ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №642/1015/21 Головуючий I інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/818/1172/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду м.Харкова в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 18 серпня 2021 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-27.11.2014 Дергачівським районним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України на 5 років позбавлення волі вз застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 3 роки;

-04.12.2017 Ленінським районним судом м.Харкова за ч.2 ст.186, ст.71 КК України на 6 років позбавлення волі, 20.05.2020 був звільнений з ДУ «Харківський слідчий ізолятор» по відбуттю строку покарання;

-26.05.2021 Артемівським міським судом Донецької області за ч.4 ст.407 КК України на 3 роки позбавлення волі,

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання приєднано не відбуту частину покарання за вироком Артемівського міського суду Донецької області від 26.05.2021 та ОСОБА_8 визначено остаточне покарання - 4 роки 2 місяці позбавлення волі.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.2 ст.186 КК України, щодо якого апеляційних скарг не подано.

Кримінальне провадженні розглянуто в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Як установив суд, 19.12.2020, приблизно о 21.00 год. ОСОБА_9 , знаходився разом з ОСОБА_8 , неподалік зупинки громадського транспорту, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 163-Г вступили між собою у попередню змову, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи прямий умисел, діючи повторно, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_9 разом з ОСОБА_8 , з метою особистого збагачення, повторно, з корисливого мотиву, пішли слідом за потерпілим ОСОБА_10 , де наздогнали його по вул. Холодногірській, 163-Г , де ОСОБА_9 підбіг разом з ОСОБА_8 та вдарив своєю правою ногою по задній частині ноги ОСОБА_10 , який від удару впав на землю, після чого ОСОБА_8 наніс декілька ударів кулаками рук в обличчя та по тулубу, тим самим спричинили потерпілому ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-3667/2020 від 21.01.2021р. наступні тілесні ушкодження: синці в лівій параорбітальній ділянці та на животі, садно на лівій кисті. Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи удар-здавлення, за винятком садна, яке утворилося за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 1-3 доби до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень, а також стадією загоєння садна і кольором синців. За ступенем тяжкості: синці та садно викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, дістав з лівої кишені куртки ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Asus» моделі «ZenFone Max M2» (ZB633KL) (X01AD) 4/32 GB в корпусі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/1157-ТВ від 29.01.2021 складає 2164 грн., а ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, дістав з задньої кишені брюк ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 500 грн, та зірвав з шиї ОСОБА_10 золотий ланцюжок з золота 583 проби, вагою 12,82 грам, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/1157-ТВ від 29.01.2021р. складає 12300 грн. 92 коп., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 14964 грн. 92 коп.

Крім цього, 19.12.2020, приблизно о 21.00 год. ОСОБА_8 знаходився разом з ОСОБА_9 неподалік зупинки громадського транспорту, розташованої за адресою: м. Харків, вул. Холодногірська, 163-Г, де вступивши між собою у попередню змову, спрямовану на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізуючи прямий умисел, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 з мотою особистого збагачення, повторно, з корисливого мотиву, пішли слідом за потерпілим ОСОБА_10 , де наздогнали його по вул. Холодногірській, 163-Г , де ОСОБА_9 підбіг з ОСОБА_8 та вдарив своєю правою ногою по задній частині ноги ОСОБА_10 , який від удару впав на землю, після чого ОСОБА_8 наніс декілька ударів кулаками рук в обличчя та по тулубу, тим самим спричинили потерпілому ОСОБА_10 згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-3667/2020 від 21.01.2021р. наступні тілесні ушкодження: синці в лівій параорбітальній ділянці та на животі, садно на лівій кисті. Ці ушкодження утворилися від травматичної дії тупих твердих предметів, за механізмом удар чи удар-здавлення, за винятком садна, яке утворилося за механізмом тертя-ковзання, та могли бути отримані за 1-3 доби до огляду. Цей висновок підтверджується виглядом, характером ушкоджень, а також стадією загоєння садна і кольором синців. За ступенем тяжкості: синці та садно викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відповідно до п.п.2.3.2. «Б», 2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказ №6 МОЗ України від 17 січня 1995 р. відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Після чого, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою групою осіб, дістав з лівої кишені куртки ОСОБА_10 мобільний телефон марки «Asus» моделі «ZenFone Max M2» (ZB633KL) (X01AD) 4/32 GB в корпусі чорного кольору ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/1157-ТВ від 29.01.2021 складає 2164 грн., а ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб, дістав з задньої кишені брюк ОСОБА_10 грошові кошти в сумі 500 грн, та зірвав з шиї ОСОБА_10 золотий ланцюжок з золота 583 проби, вагою 12,82 грам, вартість якої згідно висновку судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/121-21/1157-ТВ від 29.01.2021р. складає 12300 грн. 92 коп., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на суму 14964 грн. 92 коп.

В апеляційній скарзі, в редакції внесених доповнень, обвинувачений ОСОБА_8 не оспорюючи обґрунтованості засудження та правильності кваліфікації його дій, просить пом`якшити призначене йому вироком покарання, шляхом застосування ст.69-1 КК України. Указав, що він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував завдані збитки потерпілому, приймав участь у бойових діях у 1015-2016 роках в зоні АТО та отримав поранення. Зауважив, що має бажання якнайшвидше звільнитись з місць позбавлення волі, щоб долучитись до ЗСУ для захисту Держави.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 , яка підтримали апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Фактичні обставини кримінального правопорушення і кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України в апеляційній скарзі не оспорюються, тому згідно положень ч.1 ст.404 КПК України висновки суду першої інстанції щодо цих обставин в апеляційному порядку не перевірялися.

Відповідно до вимог ст.65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження злочинів.

За змістом ч.1 ст.69 КК України суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин, лише за наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Згідно вимог ст.69-1 КК України за наявності обставин, що пом`якшують покарання, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 66 КК України, відсутності обставин, що обтяжують покарання, а також при визнанні обвинуваченим своєї вини, строк або розмір покарання не може перевищувати двох третин максимального строку або розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливою частиною КК України.

Як убачається із матеріалів провадження, суд визнав пом`якшуючою покарання лише одну обставину - щире каяття.

Обвинувачений ОСОБА_8 , посилаючись на те, що він приймав участь у бойових діях у 1015-2016 роках в зоні АТО та отримав поранення, не зазначив яким чином ці обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Твердження в апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_8 про наявність ще й таких пом`якшуючих покарання обставин, як активне сприяння розкриттю злочину; відшкодування потерпілому завданих злочином збитків, є безпідставними.

Згідно висновків, які містяться у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року (кримінальне провадження №288/1158/16-к), під активним сприянням розкриттю злочину розуміють дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням розкриттю злочину.

Як слідує із матеріалів кримінального провадження, у них не міститься даних про повідомлення обвинуваченим ОСОБА_8 органам досудового розслідування таких обставин вчинення злочину, які б не були встановлені ними на підставі показань потерпілого та інших доказів.

Що стосується відшкодування потерпілому завданих збитків, то як вбачається із матеріалів кримінального провадження, викрадене майно потерпілому було повернуто внаслідок дій правоохоронних органів.

За таких обставин підстави для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосуванням положень ст.69 КК України чи ст.69-1 КК України - відсутні.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_8 призначено необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, згідно з вимогами ст.65 КК України.

При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, відсутність претензій з боку потерпілого, відсутність обтяжуючих покарання обставин, висновок органу пробації.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що призначене покарання за своїм видом і розміром є справедливим і підстав для його пом`якшення України не вбачає.

З огляду на наведене, підстави для зміни вироку - відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 18 серпня 2021 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:

Судді: