Справа №705/768/24
1-кп/705/792/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2024 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без судового засідання кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000052 від 17.01.2024 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Городецьке, Уманського району, Черкаської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого слюсарем на ФГ « Агрофірма « Базис », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст..89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2017 року, у невстановлений в ході досудового розслідування день та час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, направлений на пособництво у підробленні бланку посвідчення водія транспортного засобу, які видаються установою, яка має право видавати такі документи. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія з метою подальшого його використання, ОСОБА_3 , у вищевказаний період часу, скориставшись мобільним телефоном через всесвітню мережу зв`язку "Інтернет", в соціальній мережі «OLX» знайшов публікацію у вигляді оголошення, щодо виготовлення вказаних вище документів та перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , у ході телефонної розмови, невстановлена особа повідомила, що для виготовлення підробленого посвідчення водія необхідно надати фотокартки із власним зображенням і його анкетні дані та фотокопії паспорту громадянина України виданого на його ім`я та фото з особистим підписом.

В подальшому, в червні 2017 року, в ході дізнання точний день та час не встановлено, ОСОБА_3 , перебуваючи у невстановленому місці, за попередньою домовленістю із невстановленою особою, шляхом надсилання електронних повідомлень надіслав свій особистий фотознімок та анкетні дані, а саме фотокопію паспорта громадянина України та фотознімок свого особистого підпису, які в подальшому використані невстановленою особою для виготовлення підробленого посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що дає право особі керувати легковими автомобілями ( категорії В ), яке не відповідає аналогічним документам даного типу, що знаходяться в офіційному обігу на території України.

В подальшому, через оператора поштового зв`язку « Нова Пошта», ОСОБА_3 було надіслано накладеним платежем підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 , видане 21.06.2017 територіальним сервісним центром №7141, за що ОСОБА_3 сплатив грошові кошти у сумі 7000 грн., та розпочав його використовувати для власних потреб.

Крім цього, 17.01.2024 ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки ВАЗ 21061, д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по вул.. Садова, м. Умань, Черкаської області, маючи при собі підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що бланк посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 21.06.2017, за способом виготовлення та елементами захисту не відповідає зразку бланку, що перебуває в офіційному обігу, а саме є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, вважаючи, що правоохоронці не запідозрять його у використанні завідомо підробленого документа, надав їм для перевірки вказане посвідчення водія, тобто використав його, яке згідно висновку судової технічної експертизи документа № СЕ-19/124-24/964-ДД від 26.01.2024, не відповідає бланкам посвідчень водія, які знаходяться в офіційному обігу.

Наведені вище обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Тобто, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, а саме пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, і яке надає права, з метою його використання іншою особою та кримінальний проступок, передбачений ч.4 ст.358 КК України, тобто використання завідомо підробленого документу.

У обвинувальному акті прокурор зазначив клопотання, в якому просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Також, до обвинувального акту додана заява обвинуваченого ОСОБА_3 , що складена в присутності захисника ОСОБА_4 , в якій ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження та на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні.

Приймаючи рішення про можливість судового розгляду обвинувального акту у спрощеному провадженні без судового засідання за відсутності учасників судового провадження, суд, згідно ч. 2 ст. 382 КПК України, врахував, що обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта в такому порядку.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, і дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується формально позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставинами, що згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

05.02.2024 року від обвинуваченого ОСОБА_3 надійшло клопотання про звільнення його від відбуття покарання за ч.5 ст. 27 ч.1 ст.358 КК України на підставі ст..49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності, просить визнати його винним за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України та призначити йому міру покарання у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у 2017 році, тобто на момент судового розгляду закінчились строки давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст.12 КК України діяння, передбачене ч. 1 ст.358 КК України є кримінальним проступком, строк давності за який у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.49 КК України становить три роки.

Як встановлено, обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України визнав та відповідно просить звільнити його від відбуття покарання на підставі ст.. 49 КК України.

Частино п`ятою статті 74 КК України визначено, що особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

У кримінальному провадженні судом не встановлено обставин, які б вказували на наявність підстав для зупинення або переривання трирічного строку давності, передбаченого п.2 ч.1 ст.49 КК України.

З огляду на зазначене, у даному кримінальному провадженні дійсно закінчився строк притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності щодо кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України вчиненого у 2017 р., а тому з врахуванням положення ч.5 ст.74 КК України обвинувачений підлягає звільненню від призначеного покарання.

Тому, за вчинення вказаного кримінального правопорушення обвинуваченому слід призначити покарання та звільнити його від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строків давності.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді штрафу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, суд враховуючи особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують його, дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень є покарання у виді штрафу.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів потрібно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлений.

На підставі наведеного вище, керуючись статтями 12, 49, 74 КК України, ст.ст. 369-371, 373, 374, 381-382, 394 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень.

На підставі ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_3 від покарання, призначеного за ч. 5 ст. 27 ч.1 ст. 358КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, визначених ст.49 КК України.

Призначити ОСОБА_3 покарання за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 процесуальні витрати по кримінальному провадженню за проведення судової технічної експертизи документів в сумі 3029 грн. 12 коп. на користь держави.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 21.06.2017, видане на ім`я ОСОБА_3 знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення встановленого строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

В іншій частині вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня отримання учасниками судового провадження копії вироку суду.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1