Справа № 344/620/24
Провадження № 1-кс/344/331/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду м. Івано-Франківська клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000485 від 22.09.2023,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000485 від 22.09.2023, за ознаками злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 ч. 3 ст. 307 КК України. Установлено, що ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_4 , з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено та психотропних речовин, обіг яких обмежено, при невстановлених слідством обставинах, в невстановленому місці та в невстановлений час, незаконно придбав у особливо великих розмірах, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - параметоксіамфетамін (ПМА), та у особливо великих розмірах психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін. Грубо порушуючи вимоги ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_4 , незаконно, з метою подальшого збуту, зберігав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - параметоксіамфетамін (ПМА) та психотропну речовину, обіг якої обмежено, амфетамін по місцю їхнього проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

У клопотанні зазначено, що 13 січня 2024 року працівниками поліції, відповідно до ували слідчого судді Івано-Франківського міського суду, в ході проведення обшуку по місцю фактичного проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено 138 пакетиків із вмістом порошкоподібної речовини, яка являється психотропною речовиною, обіг якої обмежено, амфетамін, вагою більше 15,0 грам, 93 пакети із вмістом таблеток та їх частин, жовтого кольору зовні схожою на особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - параметоксіамфетамін (ПМА), вагою більше 15,0 грам, яку ОСОБА_6 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_4 , незаконно придбав, зберігав з метою збуту розфасувавши у полімерні пакетики, що згідно із Таблицею № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України № 188 від 01.08.2000 є особливо великим розміром.

Таким чином, як слідує з матеріалів клопотання, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб, спільно із ОСОБА_4 , незаконно придбав, зберігав з метою збуту у особливо великих розмірах - параметоксіамфетамін (ПМА), що згідно Таблиці № 1, списку №2, затвердженої постановою КМ України від 06.05.2000, №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» є особливо небезпечною психотропною речовиною та у особливо великих розмірах амфетамін, що згідно Таблиці № 2, списку №2, затвердженої постановою КМ України від 06.05.2000, №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» є психотропною речовиною обіг якої обмежено.

Вказується на те, що про злочинний умисел ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , спрямований на збут особливо небезпечних психотропних речовин та психотропних речовин свідчить особливо великий їх розмір, їх розфасування в окремі пакетики, обмотування їх клейкою стрічкою, значна кількість вилучених засобів для пакування, електронні ваги для їх зважування в процесі фасування.

Матеріалами клопотання зазначається, що 13 січня 2024 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14 січня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала, покликаючись на викладені у ньому обставини, просить клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив щодо клопотання, вказавши, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим для підозрюваного. Підозра є обґрунтованою, однак наведені у клопотанні ризики вважає безпідставними, припущеннями органу досудового розслідування. Зважаючи на наявність у ОСОБА_4 постійного місця проживання, де він проживає разом з матір`ю та братом, просив застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. У разі якщо суд прийде до переконання про визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, просив визначити розмір застави, який передбачений за такий злочин.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючий, не одружений, українець, громадянин України.

Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами а саме: речовими доказами психотропними речовинами та особливо небезпечними психотропними речовинами, висновками судово-хімічних експертиз, протоколами обшуків, протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_4 у вчиненні злочину, матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 14 січня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 3 ст. 307 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, з конфіскацією майна.

Прокурором в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, наведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто а саме:

п. 1 можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним злочину, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у вчиненні злочину, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

- п. 3 можливість незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні з метою уникнення від кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 шляхом вмовляння, погроз зможе впливати на його показання, що в свою чергу може зашкодити проведенню досудового розслідування.

- п. 4 можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду тим самим затягуючи строки досудового розслідування чи судового розгляду;

- п. 5 можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 з метою одержання так би мовити легкого заробітку від збуту психотропних речовин обіг яких обмежено та особливо небезпечних психотропних речовин обіг яких заборонено може продовжити займатися злочинною діяльністю.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_4 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя має право при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Відповідно слідчий суддя приходить до переконання, що в засіданні доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, а тому клопотання підлягає задоволенню без визначення розміру застави.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, на строк шістдесят днів - до 12 березня 2024 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .

Повний текст ухвали складено 16.01.2024 року.