Справа № 308/1524/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000194, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Ужгорода Закарпатської області, тимчасово не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Закарпатської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000194, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 липня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, є достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експерта у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити запобігання вищезазначеним ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави з огляду на характер кримінального правопорушення. У разі обрання альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави просив визначити її розмір у більшому ніж передбаченому законом розмірі.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 , заперечував щодо задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ризики, заявлені у клопотанні нічим не підтверджені. Додав, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту здатний запобігти даним ризикам. На переконання захисника прокурор не довів обґрунтованість підозри. Ознак наявності організованої групи немає. У будинку підозрюваного під час обшуку не було знайдено жодних наркотичних речовин. По речовинам, які знайдені в автомобілі не проведена експертиза. Факт збуту не доведений. Не виключає елементу провокації. Зауважив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки: дружину, одну неповнолітню дитину, раніше працював у правоохоронних органах, має вищу освіту. У разі визначення розміру застави просив встановити її розмір, передбачений відповідною статтею КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 та п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що у провадженні Головного управління Національної поліції в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження № 0000194, відомості про яке 06.07.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується витягом з ЄРДР від 13.02.2024.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше червня 2023 року, ОСОБА_9 , усвідомлюючи те, що шляхом проведення заборонених операцій у сфері обігу психотропних речовин є можливість швидко незаконно збагатитись, а також будучи обізнаним про місця та осіб у яких можна придбати психотропну речовину метамфетамін, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи незаконність та протиправність своїх дій, організував стійку злочинну групу, до складу якої як виконавців залучив своїх знайомих ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Для вчинення злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин, ОСОБА_9 , здійснював загальне керівництво та координацію діями всіх учасників організованої групи, спільно з іншими учасниками організованої групи розробляли план вчинення злочинів, координування їх дій під час готування та вчинення кримінальних правопорушень, розподіляли ролі між усіма учасниками організованої групи, встановлювали загальновизначені правила поведінки та конспірації в організованій групі, забезпечували дотримання їх учасниками, здійснювали облік збутих психотропних речовин, розподіляли отримані від вчинення протиправної діяльності грошові кошти між учасниками групи, підшуковували інших учасників організованої групи та збували психотропні речовини, перед цим купляючи ОСОБА_9 їх у невстановленому органом досудового розслідуванні місці та невстановлених органом досудового розслідування осіб, в тому числі шляхом так званих «закладок» на заздалегідь обумовлених місцях.

Організована злочинна група, очолювана ОСОБА_9 , характеризувалась попередньою зорганізованістю у спільне об`єднання осіб для вчинення корисливих злочинів у сфері незаконного обігу психотропних речовин; стабільністю і згуртованістю членів групи, що виразилось у незмінності складу учасників злочинної групи та тривалості їх дій у період із червня 2023 року по 12 лютого 2024 року; детальною організацією функціонування групи у вигляді чіткого виконання кожним відведеної йому ролі та виконання вказівок організатора ОСОБА_9 ; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій, спрямованим на досягнення єдиної злочинної мети; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій та свідомого виконання своїх функцій кожним із них.

Вказана злочинна група попередньо, умисно та добровільно зорганізувалась в єдине злочинне об`єднання, метою діяльності якого було незаконне придбання, виготовлення, зберігання з метою збуту та збут психотропних речовин мешканцям Закарпатської області, із метою незаконного збагачення.

Разом із тим, учасники організованої злочинної групи, за спільною узгодженістю, з метою недопущення викриття злочинних дій, застосовували заходи конспірації, яких повинні були дотримуватись всі члени групи, а саме у телефонних розмовах між учасниками групи вони не називали дійсної назви психотропних речовин, пакунків у яких вони зберігалися та у подальшому збувалися, використовували при цьому різного роду «жаргонні» назви психотропних речовин, при цьому всі учасники організованої групи за попередньою домовленістю знали про що йде мова.

Крім того, ОСОБА_9 , діючи як організатор, забезпечував себе та інших учасників групи під час реалізації психотропних речовин певними заходами безпеки і конспірації щодо нерозголошення дійсної незаконної діяльності; інформуванням осіб, що придбавали такі речовини, про місце, час та можливе місце збуту психотропної речовини, з метою недопущення виявлення злочинних дій групи сторонніми особами та працівниками правоохоронних органів, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності; особисто здійснював збут психотропних речовин особам, які на даний час невстановлені; здійснював облік збутих психотропних речовин; підшуковував інших учасників організованої групи.

ОСОБА_4 як активний учасник організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діючи як виконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівкою організатора злочинної групи ОСОБА_9 безпосередньо приймав участь у придбанні психотропних речовин для їх подальшого збуту у роздріб, а також у зберіганні, зважуванні та фасуванні з метою збуту психотропних речовин, безпосередньо приймав участь у незаконному збуті таких речовин особам, що схильні до їх вживання, особисто займався підшукуванням осіб для подальшого збуту їм психотропних речовин, за обумовлену перед тим грошову вартість.

У складі організованої злочинної групи ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , умисно, з корисливих мотивів, вчинили ряд злочинів, пов`язаних із незаконним обігом психотропних речовин на території Закарпатської області.

Так, ОСОБА_9 , діючи у складі організованої ним злочинної групи, разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , будучи зорганізованими з метою незаконного збагачення з розподілом функцій кожного із учасників групи, згідно розробленого ними злочинного плану при невстановлених розслідуванням обставинах місці та часі, в період з червня 2023 року по 12 лютого 2024 року, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, здійснював придбання у невстановлених на даний час слідством осіб для подальшого збуту невстановлену кількість психотропної речовини, в тому числі шляхом так званих «закладок».

Після придбання вказаної речовини, ОСОБА_9 на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій в складі організованої злочинної групи, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 умисно, незаконно, забезпечував зберігання з метою подальшого збуту вказаної забороненої в обігу психотропної речовини в місцях свого проживання. При цьому ОСОБА_9 згідно попередньо розробленого злочинного плану та визначених функцій, розфасовував зазначену речовину для подальшого збуту та передавав перебуваючи у своєму автомобілі марки «Mazda 3», д. н. з. НОМЕР_1 частину вказаної речовини учасникам групи ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 для подальшого їх продажу у роздріб, а частину сам збував невстановленим на даний час особам.

Також ОСОБА_9 , в період часу з червня 2023 року по 12 лютого 2024 року постійно забезпечував учасників організованої ним злочинної групи ОСОБА_4 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 психотропними речовинами для їх подальшого збуту, шляхом продажу у роздріб іншим особам, а саме за наступних обставин:

Так, ОСОБА_4 , після отримання кристалічних речовин від ОСОБА_9 , на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій в складі організованої злочинної групи за попередньою змовою із іншими учасниками групи, діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно, з метою збуту, зберігав кристалічні речовини, білого кольору, при собі та в квартирі за місцем свого проживання, а саме: АДРЕСА_2 . В подальшому ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 01.09.2023 о 18 год. 32 хв., перебуваючи в під`їзді будинку за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки, незаконно збув за 2000 грн. особі зі зміненими анкетними даними ОСОБА_12 кристалічну речовину білого кольору, яка згідно висновку експерта в своєму складі містить 0,3986 г. метамфетаміну (у перерахунку на метамфетамін основу).

Дванадцятого лютого 2024 року о 18 годині 36 хвилин ОСОБА_4 було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Тринадцятого лютого 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, дають підстави вважати пред`явлену ОСОБА_4 підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини. Так, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є особливо тяжким злочином, за яким підозрюваному загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років, що може спонукати підозрюваного ухилятися від слідчого, прокурора, суду. При оцінці даного ризику, слідчим суддею взято до уваги позицію Європейського суду з прав людини, яка висвітлена в рішенні ЄСПЛ від 20.05.2010 р. у справі «Москаленко проти України», в якому зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, підозрюваний не працює, не надав доказів наявності міцних соціальних зв`язків. Про можливість втечі може свідчити і оголошений на території України воєнний стан, та супроводжуючі фактори: нестабільна робота та організація діяльності окремих державних структур, установ, населених пукнтів, бойові дії, що можуть сприяти підозрюваному в його переховуванні від суду.

За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку щодо доведеності існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існує на даному етапі і ризик впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, оскільки перебування підозрюваного на волі, не виключає ймовірність того, що він не будучи обмежений у спілкуванні із свідками та іншими учасниками, яким відомі обставини вчинення злочину, у вчиненні якого останній підозрюється може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Тим самим, наявність ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Окрім цього, слідчий суддя вважає доведеним і ризики продовження підозрюваним діяльності, пов`язаної зі збутом наркотичних та психотропних речовин.

Враховуючи те, що підозрюваний обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних та психотропних речовин, під час досудового розслідування, можуть бути встановлені канали походження зазначених речовин, і перебування підозрюваного на волі може зашкодити встановленню можливих співучасників кримінального правопорушення, останній може сприяти приховуванню доказів, що вказують на таких осіб, попередити про факт їх виявлення, тощо.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри та відсутності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, нічим не підтверджені та спростовані у ході судового розгляду, оскільки у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри наданими слідчому судді доказами та підтверджено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Таким чином, слідчий суддя прийшов до переконання, що слідчим під час розгляду клопотання доведено обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможуть в достатній мірі запобігти ризикам, визначеним в ст. 177 КПК України. Про дані обставини свідчать тяжкість, характер та спосіб вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, а також те, що підозрюваний може координувати свої дії з невстановленими органом досудового розслідування співучасниками, перебуваючи під домашнім арештом, чинити перешкоди у їх встановленні шляхом надання порад, вказівок, щодо приховування доказів, впливу на свідків, чи продовження злочинної діяльності, пов`язаної з незаконним обігом психотропних речовин.

При цьому, аргументи, на які посилаються підозрюваний та його захисник, як підставу для відмови у задоволенні клопотання, на переконання слідчого судді, з огляду на обставини, встановлені в ході судового засідання, не спростовують доводи органу досудового розслідування, не підтверджені відповідними доказами, і не є такими, що забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та суттєво не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому слідчий суддя дійшов до висновку, про обґрунтованість клопотання слідчого.

Крім того, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 3 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, що до особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя врахував як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, обсяг підозри, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, який є не офіційно не працюючим, особою молодого віку, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, у тому числі за кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних речовин, а тому слідчий суддя дійшов до висновку, що застава у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому, заперечення прокурора, які зводились до прохання не визначати розмір застави підозрюваному є безпідставними, з огляду на те, що згідно з п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні лише щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, слідчий суддя не бере до уваги, оскільки зазначеною нормою передбачено «право», а не «обов`язок» слідчого судді не визначати розмір застави, а прокурором не доведено виключну необхідність у невизначенні розміру застави підозрюваному.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 , відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, слід покласти наступні обов`язки: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою; 2) не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду; 3) утриматися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні; 4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 11 квітня 2024 року включно з можливістю внесення застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 908400,00 грн (дев`ятсот вісім тисяч чотиристо грн 00 копійок).

У разі внесення застави у вказаному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за кожною вимогою;

2) не відлучатись із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

3) утриматися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк тримання під вартою рахувати з 18 год. 36 хв. 12 лютого 2024 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Час та дата оголошення повного тексту ухвали 13 год. 55 хв. 19 лютого 2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1