н/п 1-кс/490/664/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ в Миколаївській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001436 від 14.03.2015 року, запідозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України.

На обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні слідчого відділу Управління СБ України в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2015 за № 0001436, запідозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України.

Так, 26.06.1990 ОСОБА_7 закінчив Сумське вище артилерійське командне училище ім. М.В. Фрунзе за спеціальністю: командна тактична артилерія та зачислений до розпорядження Командуючого військами Закавказького військового округу.

26.06.1990 ОСОБА_7 . Наказом МОСРСР присвоєно військове звання капітан. З цього часу останній проходив військову службу у Збройних Силах СРСР.

06.10.1992 року ОСОБА_7 прийняв військову присягу, відповідно до якої урочисто присягнув, вступаючи на військову службу, завжди бути вірним, відданим Українському народові, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну і військову таємницю. ОСОБА_7 , присягнув виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників, присягнув ніколи не зраджувати Українському народові.

14.06.1993 року ОСОБА_7 , у відповідності до Постанови Верховної ради України від 11.10.1991 року № 1659-XII та Постанови Кабінету Міністрів України від 20.11.1991 року № 321, в добровільному порядку Наказом Міністерства оборони України № 01128 зарахований на службу до Збройних Сил України.

Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України № 427 від 25.09.2008 ОСОБА_7 призначено на посаду командира НОМЕР_1 окремої берегової артилерійської групи центру військ берегової оборони Військово-Морських Сил Збройних Сил України (ВОС 0304002), для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки відповідно до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Наказом Міністерства оборони України від 15.12.2008 № 1152 ОСОБА_7 присвоєно військове звання полковник.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_2 від 31.01.2011 № 12 ОСОБА_7 перепризначено на вказану посаду, за наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України №1045 від 26.12.2011 з ним укладено новий контракт строком на 2 роки - до 02.01.2014, який наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України від 31.10.2013 №756 продовжено на 10 років до 03.01.2024.

Відповідно до структури Військово-Морських Сил України, яка діяла станом на 2014 рік, 406 окрема берегова артилерійська група центру військ ІНФОРМАЦІЯ_3 (в/ч НОМЕР_2 ) дислокувалася за адресою: АДРЕСА_1 , одними з основних завдань якої було здійснення захисту військово-морських баз, торговельних портів, прибережних комунікацій, промислових і адміністративних центрів, розташованих в прибережному районі, протидесантна оборона.

Будучи військовослужбовцем, полковник ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ст. ст. 1, 6, 23, 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів (начальників).

Відповідно до ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Разом з тим, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем Військово-Морських Сил Збройних Сил України у військовому званні полковник, обіймаючи вищевказану посаду, перебуваючи на території Автономної Республіки Крим, діючи всупереч інтересам України, в період збройного конфлікту, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України - державну зраду, за наступних обставин.

Так, невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і почали збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України - Автономну Республіку Крим та місто Севастополь.

В подальшому, протягом лютого-березня 2014 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, захоплювали державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, розташовані на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, тобто здійснили тимчасову окупацію вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час.

06.03.2014 Верховна Рада Автономної Республіки Крим ухвалила Постанову № 1702-6/14 "Про проведення загальнокримського референдуму", чим порушила конституційний принцип територіальної цілісності України та вийшла за межі своїх повноважень, встановлених Конституцією України, Конституцією Автономної Республіки Крим, іншими нормативно-правовими актами.

Факт порушення був встановлений Конституційним Судом України, який у рішенні від 14.03.2014 № 2-рп/2014 визнав зазначену Постанову такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), внаслідок чого вона втратила чинність. З огляду на це Верховна Рада України 15.03.2014 ухвалила Постанову "Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим", внаслідок якої парламент Автономної Республіки Крим втратив будь-яку легітимність.

За таких обставин, статус території АР Крим, відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207-VII визначено, як тимчасово окупована територія, унаслідок збройної агресії Російської Федерації та встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про національну безпеку України» визначено, що збройний конфлікт - збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт).

Таким чином, станом на березень 2014 року, Україна перебувала у стані, що характеризується діями щодо вирішення національно-етнічних, релігійних та інших протиріч із застосуванням засобів збройного насильства, за яких держава не переходить в особливий стан, що визначається як війна, і не вводить режим воєнного стану в країні або на частині її території, а збройна боротьба не виходить за межі операційного напрямку (мають місце різні військові інциденти, військові акції, інші військові зіткнення обмеженого масштабу (низької інтенсивності) із застосуванням іррегулярних або регулярних збройних формувань), тобто знаходилася у періоді збройного конфлікту.

Впродовж березня 2014 року, (точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливимале не пізніше 23.03.2014), невстановленими на теперішній час озброєними представниками Збройних Сил Російської Федерації, за сприяння командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 , здійснено незаконне захоплення адміністративної території, штабу, зброї та боєприпасів зазначеної військової частини, яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини була підірвана.

В один із днів третьої декади березня 2014 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим, однак не пізніше 23.03.2014), особовому складу військової частини НОМЕР_2 , особисто командиром вказаної військової частини полковником ОСОБА_7 усно було доведено вищезазначені обставини, що склалися в АР Крим та необхідність у зв`язку з цим прийняття рішення кожним військовослужбовцем щодо передислокації особового складу на материкову частину України для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України або наданні згоди на проходження подальшої служби в Збройних Силах Російської Федерації.

Сам ОСОБА_7 , незважаючи на отримання у зазначений період часу усного наказу командування ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому безпосередньо підпорядковувався, про передислокацію особового складу військової частини НОМЕР_2 та її структурних підрозділів на материкову територію України, зокрема до м. Запоріжжя, для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вимог Статутів Збройних Сил України, наказ не виконав, до місця дислокації частини у визначений строк, (точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливимале не пізніше 30 червня 2014 року), не прибув.

Так, полковник ОСОБА_7 , будучи в силу ст. 13 Закону України "Про громадянство України" громадянином України, будучи військовослужбовцем Військово-Морських Сил Збройних Сил України, зобов`язаний серед іншого додержуватись Військової присяги, в один із днів третьої декади березня 2014 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливим), знаходячись на території військової частини НОМЕР_2 (АДРЕСА_1 ), діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив державну зраду, тобто діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, що виразилося у наступному:

-забезпеченні безперешкодного доступу військовослужбовців ЧФ ЗС РФ на територію військової частини;

-наданні усних наказів військовослужбовцям ввіреної частини ЗС України не чинити їм опір;

- схилянні інших військовослужбовців з числа своїх підлеглих до відмови виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України та наданні згоди на проходження подальшої служби в Збройних Силах Російської Федерації;

-передачі зброї та всієї матеріально - технічної бази військової частини ЗСУ № НОМЕР_2 військовослужбовцям іноземної держави, а саме ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- відмові виконувати обов`язки несення військової служби у Збройних Силах України;

- наданні згоди на проходження подальшої служби в Збройних Силах Російської Федерації;

- укладанні контракту про проходження військової служби та подальшому зарахуванні в списки особового складу Збройних Сил Російської Федерації;

- проходженні військової служби на посаді командира 8-го артилерійського полку берегових військ ЧФ ЗС РФ, з військовим званням полковник.

Крім того, ОСОБА_7 , будучи військовослужбовцем Військово Морських-Сил Збройних Сил України у військовому званні полковник, обіймаючи посаду командира НОМЕР_1 окремої берегової артилерійської групи центру військ берегової оборони Військово-Морських Сил Збройних Сил України (в/ч НОМЕР_2 з місцем дислокації за адресою: АДРЕСА_1 ), перебуваючи на території Автономної Республіки Крим, діючи всупереч інтересам служби, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби дезертирство за наступних обставин.

Так, з 1991 року ОСОБА_7 проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України на різних посадах та у різних військових званнях.

Наказом начальника Генерального штабу Головнокомандувачем Збройних Сил України № 427 від 25.09.2008 ОСОБА_7 призначено на посаду командира НОМЕР_1 окремої берегової артилерійської групи центру військ берегової оборони Військово-Морських Сил Збройних Сил України (ВОС 0304002).

Наказом заступника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 15 грудня 2008 року № 1152, ОСОБА_7 присвоєно військове звання полковник.

03.01.2014 з ОСОБА_7 укладено черговий новий контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком на десять років, тобто до 03.01.2024.

Відповідно до структури Військово-Морських Сил України, яка діяла станом на 2014 рік, 406 окрема берегова артилерійська група центру військ берегової оборони (в/ч НОМЕР_2 ) перебувала в безпосередньому підпорядкуванні командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України та дислокувалася за адресою: АДРЕСА_1 , одними з основних завдань якої були одними з основних завдань якої було здійснення захисту військово-морських баз, торговельних портів, прибережних комунікацій, промислових і адміністративних центрів, розташованих в прибережному районі, протидесантна оборона.

Являючись військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_7 достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно виконувати Військову присягу (затверджену Постановою Верховної Ради України від 6.12.1991), а також дотримуватись вимог ст.ст, 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 8, 28, 32, 39 Закону України «Про державну таємницю», ст.ст. 6, 11, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548- XIV, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 55 1 -XIV та п.п. 1, 3, 7, 11 Контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України, укладеного ОСОБА_7 , що зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку; віддано служити українському народу; сумлінно, чесно та зразково виконували військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, зберігати державну та військову таємницю, бути пильним, хоробрим і дисциплінованим, готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, не допускати негідних вчинків.

Впродовж березня 2014 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливимале не пізніше 23.03.2014, невстановленими на теперішній час озброєними представниками Збройних Сил Російської Федерації, за сприяння командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_7 , здійснено незаконне захоплення адміністративної території, штабу, зброї та боєприпасів зазначеної військової частини, яка дислокувалася за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим бойова та мобілізаційна готовність військової частини була підірвана.

В один із днів третьої декади березня 2014 року (однак не пізніше 23.03.2014), особовому складу військової частини НОМЕР_2 , особисто командиром вказаної військової частини полковником ОСОБА_7 усно було доведено до всього особового складу вищезазначені обставини, що склалися в АР Крим та необхідність у зв`язку з цим прийняття рішення кожним військовослужбовцем щодо можливості передислокації особового складу на материкову частину України для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України або наданні згоди на проходження подальшої служби в Збройних Силах Російської Федерації.

Сам ОСОБА_7 , незважаючи на отримання у зазначений період часу усного наказу командування ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому безпосередньо підпорядковувався, про передислокацію особового складу військової частини НОМЕР_2 та її структурних підрозділів на материкову територію України, зокрема до м. Запоріжжя, для подальшого проходження військової служби у Збройних Силах України, в порушення вимог Статутів Збройних Сил України, наказ не виконав, до місця дислокації частини у визначений строк, (точної дати та часу досудовим розслідуванням встановити не представилось можливимале не пізніше 30 червня 2014 року), не прибув.

Зокрема, ОСОБА_7 , в порушення вищевказаного усного наказу ІНФОРМАЦІЯ_7 , достовірно знаючи про його переведення до нового місця служби, відповідно до вимог наказу від 12.05.2014 № 01 Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, виданого на підставі директиви Міністра оборони України та Генерального штабу ЗС України від 30.04.2014 року №Д-322/1/05 "Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя", з мотивів небажання взагалі виконувати обов`язки військової служби в ЗС України та з метою незаконно ухилитися від неї назавжди, у порушення вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України,ст. ст. 11, 16, 49, 262 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 1, 6, 23, 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився на службу для подальшого проходженні військової служби до НОМЕР_3 окремої артилерійської бригади (в/ч НОМЕР_4 ), яка дислокується у АДРЕСА_2 . Не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, ОСОБА_7 продовжував ухилятися від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився вчасно на службу, проводячи час не пов`язуючи його з проходженням військової служби у ЗС України - проходив військову службу на посадікомандира 8-го артилерійського полку

ІНФОРМАЦІЯ_8 від 17.05.2014 № 281 ОСОБА_7 звільнено від займаної посади і зараховано у розпорядження Командувача ВМС ЗС України з 13.05.2014.

Наказом Командування ВМС ЗС України від 17.05.2015 №267, ОСОБА_7 звільнено з військової служби у запас за пунктом «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу ЗС України з 27.03.2015.

14.03.2015 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

24.01.2022 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

21.11.2023 р. ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України.

У передбачений законом спосіб повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_7 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генеральної прокуратури України.

Підозрюваний ОСОБА_7 , відповідно вимог ст.ст. 133, 135 КПК України викликався 26.12.2023 р., 15.01.2024 р., 23.01.2024 р. до слідчого відділу УСБУ в Миколаївській області. Підозрюваний жодного разу не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Беручи до уваги те, що на даний час підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій військовослужбовцями ЗС РФ території АРК (більш конкретне місце перебування на разі не встановлено) та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, за умови його належного повідомлення про такий виклик, останнього 09.02.2022 постановою слідчого оголошено в розшук.

Посилаючись на те, що ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України, на виклики слідчого до органу досудового розслідування не з`являється, про причини своєї неявки не повідомляє, слідчий просить про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, пославшись на обставини, у ньому викладені.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні вирішення вказаного клопотання залишила на розсуд суду.

Вислухавши доводи прокурора, захисника підозрюваного, дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для його задоволення.

Так, ч. 1 ст. 297-1 КПК України встановлено, що спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Згідно із ч. 2 ст. 297-1 КПК України передбачено, зокрема, що спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ст. 111-1 КК України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ст. 297-5 КПК України повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному, надсилаються захиснику.

Згідно до ч. 5 ст. 139 КПК України встановлено, що ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження.

Пунктом 20-1 Розділу XІ ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ КПК України визначено, що тимчасово, але не пізніше дня початку діяльності Державного бюро розслідувань (опублікування у газеті «Урядовий кур`єр» відповідного повідомлення його керівником): спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 112, 113, 114, 114-1, 115, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 365, 368, 368-2, 379, 400, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції. Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції, та вони розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цьому абзаці, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Положення частини п`ятої статті 139 цього Кодексу у разі вчинення злочинів, визначених в абзаці другому цього пункту, поширюються також на осіб, які понад шість місяців переховуються від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно яких наявні фактичні дані, що вони перебувають за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

У клопотанні слідчого, прокурора про здійснення спеціального досудового розслідування мають також зазначатися фактичні дані про перебування особи за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій ст. 297-1 цього Кодексу, а також у цьому пункті, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (inabsentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Вимоги щодо особливостей застосування глави 24-1 цього Кодексу, передбачені цим пунктом, поширюються на кримінальні провадження, у яких підозрюваний, крім неповнолітнього, на момент звернення до суду з клопотанням про здійснення спеціального досудового розслідування або обвинувальним актом оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні відомості, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.

Згідно ч. 5 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України, підтверджується даними:

- протоколу огляду від 23.07.2021 відеоматеріалу, що міститься у відкритому доступі в Інтернет мережі, з назвою: «19.11.2014 НОВЫЙ АРТИЛЛЕРИЙСКИЙ ПОЛК КРЫМА ПОЛУЧИЛ СВОЕ ЗНАМЯ», на якому зафіксовано ОСОБА_7 військовій формі зразка збройних сил Російської Федерації та його участь у відповідному заході, влаштованому окупаційної владою АРК;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 04.08.2021, яка повідомила про перехід у квітні 2014 року ОСОБА_7 на бік ворога під час збройного конфлікту;

- протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 16.08.2021, який повідомив про перехід у квітні 2014 року ОСОБА_7 на бік ворога під час збройного конфлікту;

- протоколу пред`явлення до впізнання за фотознімками від 16.08.2021, відповідно до якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 як особу котра перейшла на бік ворога під час збройного конфлікту у 2014 році;

- висновку комплексної судово-портретної та фототехнічної експертизи від 13.09.2021 № КСЕ-19/115-21/11907, яким встановлено, що на відео з назвою: «19.11.2014 НОВЫЙ АРТИЛЛЕРИЙСКИЙ ПОЛК КРЫМА ПОЛУЧИЛ СВОЕ ЗНАМЯ» зображено ОСОБА_7 .

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України.

14.03.2015 р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України.

24.01.2022 р. ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України.

21.11.2023 р. ОСОБА_7 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України, про що у загально державному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщено відповідне повідомленняв порядку ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України.

Вказаний факт підтверджений прокурором у судовому засіданні документально.

Підозрюваний ОСОБА_7 , будучи викликаним до органу досудового розслідування шляхом публікацій в засобах масової інформації - газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Офісу Генерального прокурора повісток про виклик на 26.12.2023 р., 15.01.2024 р., 23.01.2024 р.до слідчого не з`явився, не повідомивши про причини неявки, що в тому числі свідчить про переховування від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

У зв`язку з неприбуттям підозрюваного ОСОБА_7 на неодноразові виклики до органу досудового розслідування, переховуванням з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою слідчого від 09.02.2022 р. ОСОБА_7 оголошено у розшук.

Матеріалами клопотання підтверджується, що на даний час підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на тимчасово окупованій військовослужбовцями ЗС РФ території АР Крим.

З урахуванням наведеного, а також того, що ОСОБА_7 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.408 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, санкцією за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від двох до п`яти років, не маючи будь-яких поважних причин для звільнення від обов`язків несення військової служби, ОСОБА_7 продовжував ухилятися від військової служби, слідства та суду, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам, як про військовослужбовця, що не з`явився вчасно на службу, проводячи час не пов`язуючи його з проходженням військової служби у ЗС України - проходив військову службу на посаді командира 8-го артилерійського полку берегових військ ЧФ ЗС РФ, переховується від органу досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності за ймовірно вчинені ним особливо тяжкий та нетяжкий злочини, виїхавши на тимчасово окуповану територію України, за викликом слідчого у загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» та офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора про необхідність його прибуття до найближчого територіально розташованого органу Служби безпеки України, неодноразово не з`явився, у зв`язку із чим був оголошений у розшук, наявні підстави для здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного, а відтак, і задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 135, 139, 297-1, 297-5, п. 20-1 Розділу XІ Перехідних положень КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001436 від 14.03.2015 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.111, ч.1 ст.408 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1