06.2023 обвинувального акту відносно ОСОБА_8 .

Натомість інших відомостей про продовження прокурором або слідчим суддею строків досудового розслідування ні кримінального провадження №0000046, ні виділеного з нього кримінального провадження №0000287 матеріали кримінального провадження не містять.

За приписами ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12.05.2022 у справі №11-194сап21 сформувала наступний висновок:

Згідно із частиною сьомою статті 217 КПК України днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали, а в провадженні, в якому об`єднані матеріали кількох досудових розслідувань, - день початку розслідування того провадження, яке розпочалося раніше.

Велика Палата Верховного Суду з урахуванням змісту процесуального закону звертає увагу на те, що виділення матеріалів досудового розслідування не змінює первинної дати початку досудового розслідування.

Процесуальний закон не встановлює будь-яких обмежень та/або особливих умов для застосування положень ч. 7 ст. 217 КПК України у провадженні, яке виділене в окреме провадження, а також не встановлює обов`язку для сторони обвинувачення вносити до ЄРДР відомості про нове кримінальне правопорушення, у разі виділення матеріалів досудового розслідування.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування не може бути оскаржене.

Процесуальне рішення прокурора від 19.05.2023 у кримінальному провадженні №0000046 про виділення матеріалів досудового розслідування, відповідно до ч. 6 ст. 217 КПК України, не може бути оскаржене за будь-яких умов, тому з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду сформованого в постанові від 12.05.2022 по справі №11-194сап21, у кримінальному провадженні №0000287 застосовується положення ч. 7 ст. 217 КПК України, починаючи з 23.02.2023, незалежно від того, чи вносились до ЄРДР відомості про відповідне кримінальне правопорушення на підставі виділених матеріалів досудового розслідування, або матеріали досудового розслідування були виділені в раніше внесене до ЄРДР кримінальне провадження.

В силу положень ч. 7 ст. 217 КПК України, ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи висновок Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права, викладений в постанові від 12.05.2022 у справі №11-194сап21, відповідно до якого виділення матеріалів досудового розслідування не змінює первинної дати початку досудового розслідування, в результаті прийняття прокурором 19.05.2023 у кримінальному провадженні №0000046 від 23.02.2023 постанови про виділення матеріалів кримінального провадження №0000287, строк досудового розслідування, встановлений ст. 219 КПК України у кримінальному провадженні № 0000287 закінчився 24.05.2023 року, що як наслідок унеможливлює прийняття в подальшому процесуального рішення у формі обвинувального акту після закінчення строків досудового розслідування.

Окрім того, закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, яке має наслідком звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок - визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення - пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК; закінчення - фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тобто, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування.

Аналогічна за змістом позиція викладена Верховним Судом в ухвалах від 05.04.2021 по справі №676/804/20, від 14.06.2021 по справі №389/769/20.

Кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду.

Перевірка судом першої інстанції у підготовчому провадженні дотримання прокурором вимог, передбачених статтями 291, 293 КПК, а також виконання ним приписів статті 219 КПК в частині направлення обвинувального акту у строки досудового розслідування є передумовою набуття підозрюваним у вчиненні злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я особи, процесуального статусу обвинуваченого стосовно якого, відповідно до частини 1 статті 337 КПК, має здійснюватися судовий розгляд.

Направлення прокурором обвинувального акту після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ст. 113 КПК України, процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 КПК України, під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

За приписами ч. 2 ст. 28 КПК України, проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Таким чином, всупереч доводів апеляційної скарги, апеляційний суд погоджується з висновком суду щодо закриття кримінального провадження, оскільки враховуючи положення ч. 7 ст. 217 КПК України, строк досудового розслідування встановлений ст. 219 КПК України у кримінальному провадженні №0000287 закінчився 24.05.2023, тому процесуальне рішення - обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000287 складений слідчим та затверджений прокурором 28.06.2023, а так само направлений до суду після закінчення строку досудового розслідування, у зв`язку з чим ОСОБА_8 не набув процесуального статусу обвинуваченого (підсудного).

При цьому апеляційний суд не приймає до уваги посилання прокурора на висновок Верховного Суду у справі №264/347/20, оскільки висновки викладені у вказаній постанові не є релевантними до обставин цього кримінального провадження та вони не можуть бути застосовані ретроспективно.

Так, у справі 264/347/20 зроблено висновок про застосування статті 219 КПК України, де особі повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, після закінчення загальних строків досудового розслідування, тоді як в даному випадку особі повідомлено про підозру після того, як строк досудового розслідування продовжено відносно інших осіб.

Неможливість ретроспективного застосування правових позицій суду касаційної інстанції підтверджується відповідною судовою практикою (постанова Верховного Суду України від 17.12.2015 у справі №5-205кс15, ухвали Верховного Суду від 07.03.2023 у справі №761/13685/14-к, постанова ОП ККС Верховного Суду від 10.06.2021 у справі №663/267/19).

Колегія суддів, всупереч доводів апеляційної скарги прокурора, не виявила допущених істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону під час розгляду справи та постановлення ухвали районного суду, а тому вважає, що постановлена по справі ухвала є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування або зміни за результатами апеляційного розгляду не встановлено.

Одночасно, колегія судді зазначає, що доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок або ухвалу без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, а судове рішення суду першої інстанції - підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 459, 463 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 21.08.2023 у кримінальному провадженні №0000287, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.05.2023 відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4