В И Р О К

іменем України

31 січня 2024 року м. Зміїв Зміївський районний суд Харківської області

в складі судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4

учасника судового розгляду потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000246 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таранівка Зміївського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.06.2022, близько 10 год 00 хв, ОСОБА_4 перебував у приміщенні будинку АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , де спільно вживали алкогольні напої.

Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виникла сварка на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, в ході якої ОСОБА_4 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку та протиправність свого умислу, передбачаючи можливість настання наслідків у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, з силою наніс ОСОБА_5 один удар ліктем правої руки в обличчя та не менше двох ударів обутою ногою по тулубу потерпілого.

Внаслідок чого потерпілому ОСОБА_5 , згідно висновку судової медичної експертизи № 12-14/126-3м/23 від 03.08.2023 спричинено закриту тупу травму черевної порожнини у вигляді гематоми сальникової сумки, травматичних множинних розривів спайок черевної порожнини, травматичного розриву мегаколон (травматичні порушення кишечнику), що ускладнилися в своїй течії розвитком внутрішньочеревної кровотечі, які в своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя, згідно п. 2.1.3 «Парвив судово - медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р.

Після спричинення потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_4 припинив свої протиправні дії та покинув місце вчинення кримінального правопорушення.

13.06.2023 потерпілого ОСОБА_5 , внаслідок спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , госпіталізовано до Комунального некомерційного підприємства «Харківська обласна клінічна лікарня швидкої невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», де йому надано невідкладну медичну допомогу.

Сторони кримінального провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставинам справи, які ними не оспорюються. З урахуванням принципів диспозитивності та змагальності сторін кримінального провадження, з огляду на визнання обвинуваченим фактичних обставин, якими обгрунтовано обвинувачення, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням письмових доказів, які характеризують його особу.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, пояснив, що кримінальне правопорушення вчинене ним за вищевикладених обставин. Обставини скоєння кримінального правопорушення не оспорював.

При дослідженні доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про доведенність вини ОСОБА_4 в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння. Правова кваліфікація ч. 1 ст. 121 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути признач ене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути співмірним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Під час призначення покарання ОСОБА_4 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, об`єктом якого є життя та здоров`я людини, зважаючи на те, що злочин було вчинено в стані алкогольного сп`яніння, особу винного, який під наглядом в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, за місцем проживання характеризується як особа яка вчиняє домашнє насильство, віднесений до категрії "кривдник", стосовно якого надходили скарги та заяви за фактом подій, у тому числі, подій з відміткою "Інші тілесні ушкодження", не працює, на утриманні перебуває двоє малолітніх дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень є покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого злочину, наявність обставини, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченого, де він є особою, що не має судимості, позицію потерпілого, який заявив, що примирився з обвинуваченим та не має претензій матеріального або морального характеру, усвідомлення обвинуваченим наслідків скоєного злочину, щире каяття, дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання, у зв`язку з чим, обвинуваченого можливо звільнити від відбування покарання, застосувавши статтю 75 Кримінального кодексу України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України.

Призначене покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, навчання, роботи;

3) пройти пробаційну програму "Зміна прокримінального мислення".

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: