ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 642/5949/23 Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/818/450/24 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 лютого 2024 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2023 року у відношенні ОСОБА_8 , -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянин України, не одруженого, офіційно непрацюючого, з професійно - технічною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 11.11.2013р. Люботинським міським судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки;

- 04.03.2015р. Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, 69, 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці. Звільнений 19.02.2018 року по відбуттю покарання;

- 17.07.2020р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 2 роки,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, та йому призначено покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироку законної сили залишено у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор».

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 22975 від 22.09.2023 року 1911 гривень 84 копійки.

Згідно вироку, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучі раніше судимим, останній раз 04.03.2015 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186, 69, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився з місць позбавлення волі 19.02.2018 року, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та знову повторно, вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення злочин, за наступних обставин.

Згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24.02.2022 (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено військовий стан, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, який у подальшому продовжено указом Президента України №259/2022 з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Так, 17 серпня 2023 року приблизно о 06 годині 50 хвилин ОСОБА_8 , перебував біля входу кафе «Вдалині від Дружин», яке розташовано за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 3, де побачив раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_9 , який зайшов у приміщення вищевказаного закладу. В цей момент у ОСОБА_8 , виник прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливого мотиву.

Так, ОСОБА_8 , діючи в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, з корисливих мотивів, наблизився до потерпілого ОСОБА_9 , перебуваючи позаду нього, ОСОБА_8 із застосуванням насильства що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, схопив своєю правою рукою за шию потерпілого ОСОБА_9 , а лівою рукою зірвав з лівого плеча потерпілого рюкзак чорного кольору, вартістю згідно судової товарознавчої експертизи № 22975 від 22.09.2023 року 514 гривень 21 копійок, у якому також знаходилися грошові кошти у сумі 220 гривень, окуляри, вартістю згідно судової товарознавчої експертизи № 22975 від 22.09.2023 року 1615 гривень 00 копійок, та інші особисті речі потерпілого ОСОБА_9 , які не мають для нього матеріальної цінності, таким чином заволодівши ним.

Після цього, ОСОБА_8 , з місця вчинення кримінального правопорушення втік, у подальшому розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2349 гривень 21 копійки.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого просить вирок суду змінити. Визнати пом`якшуючими обставинами покарання його щире каяття, сприяння розкриттю злочину, збіг тяжких матеріальних обставини, застосувати ст. 69 КК України, призначити більш м`яке покарання ніж 7 (сім) років.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження. На думку сторони захисту, покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зазначає, що в період військового стану у ОСОБА_8 склались тяжкі матеріальні обставини. Він не мав коштів на придбання продуктів харчування.

Зазначає, що згідно п.5 ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання, вважається вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких обставин, в томі числі матеріальних.

Крім того зазначає, що потерпілий прийняв вибачення від обвинуваченого ОСОБА_8 . Цивільний позов потерпілий не подавав, але в судовому засіданні заявив, що від дій ОСОБА_8 у нього загострився псоріаз. Потерпілий просив суворо ОСОБА_8 не наказувати, якщо останній відшкодує йому вартість лікування.

Вказує, що відносно ОСОБА_10 судом встановлено три пом`якшуючих обставини: повне визнання винуватості, співпрацю як з досудовим слідством, так і з судовим, збіг тяжких матеріальних обставин.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи, які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.

Стосовно вимог апеляційної скарги захисника щодо пом`якшення призначеного йому покарання судова колегія виходить з положень ст. ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні міри і розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину обвинуваченим, який відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким злочином, та особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, має не погашену судимість, на обліку у лікаря нарколога не перебуває. Перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2018 р. з діагнозом легка розумова відсталість та порушені форми поведінки. ОСОБА_8 офіційно не працює.

При цьому, відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання, суд першої інстанції визнав щире каяття та сприяння розкриттю злочину, за відсутністю обставин, що обтяжують покарання.

Судом першої інстанції в повній мірі досліджені усі докази в достатньому об`ємі, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного та надана відповідна обґрунтована та вмотивована оцінка вказаному.

З урахуванням сукупності всіх наведених вище обставин, судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції про можливість виправлення ОСОБА_8 лише в умовах ізоляції від суспільства.

Наявність обставин щодо неодноразового притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, що на думку колегії суддів, засвідчує системний характер протиправної поведінки ОСОБА_8 , дали суду підстави для призначення саме такого виду та розміру покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Посилання апелянта про наявність правових підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 положень ст. 69 КК України, про що вказує в апеляційній скарзі захисник, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, колегія суддів знаходить таким, що не заслуговує на увагу.

Обставини, на які посилається захисник, як на підстави для зменшення розміру покарання у вигляді прийняття потерпілим вибачення від ОСОБА_8 та прохання потерпілого суворо обвинуваченого не карати, наявності пом`якшуючих покарання обставин, то вони вже були належним чином враховані судом першої інстанції під час призначення покарання в мінімальному розмірі, визначеному санкцією інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення.

Стосовно обставин, що потерпілий прийняв вибачення обвинуваченого, про що зазначено в апеляційній скарзі захисника, то на переконання колегії суддів, наведені обставини не є достатньо переконливими доводами для висновку про істотне зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину за ч.4 ст. 186 КК України та можливість для призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої наведеною нормою.

Щодо доводів апеляційної скарги захисника про визнання пом`якшуючою покарання обставиною збіг тяжких матеріальних обставин, то вони є безпідставними, оскільки не підтверджені жодними фактичними даними як під час розгляду в суді першої інстанції, так і апеляційної інстанції.

Враховуючи вищезазначене, на переконання колегії суддів, покарання призначене ОСОБА_8 є таким, що відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких обставин, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України та пом`якшення призначеного покарання з мотивів, які наведені в апеляційній скарзі захисника, оскільки судом призначене покарання є справедливим, з дотриманням вимог кримінального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2023 року у відношенні ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий-

Судді: