Справа № 639/522/24
Провадження № 1-кп/639/225/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 639/522/24 (в ЄРДР №0000001 від 01.01.2024) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Корсунь-Шевченківський Черкаської області, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, розлученого, військовослужбовця військової служби за контрактом, перебуваючого в розпорядженні начальника 15 мобільного прикордонного загону, у військовому званні «сержант», раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

в с т а н о в и в :

Сержант ОСОБА_4 , будучи у розпорядження начальника 15 мобільного прикордонного загону, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливого мотиву та з метою особистого протиправного збагачення, в порушення вимог ст. 19, 68 Конституції України, ст.ст. 22, 23, 24 Закону України «Про запобігання корупції», діючи умисно з метою реалізації свого злочинного корисливого умислу спрямованого на особисте противоправне збагачення 25.01.2024 приблизно о 08 год. 30 хв, перебуваючи на парковці супермаркету «Клас» за адресою: м. Харків, вул. Дудинська, 1-а, одержав від ОСОБА_6 для себе заздалегідь обумовлену суму неправомірної вигоди в сумі 700 доларів США (що еквівалентно курсу НБУ 26267,64 грн.), за обіцянку здійснити вплив на керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 через посадових осіб адміністрації Державної прикордонної служби України до кола повноважень якого зокрема входить прийняття рішення щодо переведення ОСОБА_7 в рамках ІНФОРМАЦІЯ_3 входять НОМЕР_1 прикордонний загін та НОМЕР_2 прикордонний загін, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідальність за вчинення зазначеного кримінального правопорушення передбачена ч. 2 ст. 369-2 КК України одержання неправомірної вигоди для себе за обіцянку здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

01.02.2024 між обвинуваченим ОСОБА_4 за участі захисника ОСОБА_5 та заступником керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 зобов`язався повністю та беззастережно визнати свою вину в обсязі пред`явленого обвинувачення під час судового провадження.

При цьому сторонами угоди погоджено, що при її затвердженні ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч. 2 ст. 369-2 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн.

Прокурор, обвинувачений ОСОБА_4 , а також його захисник в судовому засіданні просили затвердити вищезазначену угоду.

Вислухавши учасників судового розгляду, розглянувши питання щодо можливості затвердження угоди, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

За змістом ч. ч. 2, 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, відповідно до статті 12 КК України, віднесене до нетяжких злочинів. Внаслідок вказаного кримінального правопорушення шкода завдана державним інтересам, воно порушує правильну, тобто таку, відповідає вимогам законодавства, діяльність органів державної влади; потерпілі по кримінальному провадженню відсутні.

Отже, в даному кримінальному провадженні можливе укладання угоди про визнання винуватості.

Вину у вищезазначеному кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 визнав в судовому засіданні в повному обсязі.

Судом з`ясовано, що ОСОБА_4 добровільно уклав угоду про визнання винуватості, її укладання не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що ним було підтверджено в судовому засіданні.

Зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, ст. ст. 50, 53, 65, ч. 2 ст. 369-2 КК України та інтересам суспільства.

Суд переконався, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що ОСОБА_4 розуміє характер обвинувачення, вид покарання, застосування якого до нього передбачено угодою, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України, зокрема обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 і 424 КПК України, та відмова ОСОБА_4 від здійснення прав, передбачених абз. 1 та 4 пункту 1 частини 4 статті 474 КПК України.

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше не судимий; є військовослужбовцем військової служби за контрактом; розлучений, дітей або інших непрацездатних осіб на утриманні не має; має місце реєстрації та місце постійного проживання; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На переконання суду, узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даним про особу обвинуваченого та іншим обставинам, які підлягають врахуванню при призначенні покарання. Підстави відмови у затвердженні угоди, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлені.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 30.01.2024, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174, абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373, 374, 473-475 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 01.02.2024 по кримінальному провадженню №0000001 від 01.01.2024, укладену між заступником керівника Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі 3000 (трьох тисяч) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000,00 грн. (п`ятдесят одна тисяча грн. 00 коп.).

Речові докази по кримінальному провадженню:

-мобільний телефон «Iphone 7+», imei НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні у Другому слідчому відділі (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, - повернути власнику ОСОБА_4 ;

-грошові кошти у сумі 700 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США у кількості 7 штук, а саме: PD51233596C, PD51233551C, MB03769431F, PD51233552C, PB97814623I, PD51233550C, PB97814614I, які знаходяться на зберіганні у Другому слідчому відділі (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, - повернути Східному регіональному управлінню Державної прикордонної служби України.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 30.01.2024 по справі №642/347/24 (провадження №1-кс/642/341/24) на вищезазначені речові докази.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 залишити без змін у вигляді особистого зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів із дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому, захиснику.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1