Справа № 932/143/24
Провадження № 1-кс/932/74/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2024 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинська, Донецької обл., українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні непрацездатну особу, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся слідчий СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, з клопотанням, погодженим прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 , в якому просять застосувати до гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підставами для задоволення клопотання зазначено, що слідчим відділом Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000089, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.01.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 у невстановлений слідством час виник умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин, обіг якої заборонено - «PVP», та психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін», з метою подальшого збуту шляхом виготовлення закладок на території м. Дніпро, при цьому розподіливши ролі при вчиненні кримінального правопорушення, тобто вчиняючи за попередньою змовою групою осіб.

Так, ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 , порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно придбали особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», та психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін».

Для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 здійснили розфасування незаконно придбаної особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP» та психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін» на 28 сліп-пакетів, які в подальшому розпочали зберігати при собі, а саме у ОСОБА_7 - 3 сліп-пакети, та у ОСОБА_4 25 сліп-пакетів, з метою подальшого здійснення закладок на території міста Дніпра. При цьому, діючи за попередньою змовою групою осіб ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 зберігали вище перелічені згортки з ізоляційних стрічок, в яких містяться сліп-пакети зі вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг яких заборонено, та психотропної речовини обіг якої обмежено, з метою збуту до 10.01.2024.

10.01.2024 року у ході особистого обшуку ОСОБА_4 слідчим СВ ДРУП ГУНІІ в Дніпропетровській області за адресою: м. Дніпро, вул. Будівельників біля буд. № 27А, виявлено та вилучено: 25 згортків з ізоляційних стрічок, в яких містяться сліп-пакети з кристалічною речовиною, в 1 з яких відповідно до висновку експерта міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, а саме - «PVP». Маса «PVP» становить 1,3621 г.

Таким чином, ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб, незаконно придбали та зберігали при собі особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - PVP, з метою подальшого збуту.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 кваліфікується за ч. 2 ст. 307 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання особливо небезпечних психотропних речовин, з метою збуту, за попередньою змовою групою осіб.

10 січня 2024 року ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України.

11 січня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

За доводами клопотання, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування. З огляду на обставини даного кримінального провадження, тяжкість злочину, наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідство приходить до висновку про доцільність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та визначення підозрюваному застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, надала пояснення. Прохає клопотання задовольнити повністю.

Підозрюваний визнав підозру, надав пояснення. Просив застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт цілодобово.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання. Вказала, що ризики не доведені, розмір застави необґрунтований. Підозрюваний має соціальні зв`язки, тому застосування виняткового запобіжного заходу є досить суворим. Просила застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, дослідивши матеріали клопотання, допитавши в судовому засіданні свідка, слідчий суддя дійшов до таких висновків.

Як встановлено ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог, викладених у ч. 2 ст. 177 КПК України, підставами для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до рішення ЄСПЛ за скаргою № 25629/94 від «27» листопада 1997 року по справі «К.Ф. проти Німеччини», п. 57, обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами. Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що остання має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне бачення причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З наданих матеріалів встановлено, що у провадженні СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000089 від 10.01.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 , порушуючи порядок, встановлений ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів», маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини, з корисливих мотивів, незаконно придбали особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «PVP», та психотропну речовину, обіг якої обмежено - «метамфетамін».

В подальшому, ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 здійснили розфасування особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - «PVP» та психотропної речовини, обіг якої обмежено - «метамфетамін» на 28 сліп-пакетів, які в подальшому розпочали зберігати при собі, а саме у ОСОБА_7 - 3 сліп-пакети, з метою подальшого здійснення закладок на території міста Дніпра.

У ході особистого обшуку ОСОБА_4 було виявлено та вилучено 25 згортків з ізоляційних стрічок, в яких містяться сліп-пакети з кристалічною речовиною, в 1 з яких відповідно до висновку експерта міститься особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено, а саме - «PVP». Маса «PVP» становить 1,3621 г.

Обґрунтованість підозри підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події, протоколом огляду мобільного телефона, протоколом особистого обшуку, в ході якого у ОСОБА_4 виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, а саме - «PVP», протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 протоколом затримання від 10.01.2024, висновком експерта, висновком експерта № СЕ-19/104-24/1449-Д, повідомленням про підозру та іншими доказами у сукупності.

Водночас підозру визнає й сам ОСОБА_4 , тому слідчим суддею здійснено перевірку обґрунтованості підозри з урахуванням повного визнання ОСОБА_4 обставин скоєння даного злочину.

Таким чином, зібраних слідством доказів на даному етапі досудового розслідування цілком достатньо для висновку про причетність ОСОБА_4 до скоєння інкримінованого злочину.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Даний злочин є тяжким, тобто за нього передбачено основне максимальне покарання у вигляді 10 років позбавлення волі, а також додаткове обов`язкове покарання у вигляді конфіскації майна.

Обставиною, яка підвищує суспільну небезпеку даного злочину, є вчинення його групою осіб, за попередньою домовленістю, наявність умислу на збут особливо небезпечної психотропної речовини на території м. Дніпро, у великій кількості. Додатково враховую спосіб фасування психотропної речовини, що вказує на умисел на збут.

Перевірячи доведеність ризиків, відзначаю, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується, оскільки розмір покарання за скоєний злочин, може стимулювати підозрюваного до переховування, з метою уникнення покарання та перешкоджання досудовому розслідуванню.

При цьому ризик втечі підозрюваного оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Слід взяти до уваги, що підозрюваний не працює, не одружений, характеризується посередньою, тому ризик втечі в даному випадку дійсно існує. Твердження підозрюваного, що він має на утриманні непрацездатну особу бабусю, не є переконливим, оскільки наявність такої особи не утримувало підозрюваного від скоєння тяжкого злочину. Більше того, ОСОБА_4 не працює, тому утримання такої непрацездатної особи, ймовірно, відбувалось за рахунок отримання незаконного прибутку від збуту психотропних речовин.

Ризик впливу на свідків також має місце, оскільки свідки фіксували проведення першочергових слідчих дій, зокрема таких як огляд, особистий обшук, затримання і т.д., тобто на їх показах грунтується позиція сторони обвинувачення. Відтак, ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеним.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України також є доведеним, оскільки підозрюваний офіційно не працевлаштований, а відтак не має джерела заробітку, тому існує ризик повторного вчинення ним злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, з метою отримання незаконного прибутку (доходу).

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри та доведеність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаю можливим застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурором у встановленому порядку доведено, що інші, більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти всім ризикам та забезпечити дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено. Проте вважаю можливим застосувати альтернативний запобіжний захід визначити розмір застави ОСОБА_4 .

У рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди може бути одним з факторів, що виправдовує вищий розмір застави, але лише в поєднанні з іншими критеріями - серйозністю злочину, ризику втечі та ін.

З урахуванням тяжкості злочину, майнового стану підозрюваного, ймовірного доходу від збуту психотропних речовин, відсутності офіційного працевлаштування, не перебування у шлюбі, вважаю, що 80 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, є достатнім та обґрунтованим розміром застави, яку зможе внести підозрюваний. При цьому розмір застави слід визначити дещо більшим, оскільки у ОСОБА_4 відсутні будь-які соціальні зв`язки, він здійснював збут особливо небезпечної психотропної речовини PVP, на відміну від ОСОБА_7 , у якого виявлено лише метамфетамін. Тому лише максимальний розмір застави як для тяжкого злочину, буде утримувати підозрюваного від переховування та забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків. Тому слід визначити заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів доходів для працездатних осіб, тобто в сумі 242 240, 00 грн.

Підсумовуючи викладене, вважаю можливим клопотання сторони обвинувачення задовольнити повністю.

Керуючись ст. ст. 183, 193, 194, 196, 372, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, 00 коп.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) з`являтись за кожним викликом до слідчого, прокурора та суду;

2) не відлучатися із фактичного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

4) не спілкуватися з іншим підозрюваним та свідками по даному кримінальному провадженню.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі порушення покладених на нього обов`язків, сума внесеної застави може бути звернута у дохід Держави.

Строк дії ухвали встановити до 08 березня 2024 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ігор КОНДРАШОВ