Житомирський апеляційний суд
Справа №293/1812/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження №0000343 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2023 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Черняхів Житомирської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не працюючого, розлученого, на утриманні має неповнолітнього сина, військовозобов`язаного, раніше не судимого відповідно ст.89 КК України,-

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.2 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та постановити ухвалу, якою кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливості їх отримання. Вважає вирок суду незаконним та необгрунтованим, таким що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду викладених в судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що приймаючи рішення суд першої інстанції належним чином не проаналізував всі зібрані та досліджені в судовому засіданні докази, надав невірну оцінки показам потерпілої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 щодо характеристики особи загиблого потерпілого ОСОБА_17 , а також письмовим доказам по справі. Надає свою оцінку вказаним доказам та вважає, що поза увагою суду залишився той факт, що ОСОБА_7 оборонявся від нападу потерпілого, а тому його дії можуть бути кваліфіковано за ст.118 або ст.124 КК України. Вважає, що в порушення ст.94 КПК України суд послався на докази, які не були відкриті стороні захисту, а саме відеозаписи слідчих експериментів, проведених з ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , оскільки вони є недопустимими доказами. Відповідно є недопустимими доказами і відеозаписи до вказаних протоколів та висновки експертиз, які були отримані на підставі зазначених слідчих експериментів. Зазначає, що судом безпідставно було відмовлено у задоволенні клопотання сторони захисту про витребування всіх відомостей з ЄРДР щодо руху кримінального провадження №0000343 від 19.02.2022 року та про скасування постанов т.в.о. начальника СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_18 від 19.02.2022 року та 19.04.2022 року про призначення групи слідчих у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_18 діяла не в межах своїх повноважень, а також про призначення повторної судово-медичної експертизи. Вважає, що всі докази отримані слідчою ОСОБА_19 , яка була призначена не у законний спосіб, та які використовувалися прокурором під час судового розгляду, є недопустимими.

В запереченні на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , яке надійшло від прокурора Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_20 йдеться про безпідставність доводів апелянта та про залишення вироку суду без зміни.

Вироком Черняхівського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2023 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 встановлено рахувати з 05.09.2022 року, тобто з моменту затримання на виконання ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05.09.2022 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено попередній у вигляді тримання під вартою, але не довше ніж 60 днів із дня ухвалення вироку, тобто до 01.10.2023 включно.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 21 693 грн. 52 коп. на залучення експертів при проведення судових імунологічних експертиз.

Вирішено питання щодо речових заходів.

Як встановлено судом та зазначено у вироку, 17.02.2022 у вечірній час, більш точного часу встановити не представилось можливим, ОСОБА_7 перебував разом з ОСОБА_17 за місцем свого проживання в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , де вони спільно вживали спиртні напої. Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_7 та ОСОБА_17 виник словесний конфлікт.

У достовірно невстановлений час, того ж дня та в тому ж місці, за вказаних вище обставин на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин в ході словесного конфлікту у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , ОСОБА_7 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків почав наносити удари ОСОБА_17 руками по різних частинах тіла, а також взяв поліно з підлоги та продовжив наносити удари по голові та кінцівках. В результаті нанесення ударів ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_17 тілесні ушкодження у виді синця по нижній частині тіла нижньої щелепи справа; синця на підборідді; крововиливу та рани на слизовій пристінку рота; синця та забійної рани в носо-губному трикутнику; синця в правій навколо орбітальній ділянці з переходом на виличну дугу; синця в лівій навколо орбітальній ділянці, з переходом на виличну дугу; синця та садна на спинці носу; перелому кісток носу; крововиливу на білковій оболонці; рани в ділянці лівої навколо орбітальної ділянки; садна в проекції правої скроневої ділянці; садна в проекції правої тім`яної ділянки; садна по середній лінії в тім`яній ділянці; забійних ран (3) в потиличній ділянці; крововиливів в м`які тканини голови; крововиливів в м`яку мозкову оболонку та забою головного мозку, які мають ознаки тілесних ушкоджень середньої ступені тяжкості; синця по передній поверхні з переходом на зовнішню в верхній третині правої гомілки; синця попередньо-внутрішній поверхні правої колінної ділянки; синця та садна попередньо-внутрішній поверхні лівої колінної ділянки; садна попередньо-внутрішній поверхні лівого коліна; синця та точкових саден по передній поверхні на межі передньої та нижньої третини лівого передпліччя; садна по долонній поверхні лівої кисті; синця та забійних ран по тильній поверхні правої кисті, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Також, в ході нанесення ударів, ОСОБА_7 руками схопив ОСОБА_17 за шию та душив, внаслідок чого заподіяв тілесні ушкодження у вигляді садна та внутрішньо-шкірних крововиливів попередньо-правій поверхні шиї; крововиливів в м`які тканини шиї; перелому під`язикової кістки та перелому ріжків щитоподібного хряща, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Потерпіла ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомлена про час та місце апеляційного розгляду в судове засідання не з`явилася, просила проводити апеляційний розгляд у її відсутності.

Заслухавши доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що дослідивши в судовому засіданні зібрані докази, які були оцінені судом у сукупності та взаємозв`язку, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 в заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого. Дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України судом кваліфіковано вірно.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення не визнав та давати показання відмовився на підставі ст. 63 Конституції України.

При апеляційному розгляді обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення також не визнав та підтримав доводи захисника.

Проте, вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, підтверджується сукупністю доказів оцінених судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 94 КПК України з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Зокрема, висновки суду ґрунтуються на:

- показах потерпілої ОСОБА_9 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції показала, що 19 лютого 2022 року пізно вночі їй зателефонували та повідомили, що вбили її племінника ОСОБА_17 . За яких обставин це відбулося їй невідомо, очевидцем події вона не була. Вказала, що коли забирала племіника з моргу, то тіло було пошматоване, в синцях, крововиливах кожна частина тіла, нитками постягували пошматовану шкіру, ноги та руки в останнього були побиті, лице побите. Відносно міри покарання поклалась на розсуд суду, але вважала необхідним ізолювати від суспільства особу, яка таке вчинила;

- показах свідка ОСОБА_15 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що є сусідом ОСОБА_7 . Про обставини події йому нічого не відомо. Він був запрошений працівниками поліції понятим під час огляду місця події по АДРЕСА_1 та бачив, що в кімнаті літньої кухні був безлад, на стіні та речах всюди була кров, на ліжку лежав ОСОБА_17 , а на його обличчі була кров, на тілі ОСОБА_7 теж були тілесні ушкодження. Вказав, що ОСОБА_17 був непередбачуваний, з людьми поводив себе неадекватно;

- показах свідка ОСОБА_14 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що ОСОБА_7 є його кумом. В лютому 2022 року після роботи він заїхав до домоволодіння ОСОБА_7 , підійшов до літньої кухні, оскільки знав, що саме там проживає ОСОБА_7 , однак двері літньої кухні були закриті і він пішов. Пізно вночі йому зателефонували та запросили під`їхати до відділу поліції, де він і дазнався про смерть ОСОБА_17 . Крім того, влітку 2022 року він приймав участь у слідчому експерименті, де розповів та показав працівникам поліції, як приїжджав до ОСОБА_7 додому в лютому 2022 року. Також вказав, що ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння не був агресивним;

- показах свідка ОСОБА_12 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що працював у ОСОБА_7 , в будинку якого проживав ОСОБА_13 . Про події йому нічого не відомо, оскільки 17.02.2022 року після роботи він поїхав в с. Потіїв. Ввечері від сусідів він дізнався про смерть ОСОБА_17 . Зазначив, що ОСОБА_7 випивав рідко, неагресивний, але накричати міг;

- показах свідка ОСОБА_13 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що останні півтора роки проживав в будинку ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 . 16.02.2022 року він пішов до ОСОБА_21 святкувати свій день народження, де перебував до 18.02.2022 року. 18.02.2022 року йому зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що вдома сталося горе. Він приїхав до будинку ОСОБА_7 , де побачив працівників поліції. Після його допиту з дозволу працівників поліції він зайшов у приміщення літньої кухні і побачив, що там все було в крові: стіл, телевізор, холодильник, стіни, підлога, два ліжка. Він також бачив ОСОБА_7 на наступний день, у нього були рани на голові, з приводу чого останній лікувався. Зі слів ОСОБА_7 йому стало відомо, що ОСОБА_17 розпочав з ним конфлікт, однак обставин події ОСОБА_7 йому не розповідав. У ОСОБА_7 з ОСОБА_17 були дружні відносини. Вказав, що ОСОБА_7 знає з позитивної сторони, однак, він може бути суворим, запальним, грубим, у стані алкогольного сп`яніння - не агресивний, а ОСОБА_17 зловживав спиртними напоями, дебоширив, схильний до конфліктів та фізичного насильства;

- показах свідка ОСОБА_11 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що з ОСОБА_7 перебуває в добрих стосунках. ОСОБА_7 проживав з ОСОБА_13 , наймав для роботи інших людей. В лютому 2022 року близько дев`ятої години вечора вона прийшла до ОСОБА_7 та біля його будинку побачила поліцію. Через декілька днів їй слало відомо про те, що в будинку ОСОБА_7 вбили ОСОБА_17 , в будинку були лише ОСОБА_7 та ОСОБА_17 . Свідок також повідомила, що ОСОБА_17 знає з негативної сторони, він викликав у неї страх, був агресивний;

- показах свідка ОСОБА_16 , який в судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що з ОСОБА_17 проживає по сусідству. Останній зловживав спиртними напоями, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності та був неодноразово судимий, в тому числі і за вбивство. В стані алкогольного сп`яніння Бакін агресивний та небезпечний, завжди носив при собі холодну зброю;

- показах свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні суду першої інстанції пояснила, що з ОСОБА_7 проживає по сусідству. 17.02.2022 року вона пішла на роботу о 8 години ранку та повернулась додому близько 20-21 години вечора. Про вбивство ОСОБА_17 дізналась згодом від працівників поліції. Вказала, що ОСОБА_7 знає з позитивної сторони.

Наведені показання свідків суд першої інстанції визнав послідовними, такими, що є належними та допустимими, адже вони прямо і непрямо вказують на існування обставин, які підлягають доказуванню, та інших обставин, що мають значення для кримінального провадження. Вони отримані в порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом, і ними, як процесуальними джерелами доказів, в розумінні ст. 84 КПК підтверджується час, місце та спосіб вчинення інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами, які були досліджені судом у відповідності до вимог ст.94 КПК України, зокрема:

- рапортом чергового поліції від 18.02.2022 року, згідно якого 18.02.2022 року о 18 год. 41 хв. черговому поліції надійшло повідомлення зі служби «102» від ОСОБА_7 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , 17.02.2022 року ОСОБА_7 побили (том 3 а.п. 43);

- протоколом огляду місця події від 18.02.2022 року, проведеного з дозволу ОСОБА_7 , в ході якого було оглянуто приміщення літньої кухні, що розташована на території домоволодіння по АДРЕСА_1 . Вхід до літньої кухні проходить через одностворчаті дерев`яні двері, які обладнані врізним замком. З внутрішньої сторони двері обладнані металевим засовом. Пошкоджень дверного полотна не виявлено. В приміщенні літньої кухні знаходиться диван у розкладеному стані, на поверхні якого лежить труп ОСОБА_17 . На ліжку, підлозі, ті інших речах виявлено сліди речовини бурого кольору. Під час огляду місця події також було виявлено та вилучено, зокрема, мобільний телефон ULEFONE imei 1: НОМЕР_1 , іmеі 2: НОМЕР_2 з sim-карткою НОМЕР_3 , свідоцтво про народження та паспорт на ім`я ОСОБА_13 , змив з підлоги із речовиною бурого кольору, посвідчення водія на ім`я ОСОБА_7 , виріз тканини із слідами речовини бурого кольору з простирадла, недопалок цигарки марки «Ротманс», полімерний мішок синього кольору, дерев`яне поліно з груби, дерев`яне поліно з нашарування речовини бурого кольору, наволочка з малюнком та наявними на ній слідами речовини бурого кольору, капці сірого кольору (сіро-чорного кольору) в клітинку з речовиною бурого кольору, скляна пляшка з-під горілки 0.5 л. «Житомирський стандарт», наволочка із слідами речовини бурого кольору, синій рушник із слідами речовини бурого кольору, черевики чорного кольору з слідами речовини бурого кольору, черевики сірого кольору із слідами речовини бурого кольору, куртка синього кольору із слідами речовини бурого кольору, куртка зеленого кольору із слідами речовини бурого кольору, куртка чорно-сірого кольору із слідами речовини бурого кольору (том 3 а.п. 45-56);

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 19.02.2022 року, відповідно до якої вказані вилучені речі під час огляду місця події від 18.02.2022 року, визнані речовими доказами (том 3 а.п.57-58);

- протоколом огляду трупа від 19.02.2022 року, в ході якого оглянуто труп ОСОБА_17 , на одязі якого виявлене нашарування речовини бурого кольору, на обличчі нашарування бурого кольору, наявні тілесні ушкодження, синці, рани, та рани з надривами, крововиливи. Під час огляду було вилучено: куртку чорного кольору, светр сірого кольору, черевики чорного кольору, светр темно-синього кольору, футболка сірого кольору, жилетка чорного кольору, джинси темно-синього кольору, поліетиленовий пакет, шкарпетки чорного кольору, труси голубого та світло-голубого кольору, фрагменти жовтого кольору із рани правої руки, змиви з правої та лівої руки, зрізи з нігтьових пластин з правої та лівої рук (том 3 а.п.64-72);

- постановою про визнання предметів речовими доказами від 19.02.2022 року, згідно якої вказані вилучені речі під час огляду трупа 19.02.2022 року, визнані речовими доказами (том 3 а.п. 78-79);

- висновком експерта № 183 від 19.02.2022 року, згідно якого у ОСОБА_17 виявлено садно з внутрішньо-шкірними крововиливами по передньо-правій поверхні шиї; крововиливи в м`які тканини шиї; перелом під`язикової кістки та переломи ріжків щитоподібного хряща. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є тупою травмою шиї, яка утворилася від дії тупого твердого предмету, утворилися в термін від 4 годин до 12 години до часу настання смерті за ознаками тяжкого тілесного ушкодження, що знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Синець по нижній частині тіла нижньої щелепи справа; синець на підборідді; крововилив та рани на слизовій пристінку рота; синця та забійної рани в носо-губному трикутнику; синець в правій навколо орбітальній ділянці з переходом на виличну дугу; синець в лівій навколо орбітальній ділянці, з переходом на виличну дугу; синець та садна на спинці носа; перелом кісток носу; крововиливи на білковій оболонці; рани в ділянці лівої навколо орбітальної ділянки; садно в проекції правої скроневої ділянці; садно в проекції правої тім`яної ділянки; садно по середній лінії в тім`яній ділянці; забійні рани (3) в потиличній ділянці; крововиливи в м`які тканини голови; крововиливи в м`яку мозкову оболонку та забою головного мозку. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є черепно-мозковою травмою, яка утворилася від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та тупих твердих предметів з ребром, утворилися в термін від 4 годин до 12 годин до часу настання смерті та мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Синець по передній поверхні з переходом на зовнішню в верхній третині правої гомілки; синець по передньо-внутрішній поверхні правої колінної ділянки; синець та садно по передньо-внутрішній поверхні лівої колінної ділянки; садно по передньо-внутрішній поверхні лівого коліна; синець та точкові садна (4) по передній поверхні на межі передньої та нижньої третини лівого передпліччя; садно по долонній поверхні лівої кисті; синець та забійні рани (2) по тильній поверхні правої кисті. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, тупих твердих предметів з переважаючою поверхнею та тупих твердих предметів з ребром, в термін від годин до 1 доби до часу настання смерті, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

Смерть ОСОБА_17 настала від тупої травми шиї, яка ускладнилася посттравматичним набряком гортані та асфіксією, могла настати в межах від 14 год. до 17 год. до часу дослідження трупа в морзі. При судово-токсикологічній експертизі крові ОСОБА_17 виявлено етиловий спирт у концентрації 1,35 проміле, що відповідає легкому ступеню сп`яніння (том 3 а.п.73-77);

- висновком №82 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння від 19.02.2022 року, згідно якого ОСОБА_7 19.02.2022 року перебував у стані алкогольного сп`яніння, виписками із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_7 (том 3 а.п.82, 83-85);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 03.05.2022 року №СЕ-19/106-22/2636-БД, відповідно до якого на дослідженому рушнику блакитного кольору, що вилучений 18.02.2022 року при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може походити від ОСОБА_17 (том 3 а.п. 89-94);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 22.04.2022 року № СЕ-19/106-22/2625-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданих на дослідження черевиках, що вилучені 18.02.2022 року при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може належати ОСОБА_17 (том 3 а.п. 96-102);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 28.04.2022 року № СЕ-19/106-22/2632-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на дерев`яному поліні, що було вилучено 18.02.2022 року із груби при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров людини, домішки якої можуть належати ОСОБА_17 (том 3 а.п.104-109);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 27.04.2022 року № СЕ-19/106-22/2627-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданій на дослідження наволочці з малюнками, яку вилучено 18.02.2022 року при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може належати ОСОБА_17 (том 3 а.п.111-117);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 03.05.2022 року № СЕ-19/106-22/2637-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наволочці, яку було вилучено 18.02.2022 року при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може належати ОСОБА_17 (том 3 а.п.119-125);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 26.04.2022 року № СЕ-19/106-22/2626-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданих на дослідження капцях, які було вилучено 18.02.2022 року при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, кров на лівому капцеві може належати ОСОБА_17 (том 3 а.п. 127-134);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 02.05.2022 року № СЕ-19/106-22/2630-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданому на дослідження поліні, яке вилучено 18.02.2022 року при огляді місця події по АДРЕСА_1 , було виявлено кров, яка належить людині, виявлена кров в поліні може належати ОСОБА_17 (том 3 а.п. 144-149);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 20.04.2022 року № СЕ-19/106-22/2634-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданому на дослідження аплікаторі зі змивом, що зроблений з плями речовини бурого кольору, виявленої на підлозі та вилученій 18.02.2022 року при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині, виявлена кров може належати ОСОБА_17 (том 3 а.п. 151-158);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 02.05.2022 року № СЕ-19/106-22/2633-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданому на дослідження мішку, який було вилучено 18.02.2022 року при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може походити від ОСОБА_17 (том 3 а.п. 160-165);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 29.04.2022 року № СЕ-19/106-22/2629-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданій для дослідження частині простирадла із плямами речовини біологічного походження, яку вилучено 18.02.2022 року при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може належати ОСОБА_17 (том 3 а.п. 167-172);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 22.04.2022 року № СЕ-19/106-22/2623-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданих для дослідження черевиках, а саме лівому, який вилучено 18.02.2022 року при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може походити від ОСОБА_17 (том 3 а.п. 174-179);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 21.04.2022 року №СЕ-19/106-22/2622-БД, за результатами проведення якої встановлено, що на наданій на дослідження куртці зеленого кольору, яку було вилучено 18.02.2022 року при огляді місця події по АДРЕСА_1 , виявлено кров, яка належить людині та може походити від ОСОБА_17 (том 3 а.п.180-187);

- висновком судово-імунологічної експертизи від 25.08.2022 року № СЕ-19/106-22/7830-БД, за результатами проведення якої встановлено, що виявлена кров людини на куртці синього кольору може походити від ОСОБА_7 . Виявлена кров людини на поліні (фрагменті деревини), походження якої від ОСОБА_7 виключається, в даному випадку домішки крові можуть походити від ОСОБА_7 (том 3 а.п. 197-202);

- висновком судово-медичної експертизи №396 від 20.04.2022 року, згідно якого у ОСОБА_7 виявлено забійну рану на волосистій частині голові, яка утворилася від дії тупого твердого предмету з ребром в термін від 12 год. до 36 год. до часу освідування; синець на межі дистального кінця правої ключиці та дельтоподібної ділянки, синець по зовнішній поверхні правої дельтоподібної ділянки, синець та (4) садна по тильній поверхні кисті правої руки, лінійне садно по передній поверхні лівого передпліччя, що утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою та переважаючою поверхнею, в термін за 1-3 доби до часу освідування, мають ознаки легких тілесних ушкоджень; синці (4) по передньо-внутрішній поверхні в середній третині правого плеча, синці (3) по передній поверхні в нижній та середній третині лівого плеча утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук, тощо, в термін за 1-3 доби до часу освідування, мають ознаки легких тілесних ушкоджень; синці (2) на грудній клітці та синці (2) на передній черевній стінці утворилися від дії тупих твердих предметів в термін за 1-2 доби до часу освідування (том 3 а.п. 189-190);

- висновком судово-медичної експертизи № 1284/28 від 02.08.2022 року, згідно якого при судово-медичній експертизі трупа гр. ОСОБА_17 виявлено: садно та внутрішньо-шкірні крововиливи по передньо-правій поверхні шиї; крововиливи в м`які тканини шиї; перелом під`язикової кістки та переломи ріжків щитоподібного хряща. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є тупою травмою шиї, яка утворилася від дії тупого твердого предмету, утворилися в термін від 4 годин до 12 годин до часу настання смерті та мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження та знаходяться в прямому причинному зв`язку із настанням смерті; синець по нижній частині тіла нижньої щелепи справа; синець на підборідді; крововиливи та раною на слизовій пристінку рота; синець та забійна рана в носо-губному трикутнику; синець в правій навколо орбітальній ділянці з переходом на виличну дугу; синець в лівій навколо орбітальній ділянці, з переходом на виличну дугу; синець та садно на спинці носу; перелом кісток носу; крововиливи на білковій оболонці; рани в ділянці лівої навколо орбітальної ділянки; садно в проекції правої скроневої ділянці; садно в проекції правої тім`яної; садно по серединній лінії в тім`яній ділянці; садно в проекції потилично-тім`яної ділянки по серединній лінії; забійні рани (3) в потиличній ділянці; крововиливи в м`які тканини голови; крововиливи в м`яку мозкову оболонку та забій головного мозку. Дані тілесні ушкодження в своїй сукупності та по механізму свого утворення є черепно-мозковою травмою, яка утворилася від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею та тупих твердих предметів з ребром, утворилися в термін від 4 годин до 12 годин до часу настання смерті та мають ознаки тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості та не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті; синець по передній поверхні з переходом на зовнішню в верхній третині правої гомілки; синець по передньо-внутрішній поверхні правої колінної ділянки; синець та садно по передньо-внутрішній поверхні лівої колінної ділянки; садно по передньо-внутрішній поверхні лівого коліна; синець по внутрішній поверхні лівого променево-запясної ділянки; синець та точкові садна (4) по передній поверхні на межі передньої та нижньої третини лівого передпліччя; садно по долонній поверхні лівої кисті; синець та забійні рани (2) по тильній поверхні правої кисті. Дані тілесні ушкодження утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, тупих твердих предметів з переважаючою поверхнею та тупих твердих предметів з ребром, в термін від годин до 1 доби до часу настання смерті, мають знаки легких тілесних ушкоджень та не знаходяться в причинному зв`язку із настанням смерті (том 32 а.п.191-195);

- протоколом слідчого експерименту від 25.08.2022 року, проведеного за участі свідка ОСОБА_14 , де останній розповів про обставини, за яких він 18.02.2022 року ввечері приїхав до місця проживання ОСОБА_7 (в АДРЕСА_1 ) та показав на місці події, як він виявив зачинені вхідні двері до літньої кухні з ключами в дверях (том 3 а.п. 204-208);

- постановою про визнання речовими доказами від 25.08.2022 року, згідно якої флеш-носій з відеозаписом слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_14 визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів провадження (том 3 а.п. 209-210);

- копією медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_7 (том 3 а.п. 211-217);

- висновком судово-медичної експертизи № 1426 від 25.08.2022 року, за результатами проведення якої у ОСОБА_7 виявлено забійну рану на волосистій частині голови, яка утворилася від дії тупого твердого предмету з ребром в термін від 12 годин до 36 годин до часу освідування, має ознаки легкого тілесного ушкодження. Виставлений в лікувальному закладі діагноз «ЗЧМТ. Струс головного мозку. Перелом кісток носа. Забій грудної клітки.» підчас складання підсумків за ступенем тяжкості не оцінюється, так як не підтверджений об`єктивними даними; синець на межі дистального кінця правої ключиці та дельтоподібної ділянки, синець по зовнішній поверхні правої дельтоподібної ділянки, синець та (4) садна по тильній поверхні кисті правої руки, лінійне садно по передній поверхні в верхній третині лівого передпліччя, утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою та переважаючою поверхнею, в термін за 1-3 доби до часу освідування, мають ознаки легких тілесних ушкоджень; синці (4) по передньо-внутрішій поверхні в середній третині правого плеча, синці (3) по передній поверхні в нижній та середній третині лівого плеча, утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук, тощо, в термін за 1-3 доби до часу освідування, мають ознаки легких тілесних ушкоджень; синці (2) на грудній клітці та синці (2) на передній черевній стінці утворилися від дії тупих твердих предметів в термін за 1-2 доби до часу освідування, мають ознаки легких тілесних ушкоджень (том 3 а.п. 218-219);

- висновком судово-медичної експертизи № 1490 від 31.08.2022 року, за результатами проведення якої встановлено, що кількість дії травмуючих факторів можуть відповідати кількості виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 (згідно висновку судово-медичної експертизи № 1426 від 25.08.2022) за умови, що дані предмети діяли з достатньою силою для утворення тілесних ушкоджень та діяли в кожну ділянку з наявними тілесними ушкодженнями не більше одного разу (том 3 а.п. 220-221);

- висновком судово-медичної експертизи № 1469/33 від 30.08.2022 року, яка проведена на підставі даних висновку експерта № 183 від 19.02.2022 року, встановлено, що кількість дії травмуючих факторів можуть відповідати кількості виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_17 за умови, що дані предмети діяли з достатньою силою для утворення тілесних ушкоджень та діяли в кожну ділянку з наявними тілесними ушкодженнями не більше одного разу. Можна вважати, що була, зокрема, дія тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею на ділянку шиї з права (садно попередньо-правій поверхні шиї, крововилив в м`які тканини шиї справа, перелом правого верхнього ріжка щитоподібного хряща) та зліва (крововилив в м`які тканини, перелом під`язикової кістки зліва та перелом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща), дані тілесні ушкодження могли утворитися при стискуванні органів шиї руками. ОСОБА_17 міг знаходитись в будь-якому положенні, при якому ділянки з наявними тілесними ушкодженнями доступні для дії травмуючого предмету. Після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 міг виконувати активні дії (говорити, рухати кінцівками, ходити, тощо). Смерть ОСОБА_17 настала від тупої травми шиї, яка ускладнилася посттравматичним набряком гортанні та асфіксією, могла настати в межах від 14 год. до 17 год. до часу дослідження трупа в морзі (том 3 а.п. 222-226);

- протоколом слідчого експерименту від 25.08.2022 року, проведеного за участі підозрюваного ОСОБА_7 , за його згодою за місцем постійного проживання, під час якого ОСОБА_7 показав на місці події, за яких обставин він наніс ОСОБА_17 тілесні ушкодження (том 3 а.п. 227, 228-232);

- постановою про визнання речовими доказами від 01.09.2022 року, згідно якої флеш-носій з відеозаписом слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_7 визнаний речовим доказом та приєднаний до матеріалів провадження (том 3 а.п. 233-234);

- висновком судово-медичної експертизи №1597 від 26.10.2022 року, за результатами проведення якої встановлено, що кількість дії травмуючих факторів можуть відповідати кількості виявлених тілесних ушкоджень (згідно висновку експерта № 183 від 19.02.2022 року) у ОСОБА_17 за умови, що дані предмети, діяли з достатньою силою для утворення тілесних ушкоджень та діяли в кожну ділянку з наявними тілесними ушкодженнями не більше одного разу. За умови виконання даних умов можна вважати, що була, зокрема, дія тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею на ділянку шиї справа (садно по передньо-правій поверхні шиї, крововилив в м`які тканини шиї справа, перелом правого верхнього ріжка щитоподібного хряща) та зліва (крововилив в м`які тканини, перелом під`язикової кістки зліва та перелом лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща). Дані ушкодження могли утворитися при стискуванні органів шиї рукою (руками) (том 3 а.п. 235-239);

- висновком судово-психіатричного експерта № 324 від 27.09.2022 року, яким встановлено, що ОСОБА_7 виявляє клінічні ознаки змішаного розладу особистості. Вищевказані зміни зі сторони психіки у ОСОБА_22 не належать до тимчасових розладів психічної діяльності. Може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 в період часу, до якого відноситься інкримінований йому протиправний вчинок, в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував. Виявляв клінічні ознаки змішаного розладу особистості. Вище вказані зміни зі сторони психіки не досягали ступеню психічного захворювання та не позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру (том 3 а.п. 242-244);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 123 від 26.10.2022 року, згідно якої комісія експертів прийшла до підсумків, що при судово-медичному обстеженні та згідно записів представлених на експертизу медичних документів, у ОСОБА_7 було виявлено: забійну рану на волосистій частині голови, яка утворилася від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, що має ребро, в термін від 12 годин до 36 годин до часу освідування; синець правої ключиці та дельтоподібної ділянки, синець по зовнішній поверхні правої дельтоподібної ділянки, синець та чотири садна по тильній поверхні кисті правої руки, лінійне садно лівого передпліччя, які утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою та переважаючими поверхнями, в термін за 1-3 доби до часу освідування; чотири синці попередньо-внутрішній поверхні в середній третині правого плеча, три синці по передній поверхні в нижній та середній третині лівого плеча, утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути пальці рук, тощо, в термін за 1-3 доби до часу освідування; два синці на грудній клітці та два синці на передній черевній стінці утворилися від дії тупих твердих предметів в термін за 1-2 доби до часу освідування. Усі виявлені тілесні ушкодження є легкими тілесними ушкодженнями. Діагноз «Струс головного мозку. Перелом кісток носа» не підтверджений достовірною неврологічною симптоматикою, об`єктивними клінічними даними та результатами рентгенологічного дослідження, а тому при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не приймається. Питання щодо можливого утворення тілесних ушкоджень при боротьбі та самообороні не входить до компетенції судово-медичної експертизи, оскільки одні і ті ж тілесні ушкодження можуть виникати як при боротьбі, так і при самообороні (том 3 а.п. 245-248);

- висновком комісійної судово-медичної експертизи № 116 від 27.10.2022 року, згідно якої комісія експертів прийшла до підсумків, що при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_17 виявлено тілесні ушкодження (згідно висновку експерта № 183 від 19.02.2022 року). Смерть ОСОБА_17 настала від тупої травми шиї, яка ускладнилася посттравматичним набряком гортані та асфіксією, що підтверджується результатами судово-медичного дослідження тіла в морзі: наявність тілесних ушкоджень в ділянці шиї; набряк слизової гортані та голосових щілин із точковими крововиливами; легені вздуті, випирають із плевральної порожнини; даними судово-гістологічної експертизи: виражена емфізема з розривом альвеолярних перетинок в легеневій тканині; набряк та діапедезні крововиливи слизової оболонки гортані; діапедезні крововиливи в підслизовому шарі бронхів; масивні крововиливи в м`які тканини шиї; даними медико-криміналістичної експертизи: наявність переломів під`язикової кістки та щитоподібного хряща гортані з крововиливами в ділянках переломів. Враховуючи ступінь розвитку трупних явищ, слід рахувати, що смерть ОСОБА_17 могла настати в межах від 14 год. до 17 год. до часу дослідження трупа в морзі з урахуванням похибки 2-3 години через наявність одягу. Виявлені тілесні ушкодження при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_17 не могли бути утворені при спричинені травмуючих впливів самому собі. В момент спричинення тілесних ушкоджень постраждалий ОСОБА_17 міг знаходитись по відношенню до особи, яка їх спричиняла, в будь-якому положенні, окрім того положення, при якому ділянки тіла з ушкодженнями були б недоступними для спричинення травмуючих впливів. Виявлені тілесні ушкодження при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_17 не є характерними для падіння на площині (як з наданням тілу додаткового прискорення, так і без такого). Питання щодо можливості утворення тілесних ушкоджень при боротьбі та самообороні не входить до компетенції судово-медичної експертизи, оскільки одні і ті ж тілесні ушкодження можуть виникати як при боротьбі, так і при самообороні. Можливість врятувати життя ОСОБА_17 за умови надання кваліфікованої, спеціалізованої медичної допомоги в перші години після спричинення переломів під`язикової кістки та щитоподібного хряща гортані, не виключається (том 3 а.п. 249-255).

Проаналізувавши сукупність зібраних та досліджених доказів, суд першої інстанції прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України за обставин встановлених судом, доведена повністю.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд та вважає, що вказані докази не суперечать критерію доведення вини особи «поза розумним сумнівом», згідно якого передбачається доведення стороною обвинувачення перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів того, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме винуватість особи у вчиненні злочину, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення (рішенням ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі "Кобець проти України", заява № 16437/04).

За таких обставин, доводи апеляційної скарги про невідповідність вказаних у вироку висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки перелічені вище докази, кожний окремо та у сукупності, підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за обставин, встановлених судом.

Доводи апелянта про те, що орган досудового розслідування та суд невірно кваліфікували дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.121 КК України, оскільки саме потерпілий ОСОБА_17 поводив себе агресивно та напав на обвинуваченого, внаслідок чого останній змушений був захищатися, а тому дії ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ст.ст.118 або 124 КК України, як перевищення меж необхідної оборони, апеляційний суд вважає необгрунтованими, оскільки вони є аналогічними тим, що були надані стороною захисту під час розгляду провадження в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції такі доводи захисника розглянув та надав їм належну оцінку, відповідним чином мотивувавши свої висновки у вироку суду.

Зокрема, суд зазначив, що тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого (ч.2 ст.121 КК України), належить до категорії складних злочинів. З об`єктивної сторони цей злочин характеризується суспільно небезпечними, протиправними діями та суспільно небезпечними наслідками, що настали для здоров`я потерпілого у вигляді спричинення тяжких тілесних ушкоджень, а також смерті. При цьому тяжкі тілесні ушкодження і смерть потерпілого перебувають у причинному зв`язку між собою та із вчиненим суспільно небезпечним діянням. Суб`єктивна сторона цього злочину характеризується двома формами вини - умислом (прямим/непрямим) щодо суспільно небезпечного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження і необережністю (злочинною самовпевненістю чи злочинною недбалістю) щодо настання смерті потерпілого (похідні наслідки). При цьому винний усвідомлює можливість настання похідного наслідку в результаті настання первинного.

Виходячи із законодавчого визначення необхідної оборони в ч. 1 ст. 36 КК України, її сутність полягає у правомірному заподіянні шкоди особі, яка здійснює суспільно небезпечне посягання, особою, яка реалізує своє право на захист інтересів, що охороняються законом. Визначальним для поняття необхідної оборони є правомірність захисту і протиправність посягання.

Дії, спрямовані на зупинення суспільно небезпечного посягання, вважаються правомірними, якщо вони зумовлені потребою негайного відвернення чи припинення посягання.

До умов правомірності необхідної оборони відносяться умови, які характеризують суспільно небезпечне посягання: 1) наявність суспільно небезпечного посягання; 2) його дійсність (реальність), та умови правомірності необхідної оборони, що характеризують захисні дії: 1) можливість захищати лише цінності, безпосередньо названі в ч. 1 ст. 36 КК України; 2) шкода має заподіюватись лише особі, яка вчиняє посягання, а не будь-якій іншій особі; 3) захист не має перевищувати меж необхідної оборони.

Наявність посягання передбачає, що посягання вже почалося (чи близьке до цього) і ще не закінчилося. Ця ознака наявності посягання визначає межі необхідної оборони в часі - початковий і кінцевий моменти суспільно небезпечного посягання, у межах якого можлива правомірна оборона. При цьому оборона не може вважатися правомірною, коли посягання закінчилося і небезпека вже не загрожує особі. Момент фактичного закінчення суспільно небезпечного посягання свідчить про те, що в застосуванні заходів захисту явно відпала потреба.

Таким чином, для притягнення особи до кримінальної відповідальності за ст. ст.118 або 124 КК України має бути встановлено і доведено, що посягання почалося, триває і потребує негайного відвернення, обвинувачений застосовує заходи для припинення такого посягання на нього, проте зазначені заходи перевищують межі необхідної оборони, тобто він заподіює шкоду, яка є надмірною. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах. Саме така позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 13.12.2022 у справі № 676/1214/21.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 17.02.2022 року у вечірній час до будинку літньої кухні обвинуваченого прийшов потерпілий ОСОБА_17 , де вони спільно вживали горілку, у зв`язку з чим знаходилися в стані алкогольного сп`яніння. При цьому, потерпілий ОСОБА_17 перебував у стані легкого ступеню алкогольного сп`яніння. Між ними виникла суперечка, яка переросла у бійку з нанесенням один одному тілесних ушкоджень, про що свідчать легкі тілесні ушкодження, наявні у обвинуваченого, а також значна кількість тілесних ушкоджень у потерпілого в різні ділянки тіла легкої та середньої тяжкості. При цьому, під час бійки ОСОБА_7 поліном наносив удари ОСОБА_17 по голові та руках, а також руками схопив ОСОБА_17 за шию та стиснув, спричинивши потерпілому перелом під`язикової кістки та переломи ріжків щитоподібного хряща, від яких згодом настала смерть потерпілого ОСОБА_17 . Крім того, одне поліно із домішками крові, яка може належати ОСОБА_17 , ОСОБА_23 у подальшому ймовірно намагався спалити, помістивши у грубу літньої кухні.

При цьому, незначна кількість тілесних ушкоджень, виявлених у ОСОБА_7 , свідчить про швидке припинення активних дій з боку потерпілого стосовно обвинуваченого. Навпаки, у приміщенні літньої кухні, де відбувся конфлікт, виявлено плями бурого кольору (кров, яка може належати ОСОБА_17 ) як на голові та тілі потерпілого, так і на одязі потерпілого та обвинуваченого, на постільній білизні, взутті та холодильнику, на підлозі та на стінах, що свідчить про тривалий характер дій обвинуваченого при нанесенні потерпілому тілесних ушкоджень.

З огляду на встановлене, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що право на необхідну оборону, яке за версією обвинуваченого та його захисника виникло з моменту нападу на нього потерпілого, тривало до відштовхування останнього від ліжка та припинення будь-яких активних дій з його боку стосовно обвинуваченого, тобто до моменту фактичного закінчення суспільно небезпечного посягання, а отже ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_17 тяжкі тілесні ушкодження, які спричинили його смерть, у той час, коли в застосуванні заходів захисту (за версією ОСОБА_7 ) явно відпала потреба.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та враховуючи, що ОСОБА_7 як в суді першої інстанції так і під час апеляційного розгляду справи вину не визнав та відмовився давати показання з приводу обставин нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , а інші докази окремо та в сукупності не спростовують висновків суду про те, що обвинувачений діяв з метою умисного нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_17 , апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 121 на ст.ст. 118 або 124 КК України немає.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції надав невірну оцінку показам потерпілої ОСОБА_9 та свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , зокрема щодо характеристики особи загиблого потерпілого ОСОБА_17 , колегія суддів вважає безпідставними, оскільки покази потерпілої та вказаних свідків містяться у вироку суду, і їм надано належну оцінку. Крім того, покази зазначених осіб щодо характеристики потерпілого ОСОБА_17 не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не є безумовною підставою для виправдання дій обвинуваченого щодо спричинення потерпілого умисних тяжких тілесних ушкоджень.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про недопустимість окремих доказів, а саме протоколів слідчих експериментів від 25 серпня 2022 року, проведених за участі обвинуваченого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_14 (т.3 а.п.204-208, а.п. 228-232), якими суд обгрунтовує вину обвинуваченого, виходячи з наступного.

Згідно положень ч.1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно ч.1 ст.94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В свою чергу, зі змісту оскаржуваного вироку вбачається, що суд вказаних вимог закону дотримався, в тому числі і щодо їх оцінки на предмет законності та допустимості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в ході проведення вказаних слідчих експериментів обвинувачений ОСОБА_7 добровільно показав на місці події, за яких обставин він наніс ОСОБА_17 тілесні ушкодження, зауважуючи, що він захищався, а свідок ОСОБА_14 , розповів про обставини, за яких він 18.02.2022 року ввечері приїхав до місця проживання ОСОБА_7 в АДРЕСА_1 , але не застав обвинуваченого вдома. Обвинуваченому ОСОБА_7 та свідку ОСОБА_14 були роз`яснення їхні права, а також повідомлено, що проводиться відеозйомка, і вони добровільно та без заперечень розписалися у вказаних протоколах (т.3 а.п.204-208, 228-232).

Таким чином, колегія суддів вважає, що вказані слідчі експерименти проведені з дотримання вимог ст.240 КПК України, а тому є допустимими доказами.

Доводи апелянта про те, що стороні захисту не було відкрито відеозаписи слідчих експериментів, проведених з ОСОБА_7 та ОСОБА_14 (а.п.208, 232 т.3), а тому вони не можуть бути належним доказом та враховуватися судом, колегія суддів також вважає необгрунтованими, оскільки вказані доводи є аналогічними тим, що були надані стороною захисту під час судового розгляду в суді першої інстанції та у вироку суду їм надано належну правову оцінку. Зокрема, судом зазначено, що при виконанні вимог ст.290 КПК України ОСОБА_7 та його захиснику були відкриті всі матеріали досудового розслідування, а також вказані протоколи з додатками у виді флеш-носіїв із відеозаписами, що підтверджується протоколом про надання доступу до матеріалів досудового розслідування від 28.10.2022 року, який підписаний захисником та обвинуваченим без зауважень (т.3 а.п.278). Проте, сторона захисту не клопотала про забезпечення технічної можливості для відтворення вказаних відеозаписів, а за відсутності такого клопотання, з урахуванням вимог ст.22 КПК України, не ознайомлення сторони захисту з вказаним відеозаписом не тягне за собою автоматичного визнання такого доказу недопустимим.

Більш того, під час апеляційного розгляду справи, обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтвердили, що відеозаписи слідчих експериментів переглядалися та досліджувалися в судовому засіданні суду першої інстанції.

Посилання захисника на те, що відео слідчих експериментів було надано стороною обвинувачення не на флеш носії, а на диску також не є підставою для визнання вказаних доказів недопустимими.

Так, Верховний Суд у постанові від 10.09.2020 року по справі №751/6069/19 зазначив, що матеріальний носій це лише спосіб збереження інформації, який має значення тільки, коли електронний документ виступає речовим доказом. Головною особливістю електронного документу є відсутність жорсткої прив`язки до конкретного носія. Один і той же електронний документ (відеозапис)може існувати на різних носіях. Всі ідентичні за своїм змістом примірники електронного документа можуть розглядатися як оригінали та відрізнятися один від одного тільки часом та датою створення.

Отже, враховуючи, що не встановлено істотного порушення прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України при отриманні зазначених доказів та в апеляційній скарзі захисника даних обставин не наведено, апеляційний суд не вбачає підстав для визнання недопустимими доказами вказаних протоколів слідчих експериментів та долучених до них відеозаписів, а також доказів, які були отримані на підставі вказаних слідчих експериментів.

Твердження апелянта про те, що суд безпідставно відмовив у задоволенні клопотань сторони захисту про витребування всіх відомостей з ЄРДР щодо руху кримінального провадження №0000343 від 19.02.2022 року та про скасування постанов т.в.о. начальника СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_18 від 19.02.2022 року, 19.04.2022 року та 04.07.2022 року про призначення слідчих у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_18 діяла не в межах своїх повноважень, колегія суддів вважає необгрунтованими з тих підстав, що відомості з ЄРДР про рух даного кримінального провадження не мають будь-якого доказового значення у цьому кримінальному провадженні.

Що стосується посилань захисника на відсутність повноважень у т.в.о. начальника СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_18 для винесення постанов про призначення слідчих у даному кримінальному провадженні, то вони є безпідставними, оскільки ОСОБА_18 на момент винесення даних постанов перебувала на основній посаді заступника начальника СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області та при цьому тимчасово виконувала обов`язки начальника СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області, тобто була уповноважена на винесення відповідних постанов, про що зазначено в ухвалі Черняхівського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2022 року.

З огляду на наведене, необгрунтованими є й відповідно доводи апелянта про те, що всі докази отримані слідчою ОСОБА_19 , яка була призначена слідчою у даному кримінальному провадженні постановою т.в.о. начальника СВ Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_18 від 04.07.2022 року, є недопустимими.

Доводи захисника про те, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні його клопотання про проведення повторної судово-медичної експертизи, колегія суддів також вважає необгрунтованими, оскільки питання які ставилися захисником у його клопотанні, вже досліджувалися експертами під час проведення судово-медичних експертиз та комісійних судово-медичних експертиз у даному кримінальному провадженні, що підтверджується висновками експертів №396 від 20.04.2022 року, №1284/28 від 02.08.2022 року, №1490 від 31.08.2022 року та №1469/33 від 30.08.2022 року (т.3 а.п.189-195, 220-226), та на них було надано вичерпні відповіді.

Крім того, під час апеляційного розгляду сторона захисту не заявляла клопотань про визнання певних доказів недопустимими та про призначення повторної чи додаткової судово-медичної експертизи.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України, в межах санкції статті, за якою його засуджено. Призначене покарання, на думку апеляційного суду, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 121 КК України відповідає загальним засадам призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, і це покарання, як за своїм видом, так і розміром, не може бути визнане явно несправедливим через суворість, оскільки є необхідним й достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження нових злочинів.

Переконливих аргументів, які б ставили під сумнів законність рішення місцевого суду, вмотивованість його висновків при призначенні обвинуваченому покарання в апеляційній скарзі не наведено.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що вирок суду щодо ОСОБА_7 є законним та обґрунтованим, а тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 02 серпня 2023 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 в той самий строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: