У Х В А Л А

21 грудня 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчої СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0001175 від 14 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон NECNO синього кольору та банківську картку НОМЕР_1 «Ощадбанк» жовтого кольору з позбавленням права на відчуження та розпорядження вказаним майном.

В обґрунтування поданого клопотання слідча зазначила, що СВ ВП № 2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001175 від 14 грудня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за фактом того, що 13 грудня 2023 року до ЧЧ ВП № 2 Полтавського РУП надійшло повідомлення ОСОБА_5 про те, що 13 грудня 2023 року в АДРЕСА_1 невідома особа в умовах воєнного стану здійснила грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, внаслідок чого заволоділа належними останньому мобільним телефоном «Техно» синього кольору, спричинивши збитки останньому.

15 грудня 2023 року в ході проведення огляду на території домогосподарства в АДРЕСА_1 ОСОБА_5 надав для огляду мобільний телефон NECNO синього кольору та банківську картку НОМЕР_1 «Ощадбанк» жовтого кольору, які були в нього вилучені.

Постановою слідчої від 15 грудня 2023 року вилучене майно визнане речовими доказами в кримінальному провадженні.

З метою проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування, зважаючи на те, що в даному випадку наявні достатні підстави вважати, що вилучене 15 грудня 2023 року в ході огляду майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, з метою запобігання можливості зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна та слідів злочину, слідча вважає за необхідне накласти на нього арешт.

В судове засідання слідча ОСОБА_3 не з`явилась, надіслала до суду заяву про розгляд клопотання без її участі, в якій клопотання підтримала в повному обсязі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п. п. 1, 2, 5 і 6 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно ч. 5 ст. 237 КПК України при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.

Зі змісту ч. 7 ст. 237 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як слідує зі змісту клопотання, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів.

Слідчою доведено, що вилучений під час проведення огляду 15 грудня 2023 року мобільний телефон NECNO синього кольору має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення кримінального правопорушення, об`єктом кримінально протиправних дій, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовий доказ, зокрема мобільний телефон NECNO синього кольору, підлягає арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідча довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

На підставі викладеного, зважаючи на принципи розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для накладення арешту на вказаний мобільний телефон.

Разом з тим, слідчою не доведено існування правових підстав для накладення арешту на вилучену під час проведення огляду банківську картку НОМЕР_1 «Ощадбанк» жовтого кольору, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України та не надано доказів, що вказана банківська картка відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а відповідна постанова органу досудового розслідування про визнання цього майна речовим доказом у кримінальному провадженні є суто формальною.

З представлених слідчому судді матеріалів не вбачається жодних даних про те, що названа банківська картка може бути доказом кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також не надано даних про те, що остання взагалі має будь-яке відношення до кримінального провадження, що виключає можливість накладення на неї арешту з метою збереження речових доказів.

За викладених обставин слідчий суддя приходить до висновку, що слідчою не доведено, що вилучена 14 грудня 2023 року в ході проведення огляду банківська картка НОМЕР_1 «Ощадбанк» жовтого кольору відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому підстави, передбачені статтею 170 КПК України, для накладення на неї арешту відсутні, в зв`язку з чим в цій частині клопотання слідчої задоволенню не підлягає.

Водночас, на підставі положень п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучена вказана банківська картка повертається особі, у якої її було вилучено.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчої задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме: мобільний телефон NECNO синього кольору шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Тимчасово вилучену банківську картку НОМЕР_1 «Ощадбанк» жовтого кольору, - негайно повернути особі, у якої її було вилучено.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_6