Справа № 199/7563/22
ВИРОК

іменем України

08.12.2023 м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарів судового засідання - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового розгляду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 13.03.2022 року, за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Сєдове Новоазовського району Донецької області, з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Наказом начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (надалі - ГУ ДСНС у Донецькій області) від 07.10.2021 № 255 о/с старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_8 призначено на посаду заступника начальника 26 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Донецькій області (надалі - 26 ДПРЗ ГУ ДСНС у Донецькій області).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до постанови Кабінету міністрів України від 16 грудня 2015 року

№ 1052 «Про затвердження Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій» (далі за текстом Положення) ДСНС є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Згідно з п. 3 Положення основними завданнями ДСНС є реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій (далі за текстом НС), запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків НС, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб.

Згідно з п. 4 Положення ДСНС відповідно до покладених на неї завдань: організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання; складає акти перевірок, видає приписи, постанови, розпорядження про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, а в разі встановлення порушень, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, звертається безпосередньо та через територіальні органи до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, окремих приміщень, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту; застосовує адміністративно-господарські санкції за порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки; бере участь у: розслідуванні пожеж, причин виникнення надзвичайних ситуацій та невиконання запобіжних заходів, а також проведенні оцінки дій органів управління і сил щодо організації та проведення ними рятувальних і інших невідкладних робіт.

Згідно з п. 7 Положення ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до статті 223 Кодексу України про адміністративні правопорушення центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про пожежну і техногенну безпеку розглядає справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням встановлених законодавством вимог пожежної безпеки, здійсненням суб`єктом господарювання господарської діяльності без декларації відповідності матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства у сфері пожежної безпеки, невиконанням приписів та постанов посадових осіб органів державного пожежного нагляду (статті 77, 77-1, 120, 175, 175-2, 188-8).

З урахуванням викладеного, ДСНС здійснює правозастосовні функції та відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є правоохоронним органом.

Таким чином, ОСОБА_8 , перебуваючи з 07.10.2021 на посаді заступника начальника 26 ДПРЗ ГУ ДСНП України у Донецькій області та, будучи працівником ДСНС, є працівником правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

За приписами ч. 1 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України (надалі - КЦЗ) служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Відповідно до ст. 108 КЦЗ України ОСОБА_8 , будучи працівником ДСНС, присягнув завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно дотримуватися Конституції та законів України, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим, з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та всіляко сприяти зміцненню авторитету служби цивільного захисту, мужньо і рішуче захищати життя та здоров`я громадян, майно України, її навколишнє природне середовище від надзвичайних ситуацій.

За вимогами ст. 1 Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України від 05.03.2009 № 1068-VI (надалі - Дисциплінарний статут СЦЗ) cлужбова дисципліна - бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту.

Службова дисципліна ґрунтується на усвідомленні особами рядового і начальницького складу своїх службових обов`язків та вірності Присязі, що складається особами рядового і начальницького складу відповідно до закону (ст. 2 Дисциплінарного статуту СЦЗ).

Відповідно до ст. 3 Дисциплінарного статуту СЦЗ службова дисципліна в органах і підрозділах цивільного захисту зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу під час проходження служби:

виконувати вимоги Присяги, контракту, накази начальників, додержуватися цього Статуту та інших нормативно-правових актів;

захищати життя, здоров`я, права та власність громадян, територію, інтереси суспільства і держави у разі виникнення надзвичайних ситуацій;

бути чесним, сумлінним і дисциплінованим;

стійко переносити всі труднощі та обмеження, пов`язані із службою, не шкодувати сил під час виконання поставлених завдань;

постійно вдосконалювати професійну майстерність, підвищувати свій професійний рівень;

додержуватися норм професійної та службової етики, не вчиняти дій, що можуть призвести до неналежного виконання службових обов`язків, бути вільним від впливу політичних партій і громадських організацій;

поважати людську гідність і бути готовим у будь-який час надати допомогу людям;

сприяти зміцненню службової дисципліни, виявляти повагу до начальників та старших за званням, бути ввічливим, додержуватися правил внутрішнього розпорядку, носіння встановленої форми одягу, вітання та етикету;

зберігати державну таємницю та іншу охоронювану законом інформацію;

берегти та підтримувати в належному стані передані їй у користування майно і техніку.

Водночас, ОСОБА_8 , будучи працівником ДСНС, усвідомлюючи функції та завдання ДСНС, складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, в порушення вимог ст. ст. 1, 2, 17 Конституції України, ст.ст. 101, 108 КЦЗ України, ст.ст. 1-3 Дисциплінарного статуту СЦЗ зрадив українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч. 1 ст. 17, ч. 1 ст. 65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно-територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Донецька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Відповідно до ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Упродовж 2013 року у зв`язку з демократичними процесами, які відбувалися на території України, у представників влади РФ та службових осіб з числа керівництва Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, виник злочинний умисел на вчинення протиправних дій, спрямованих на порушення суверенітету і територіальної цілісності України, зміну меж її території та державного кордону на порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Мотивами зазначеного умислу стали євроінтеграційний курс розвитку України, підготовка до підписання Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії та їхніми державами-членами, які розцінені представниками влади і Збройних Сил РФ як безпосередня загроза економічним та геополітичним інтересам РФ, що сприятиме втраті впливу над політичними процесами в Україні та позбавить контролю над її економічною діяльністю, призведе до поглиблення співпраці України з Організацією Північноатлантичного договору з метою досягнення критеріїв, необхідних для набуття членства у цій організації та можливої денонсації угод щодо тимчасового розташування Чорноморського флоту РФ на території України - в АР Крим та м. Севастополі.

Свою злочинну мету співучасники з числа представників влади та Збройних Сил РФ вирішили досягти шляхом ведення агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців Збройних Сил РФ, у тому числі дислокованих на підставі міжнародних угод на території АР Крим і

м. Севастополя, а також залучення до виконання злочинного плану інших осіб, у тому числі громадян України та Російської Федерації, створення і фінансування незаконних збройних формувань та вчинення інших злочинів.

При цьому вони усвідомлювали, що такі протиправні дії призведуть до порушення суверенітету і територіальної недоторканості України, незаконної зміни меж її території та державного кордону, заподіяння значних матеріальних збитків та інших тяжких наслідків, передбачали і прагнули їх настання.

З метою реалізації вказаного умислу впродовж 2013 року на території РФ службові особи Генерального штабу Збройних Сил Російської Федерації (далі - ГШ ЗС РФ), на виконання наказів та під безпосереднім керівництвом представників влади та службових осіб Збройних Сил РФ, досудове розслідування та судовий розгляд щодо яких здійснюється в інших кримінальних провадженнях, розробили злочинний план, яким передбачалося для досягнення військово-політичних цілей РФ, що на думку співучасників були прямо пов`язані із необхідністю незаконної окупації та подальшої анексії АР Крим, м. Севастополя та південно-східних регіонів України, поряд із застосуванням політичних, дипломатичних, економічних та інформаційних заходів, використання протестного потенціалу населення південно-східних регіонів України для організації сепаратистських референдумів, спрямованих на порушення територіальної цілісності України.

Вказаний план у повній мірі відповідав та був розроблений з урахуванням принципів та підходів, викладених у виступі начальника ГШ ЗС РФ ОСОБА_9 перед Академією військових наук РФ з доповіддю про гібридну війну в лютому 2013 року, яка у подальшому отримала назву « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де зазначалося, що з метою досягнення цілей повинна надаватися перевага невоєнним заходам (політичним, економічним, інформаційним, гуманітарним), які застосовуються з використанням протестного потенціалу населення, інформаційним протиборством та воєнним заходам прихованого характеру.

Надалі, з грудня 2013 року до лютого 2014 року, для забезпечення схвалення та підтримки громадянами РФ і мешканцями південно-східних регіонів України злочинних діянь, направлених на порушення суверенітету і територіальної цілісності України та встановлення впливу і вагомості РФ на світовій арені, представники влади та Збройних Сил РФ, на виконання спільного злочинного плану, організували із застосуванням засобів масової інформації розпалювання в Україні національної ворожнечі шляхом ведення інформаційно-пропагандистської підривної діяльності.

Так, із грудня 2013 року за допомогою різних видів медіа-ресурсів РФ здійснювалось викривлення подій Революції Гідності, вказувалося на хибність європейського вектору розвитку зовнішніх відносин України. При цьому шляхом перекручування, постійного нав`язування хибного тлумачення, компонування інформації для зміни свідомості та ставлення громадян РФ і місцевих мешканців південно-східних регіонів України щодо дійсності та значення подій, які насправді відбувалися в Україні, представники опозиційних до тодішнього політичного режиму в Україні сил висвітлювалися як прихильники радикально націоналістичних поглядів, учасники національно-визвольного руху середини ХХ століття (ОУН, УПА) - як прибічники та послідовники фашизму, пропагувалась їх неповноцінність за ознаками ідеологічних та політичних переконань.

Одночасно за допомогою засобів масової інформації здійснювалося спотворення свідомості частини населення України з метою зміни світоглядних основ, зародження сумніву в необхідності та доцільності спільного існування в рамках самостійної, унітарної, суверенної держави Україна з європейським вектором розвитку, підбурювання до міжетнічних конфліктів, розпалювання сепаратистських настроїв серед населення окремих регіонів України (АР Крим і м. Севастополя та південно-східних областей), провокування національних зіткнень, формування хибного образу частини українського населення як «націонал-фашистів», які мають інші духовні та моральні цінності, пропагують культ насильства та знущання над російськомовним населенням України.

Враховуючи, що територія АР Крим та м. Севастополя мала найбільше військово-стратегічне значення для представників влади та Збройних Сил РФ серед інших територій України, які були об`єктом їх злочинного посягання, а також те, що на вказаній території дислокувалися підрозділи Чорноморського флоту Російської Федерації (далі - ЧФ РФ), що сприяло найбільш прихованому використанню регулярних військ Збройних Сил РФ поряд з іншими елементами гібридної війни, а тому її ведення проти України співучасники злочинного плану вирішили розпочати з території півострова Крим.

Також, представниками влади і Збройних Сил РФ вчинялися дії щодо зміни меж території та державного кордону України на іншій території держави.

В березні - квітні 2014 року в м. Донецьк та інших населених пунктах Донецької області розпочалася збройна агресія Російської Федерації шляхом неоголошених та прихованих вторгнень підрозділів збройних сил та інших силових відомств Російської Федерації, організації та підтримки терористичної діяльності та діяльності, направленої на окупацію Донецької області та порушення територіальної цілісності України.

В окремих містах та районах Донецької області всупереч законодавству України 11 травня 2014 року проведено незаконний референдум з питання «Про підтримку акту про державну самостійність Донецької народної республіки», за результатами якого 12.05.2014 проголошено створення незаконного псевдодержавного утворення «Донецька народна республіка» (далі - «ДНР»).

З метою забезпечення діяльності самопроголошеної «ДНР» представниками Російської Федерації з числа своїх громадян та місцевого населення Донецької області сформовані підрозділи політичного (так звані «органи державної влади «ДНР») та силового блоків (до складу яких увійшли представники так званих правоохоронних органів та незаконних збройних формувань), які мали стабільний склад лідерів, підтримували між собою тісні стосунки, забезпечували централізоване підпорядкування учасників політичного та силового блоку лідерам організації, а також розробили план злочинної діяльності та чіткий розподіл функцій учасників щодо його досягнення.

В результаті вищезазначених подій значна кількість території та населених пунктів Донецької області протягом квітня-вересня 2014 року опинилась під контролем регулярних з`єднань і підрозділів збройних сил та інших військових формувань Російської Федерації, підпорядкованих і скеровуваних ними російських радників та інструкторів, Російської Федерації на території Донецької області так званої «ДНР», які Законом України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» № 2268-VIII від 18.01.2018, Постановою Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015 та Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» № 1680-VII від 16.09.2014 визнані тимчасово окупованими територіями, а органи державної та місцевої влади України та бюджетні установи, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України № 595 від 07.11.2014, припинили свою діяльність на вказаних територіях та переміщені на підконтрольну органам державної влади України територію.

19.02.2022 керівництвом РФ в умовах триваючого міжнародного збройного конфлікту в порушення положень ст. 51 Женевської конвенції про захист цивільного населення під час війни від 12.08.1949, ст. 23 Гаазької конвенції про закони та звичаї війни на суходолі від 18.10.1907, Загальної декларації про права людини, на тимчасово окупованій території Донецької області оголошено примусову загальну мобілізацію громадян України, які мешкають на тимчасово окупованій території Донецької області, для участі у військових діях, спрямованих проти держави Україна.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації (далі - РФ) ОСОБА_10 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів ЗС РФ на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглась на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

24.02.2022 року Указом президента Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб.

В період часу з 03.03.2022 по 04.03.2022, більш точного часу встановлено не було, військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, шляхом збройної агресії, спільно з представниками незаконних воєнізованих збройних формувань так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, здійснили тимчасову окупацію території Маріупольського району Донецької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами.

З 24.02.2022 по 12.03.2022, більш точного часу встановлено не було,ОСОБА_8 виконував службові обов`язки заступника начальника 26 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Донецькій області за адресою: Донецька обл., смт. Нікольське, вул. Затишна, буд. 1.

З огляду на складну військово-політичну ситуацію навколо м. Маріуполя Донецької області та триваючу тимчасову окупацію населених пунктів Маріупольського району Донецької області, зокрема, смт. Нікольське, 12.03.2022, більш точного часу встановлено не було,у громадянина України, старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_8 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на вчинення державної зради - діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в умовах воєнного стану.

З метою реалізації вищевказаного кримінально-протиправного умислу, старший лейтенант служби цивільного захисту ОСОБА_8 , перебуваючи на посаді заступника начальника 26 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Донецькій області, 12.03.2022, більш точного часу встановлено не було,перебуваючи у приміщенні 26 ДПРЗ ГУ ДСНС України у Донецькій області за адресою: Донецька обл., смт. Нікольське, вул. Затишна, буд. 1, вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, а саме: надав згоду представникам РФ та представникам так званої «ДНР», які є частиною окупаційної адміністрації РФ, на перехід на їх бік шляхом добровільного зайняття посади у структурному підрозділі окупаційної адміністрації РФ, зокрема, незаконно створеному органі так званого «МЧС ДНР» - «пожарно-спасательной части пгт. Володарское», утвореному на тимчасово окупованій території - у смт. Нікольське Маріупольського району Донецької області.

В судовому засіданні допит обвинуваченого ОСОБА_8 не здійснювався через проведення судового розгляду у порядку спеціального судового провадження на підставі ч.3 ст. 323 КПК України.

Вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується такими дослідженими в судовому засіданні доказами в обсязі, визначеному з урахуванням думки учасників судового розгляду.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що до 24.02.2022 року він працював водієм в 26 ДПРЗ ГУ ДСНС у Донецькій області, начальником якої був ОСОБА_11 , а його заступником - ОСОБА_8 . Свідок працював в частині, яка дислокувалася в смт. Талаківка Маріупольського району Донецької області, а ОСОБА_8 - в смт.Нікольському Маріупольського району Донецької області, бачилися вони рідко. 24.02.2022 року, приблизно о 6 год., керівництво наказало евакуюватися до 25 ДПРЗ, яка знаходилася в м.Маріуполі. Деякий час він разом з іншими працівниками продовжували нести службу до тих пір, поки це було можливо, враховуючи посилення активності бойових дій. Станом на 24.03.2022 року майже всі працівники його частини евакуювалися з м.Маріуполя. Під час його евакуації 01.04.2022 року на одному з блок-постів його затримали представники окупаційної влади і змусили розбирати завали на захоплених територіях. Так, в період з 02 по 10 квітня 2022 року його разом з іншими чоловіками збирали в автобусі, яким возили на роботу на різні об`єкти на території м.Маріуполя та в смт.Мангуш. Роботами керували офіцери рф. Двічі по дорозі їх автобус зупинявся приблизно на 10-15 хв. в смт. Нікольське біля 26 ДПРЗ, де він бачив ОСОБА_8 . Останній був вдягнений в новій формі російського зразка з шевронами «мчс рф». ОСОБА_8 знаходився на території частини і керував присутніми там колишніми працівниками ДСНС, які були у формі, однак без українських шевронів. Також, на території чатини було багато російських військових. Одного разу свідок привітався з ОСОБА_8 і спитав про його нову форму, однак відповіді не отримав. 11.04.2022 року свідку вдалося евакуюватися через м.Бердянськ до м.Запоріжжя.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні показала, що станом на 24.02.2022 року вона працювала медичною сестрою у шпиталі військової частини, яка розташовувалася в м.Маріуполі. Після початку повномасштабного вторгнення російських військ вона виконувала свої службові обов`язки до 17.03.2022 року, після чого потрібно було евакуюватися, щоб не потрапити в полон. Вранці 18.03.2022 року її разом з подругою довезли до смт. Мелекіне, звідки вони пішки попрямували в напрямку м.Запоріжжя, іноді їх підвозили попутні автомобілі. Діставшись до с.Республіка Маріупольського району Донецької області, на блок-посту її зупинили представники окупаційної влади. Там були російські військові, колишні працівники поліції та ДСНС, які перейшли на бік ворога, вони перевіряли речі, мобільні телефони та документи. В одного з чоловіків, який чергував на вказаному блок-посту, вона попросила води. Він був у формі працівника ДСНС, на якій було вказане прізвище та ініціали « ОСОБА_8 »., українських шевронів не було, рука чи нога були перев`язані білими стрічками, які на той час були у всіх представників окупаційної влади. Під час спілкування цей чоловік пропонував їй залишатися на окупованій території, обіцяв житло і роботу в органах окупаційної влади, зневажливо висловлювався про майбутнє в України. Після перевірки вона перетнула блок-пост і надалі потрапила в м. Запоріжжя. На досудовому розслідуванні їй для впізнання пред`являлися фотознімки, на одному з яких вона впізнала ОСОБА_8 по формі обличчя, очей, зачисці. Вона добре запам`ятала цього чоловіка, оскільки була обурена його вчинком щодо переходу на бік ворога.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що станом на 24.02.2022 року він займав посаду начальника 26 ДПРЗ ГУ ДСНС у Донецькій області, його єдиним заступником згідно штатного розкладу був ОСОБА_8 , який мав звання старшого лейтенанта служби цивільного захисту. Їх загон мав дві частини, одна з яких дислокувалася в смт. Талаківка Маріупольського району Донецької області, а інша - в АДРЕСА_2 , де працювали він та обвинувачений. Після початку повномасштабного вторгнення російських військ 24.02.2022 року особовий склад частини прибув на службу, наказів про централізовану евакуацію від керівництва не надходило. Свідок прийняв рішення евакуюватися разом з родиною, радив це своїм підлеглим, в тому числі і ОСОБА_8 . Того ж дня свідок вивіз свою родину в Дніпропетровську область, а 27.02.2022 року знову повернувся в смт.Нікольське. На території частини він зустрів ОСОБА_8 , знову порадив йому евакуюватися. Про свої плани ОСОБА_8 не повідомляв. 27.02.2022 року свідок остаточно виїхав з смт.Нікольське, більше з ОСОБА_8 він не бачився і не розмовляв. Пізніше на сайті youtube свідок бачив відеоролик, де міністр МЧС т.зв. ДНР на території їх частини спілкувався з ОСОБА_8 і запропонував йому зайняти посаду начальника пожежної частини, на що останній відповів згодою. На досудовому розслідуванні йому для впізнання пред`являлися фотознімки, на одному з яких він впізнав ОСОБА_8 , оскільки добре його знав. Також, свідку відомо, що ОСОБА_8 був одружений, мав новонароджену доньку, його батьки проживали в м. Новоазовську.

Згідно протоколу огляду від 07 квітня 2022 року оперуповноваженим третього оперативного відділу (з дислокацією у м.Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську, на виконання доручення слідчого, було оглянуто інформацію веб-сторінки ІНФОРМАЦІЯ_10, де відкрився канал під назвою ІНФОРМАЦІЯ_3 , з відеозаписом від ІНФОРМАЦІЯ_4 з назвою: «ІНФОРМАЦІЯ_11». Зі змісту відеозапису вбачається, що ОСОБА_8 прийняв рішення про перехід під командування т.зв. МЧС ДНР. На відеозаписі ОСОБА_8 представляється та демонструє оснащення пожажної частини представникам окупаційної влади. До матеріалів справи долучено скопійований відео файл, який був досліджений в судовому засіданні (а.с.123-125).

Згідно протоколу огляду від 19-20 травня 2022 року слідчим за участю спеціаліста - експерта відділу компютерно-технічних та телекомунікаційних досліджень Дніпропетровського НДЕКЦ МВС було оглянуто інформацію сайту youtube.com. Зокрема, здійснено пошук за комбінацією слів «начальник пожарной части володарского» (мовою оригіналу), за результатами якого виявлено відеозапис під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_11» (мовою оригіналу). Під відеозаписом мається текст наступного змісту: «Уже не в первый раз начальник украинской пожарной части ОСОБА_13 двигает по карьерной лестнице своих подчиненных. В 2014 году бросив своих пожарних в Тельманово, он обеспечил карьеру своему офицеру, который стал на его место. Спустя 8 лет история повторилась. Уже в поселке Володарское при наступлении НМ ДНР, будучи начальником пожарной части, он сбежал, бросив подчиненных и жителей поселка на произвол судьбы. Молодой лейтенант ОСОБА_14 не растерялся и принял решение со своим отрядом перейти на сторону республики. На знакомство с личным составом прибыл глава МЧС ОСОБА_15 . Смотрите репортаж нашого военкора ОСОБА_16 из поселка Володарское (мовою оригіналу). Оглядом вказаного відеозапису встановлено наступне. На 00 хв. 47 сек. невстановлена особа повідомляє, що знаходиться біля пожежної частини в смт. Нікольське Донецької області. З 00 хв. 55 сек. до 01 хв. 17 сек. невстановлена особа повідомляє, що український начальник пожежної частини у смт. Нікольське Донецької області покинув особовий склад та залишив молодого офіцера, який прийняв «правильне рішення» та перейшов під порядкування т.зв. «МЧС ДНР» . На 01 хв. 55 сек. в кадрі з`являється чоловік, який на питання невстановленої особи в куртці «МЧС» «Спасать людей будешь?» (мовою оригіналу) відповідає «Так точно». Невстанволена особа в куртці «МЧС» каже «Ну значит будеш начальником. Готов?» (мовою оригіналу), на що чоловік відповідає «Так точно». На 02 хв. 06 сек. цей чоловік представляється, як ОСОБА_8 . За допомогою вбудованої функції Інтернет-браузера «Google Chrome» створено посилання на відкриванні під час огляду сторінки у вигляді QR коду, до матеріалів справи долучено скопійований відео файл, який був досліджений в судовому засіданні (а.с.94-101).

Згідно протоколу огляду від 20.05.2022 року встановлено, що слідчим за участю спеціаліста - експерта відділу компютерно-технічних та телекомунікаційних досліджень Дніпропетровського НДЕКЦ МВС в соціальній мережі «Вконтакте» відкривається сторінка під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 ». На сторінці виявлено запис від 13.04.2022 року о 17:00 год. від користувача ОСОБА_17 « ІНФОРМАЦІЯ_6 », а також розміщено фотокопію наказу т.зв МЧС ДНР від 13.03.2022 року № 108 про призначення на посаду начальника пожежно-рятувальної частини смт. Володарське старшого лейтенанта ОСОБА_8 . За допомогою принтеру виготовлена копія з оглянутого документу, яка була досліджена в судовому засіданні (а.с.105-111).

Згідно протоколу огляду від 23 вересня 2022 року слідчим за участю спеціаліста - експерта відділу компютерно-технічних та телекомунікаційних досліджень Дніпропетровського НДЕКЦ МВС було оглянуто інформацію телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_7 », де здійснено пошук публікацій щодо ОСОБА_8 . За результатами пошуку виявлено 2 публікації за 14 липня 2022 року, зокрема з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (мовою оригіналу), яка містять відеозапис, тривалістю 3 хв. 37 сек. Під відеозаписом мається текст наступного змісту: «Уже более двух месяцев на благо Донецкой Народной Республики трудяться сотрудники 66-той пожарно - спасательной части Володарского, что под Мариуполем. Когда началась спецоперація по освобождению Донбасса, только благодаря усилиям, теперь уже начальника части, ОСОБА_18 , весь коллектив остался на робочих местах и продолжил спасать людей.» (мовою оригіналу). Оглядом вказаного відеозапису встановлено наступне. На 00 хв.19 сек. в карді зявляється особа чоловічої статі в формі з шевронами «МЧС ДНР» та « ОСОБА_14 », на кашкеті мається кокарда « ІНФОРМАЦІЯ_9 », під відеозаписом розміщено текст « ОСОБА_19 . Начальник 66-той пожарно - спасательной части пос. Володарское МЧС ДНР» (мовою оригіналу). На 00 хв. 50 сек. голос за кадром повідомляє «Руководство частью пришлось взять на себя 25-летнему ОСОБА_22». На 01 хв. 03 сек. чоловік в формі з шевронами «МЧС ДНР» та « ОСОБА_14 » повідомляє, що взяв на себе «руководство полностью во всех направлениях», на 02 хв. 33 сек. він повідомляє, що 12 березня 2022 року почав працювати в т.зв. пожарно - спасательной части № 66 пос. Володарское МЧС ДНР. До матеріалів справи долучено скопійований відео файл, який був досліджений в судовому засіданні (а.с.116-121).

З протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 19.05.2022 року вбачається, що свідок ОСОБА_13 впізнав на фотознімку ОСОБА_8 , як свого заступника на посаді начальника 26 ДПРЗ ГУ ДСНС в Донецькій області (т.1 а.с. 78-80).

З протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23.04.2022 року вбачається, що свідок ОСОБА_12 впізнала на фотознімку ОСОБА_8 , як особу, яку вона бачила 18.03.2022 року (т.1 а.с. 70-72).

З протоколу пред`явлення для впізнання за фотознімками від 23.05.2022 року вбачається, що свідок ОСОБА_20 впізнав на фотознімку ОСОБА_8 , як особу, яку він бачив 18.03.2022 року (т.1 а.с. 83-86).

З копії паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 20.09.2012 року Новоазовським РС ГУДМС в Донецькій області, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України (а.с.86).

Згідно послужного списку ОСОБА_8 наказом № 46о/с від 15.08.2013 року призначений рядовим служби цивільного захисту ДСНС, 13.09.2013 року ним складено присягу завжди залишатися відданим Українському народові, неухильно дотримуватися Конституції та законів України, бути чесним, сумлінним і дисциплінованим, з високою відповідальністю виконувати свій службовий обов`язок, вимоги статутів і наказів, постійно вдосконалювати професійну майстерність та всіляко сприяти зміцненню авторитету служби цивільного захисту, мужньо і рішуче захищати життя та здоров`я громадян, майно України, її навколишнє природне середовище від надзвичайних ситуацій.

Наказом начальника Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області (надалі - ГУ ДСНС у Донецькій області) від 07.10.2021 № 255 о/с старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_8 призначено на посаду заступника начальника 26 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Донецькій області (надалі - 26 ДПРЗ ГУ ДСНС у Донецькій області).

21.12.2021 року з ОСОБА_8 укладено контракт № 621/21 про проходження служби цивільного захисту строком на 3 роки.

Наказом начальника ГУ ДСНС України в Донецькій області від 21.03.2022 року № 48к до старшого лейтенанта служби цивільного захисту ОСОБА_8 , заступника начальника 26 пожежно-рятувального загону Головного управління, застосоване дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав вланості на нерухоме майно відомості щодо ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ) відсутні.

З довідки регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Донецькій області не виявлено відомостей щодо обліку ТЗ за ОСОБА_8 .

Також, в судовому засіданні були досліджені такі процесуальні документи, надані стороною обвинувачення на підтвердження допустимості вищевказаних письмових доказів.

Так, згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 13.03.2022 року були внесені відомості за № 0000121 за фактом вчинення державної зради шляхом переходу на бік ворога працівником 26 ДПРЗ ГУ ДСНС в Донецькій області ОСОБА_8 (ч.2 ст. 111 КК України). Крім того, 19.03.2022 року були внесені відомості за фактом добровільного зайняття посади в незаконно створеному правоохоронному органі (ч.7 ст. 111-1 КК України). Орган досудового розслідування - третій слідчий відділ (з дислокацією у м.Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську.

Постановою від 15.03.2022 року слідчим доручено проведення слідчих, процесуальних дій в порядку ст. 40, 41 КПК України оперативним підрозділам третього оперативного відділу (з дислокацією у м.Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м.Краматорську.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що 26.04.2022 року на підставі повідомлення Служби безпеки України у Хмельницькій області були внесені відомості за № 0000096 за фактом вчинення державної зради співробітником правоохоронного органу - Володарського РС ГУ ДСНС в Донецькій області ОСОБА_8 (ч.2 ст. 111 КК України). Орган досудового розслідування - перший слідчий відділ (з дислокацією у м.Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницькому.

Постановою старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні від 25.05.2022 року досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні доручено слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Маріуполі) Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську.

31.05.2022 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000121 від 13.03.2022 року, складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 за ч.2 ст. 111 КК України, яке разом з повісткою про виклик слідчим було скеровано за місцем його роботи, опубліковане в друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, постановою слідчого від 31.05.2022 року призначено адвоката для здійснення захисту підозрюваного ОСОБА_8 та залучено в якості захисника у кримінальному провадженні адвоката ОСОБА_7 .

Постановою слідчого від 08.06.2022 року підозрюваного ОСОБА_8 оголошено в розшук.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 10.06.2022 року надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_8 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановою прокурора від 08.09.2022 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000096 об`єднані в одне провадження за № 0000121.

Постановою слідчого від 22.09.2022 року кваліфікацію кримінального правопорушення за ч.7 ст. 111-1 КК України змінено на ч.2 ст. 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.09.2022 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальну провадженні за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

07.10.2022 року стороні захисту повідомлено про завершення досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження.

Оцінюючи показання, дані в судовому засіданні свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , суд вважає їх правдивими, оскільки вони є логічними, послідовними, не суперечать іншим встановленим судом фактичним обставинам справи. Зазначені показання були безпосередньо отримані судом в ході судового розгляду відповідно до вимог ч.ч.3-5 ст. 95 КПК України, а тому підстав не приймати їх за основу у суду немає.

Оцінюючи вищевказані письмові докази, суд вважає їх належними та допустимим, оскільки вони містять відомості щодо фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, а також отримані та надані стороною обвинувачення в порядку, встановленому КПК України.

Також, колегією суддів встановлено, що дане кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення під час досудового розслідування використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, право на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя. Крім того, про час та дату всіх судових засідань ОСОБА_8 повідомлявся у передбачений законом спосіб шляхом публікації судової повістки про виклик в газеті «Урядовий кур`єр» та оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, тобто відповідно до ч.8 ст. 135 КПК України він вважається таким, що належним чином повідомлений про виклик.

Таким чином, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність належних, допустимих та достовірних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що вони узгоджуються між собою і в своїй сукупності доводять подію кримінального правопорушення, вину ОСОБА_8 в його вчиненні, а також є достатніми для прийняття законного та обґрунтованого рішення у кримінальному провадженні.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що дослідженими в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також протоколами огляду відеозаписів, які були долучені до них, протоколами пред`явлення для впізнання за фотознімками, документами щодо перебування обвинуваченого на посаді в ДСНС України та скаладання ним присяги, підтверджується поза розумним сумнівом факт добровільного зайняття громадянином України ОСОБА_8 , будучи працівником правоохоронного органу, посади в структурному підрозділі окупаційної адміністрації рф, зокрема незаконно створеному правоохоронному органі так званого «МЧС ДНР» та виконання ним відповідних службових обов`язків.

При цьому, суспільна небезпека таких дій полягає в тому, що обвинувачений, будучи службовою особою та маючи спеціальні знання, допомагає державі - агресору створити вертикаль незаконних органів влади та приймає участь в реалізації та підтримці її рішень, оскільки саме така вертикаль загалом є основою функціонування державного механізму, а саме такі дії є нічим іншим, ніж перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, що завдає шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Також, вказані дії ОСОБА_8 характеризуються прямим умислом, оскільки він безумовно усвідомлював факт окупації та агресії з боку рф та створення окупаційною владою незаконних органів, яким притаманні функції правоохоронних. Так, ОСОБА_8 , маючи достатній рівень освіти, життєвого досвіду та спеціальних знань на посаді заступника начальника 26 державного пожежно-рятувального загону ГУ ДСНС у Донецькій області, в званні старшого лейтенанта служби цивільного захисту, не міг не розуміти незаконності вчинених ним дій та їх наслідків.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведена вина ОСОБА_8 у державній зраді, а саме: у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується вимогами статей 65-67 КК України і виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Так, при призначені обвинуваченому покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належать до категорії особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки, характеризуються прямим умислом, має підвищену суспільну небезпеку в умовах воєнного стану.

Розглядаючи питання про особу винного, суд враховує, що ОСОБА_8 раніше не судимий, проживає на тимчасово окупованій території, за місцем служби характеризувався позитивно, одружений, на обліках у лікаря нарколога, лікаря психіатра не перебуває.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. При цьому, наявність у ОСОБА_8 дружини та новонародженої дитини, а також його бездоганна служба в ДСНС до переходу на бік ворога не свідчать про знижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину чи позитивну посткримінальну поведінку винного, тому суд відхиляє доводи сторони захисту про визнання вказаних обставин такими, що пом`якшують покарання обвинуваченому.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України і приходить до висновку про необхідність призначення ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі на строк, передбачений санкцією ч.2 ст.111 КК України, з конфіскацією всього майна, що є його власністю, що буде відповідати меті призначення покарання відповідно до ст. 50 КК України.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 373-374, ч.15 ст.615 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, та призначити йому покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі зконфіскацією всього майна, що є його власністю.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 обчислювати з моменту фактичного затримання після звернення вироку до виконання.

На вирок може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Судді:

________________ _________________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3