Справа № 947/2269/24
Провадження № 1-кс/947/1109/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.01.2024 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Одеси Одеської області, громадянин України, з вищою освітою, одруженого, має двох неповнолітних дітей, поліцейський відділу реагування патрульної поліції ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , РНКОП НОМЕР_1 , раніше не судимий,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 ..

Згідно вказаного клопотання вбачається, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000358 від 24.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно наказу Начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 від 26.02.2021 за № 378о/с ОСОБА_4 призначено на посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Одеського управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, у спеціальному званні старшого сержанта поліції та покладено виконання обов`язків.

Водночас, згідно наказу Начальника Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_7 від 26.02.2021 за № 378о/с ОСОБА_8 призначено на посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Одеського управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області, у спеціальному званні старшого сержанта поліції та покладено виконання обов`язків.

Відповідно до ст. ст. 19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закону), Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до положень ст. ст. 2, 18 Закону, одним з основних завдань та обов`язків працівників поліції є охорона прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидія злочинності та професійне виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини та неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Аналогічні вимоги та обов`язки прописані в п.п. 1,2 п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 грудня 2016 року № 1576/29706.

Статтею 13 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що у складі поліції функціонують у тому числі патрульна поліція.

Згідно статті 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону; підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

При цьому, відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; берегти службове майно; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 5, 8, 9, 11 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , будучи працівникми правоохоронного органу, здійснюють превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляють причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних правопорушень, вживають у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживають заходів з метою виявлення кримінальних та адміністративних правопорушень; припиняють виявлені кримінальні і адміністративні правопорушення; здійснюють своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснюють провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймають рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечують їх виконання; доставляють у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; здійснюють оперативно-розшукову діяльність відповідно до закону; регулюють дорожній рух та здійснюють контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

У відповідності до Присяги працівника поліції, передбаченої ч. 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», яку прийняли

ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , урочисто присягнули вірно служити Українському народові, дотримуватись Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Так, в силу наявного досвіду роботи в органах поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_8 знали та розуміли, що вимогами статей 3, 22 - 24 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктам, на яких поширюється дія цього Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб; використовувати своє становище та пов`язані з ним можливості з метою одержання неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, для себе чи інших осіб, а у разі надходження пропозиції щодо неправомірної вигоди або подарунка, незважаючи на приватні інтереси, зобов`язані невідкладно вжити таких заходів: відмовитися від пропозиції; за можливості ідентифікувати особу, яка зробила пропозицію; залучити свідків, якщо це можливо, у тому числі з числа співробітників; письмово повідомити про пропозицію безпосереднього керівника (за наявності) або керівника відповідного органу, підприємства, установи, організації, спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», органи Національної поліції віднесено до правоохоронних органів.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» на ОСОБА_4 та ОСОБА_8 поширюються положення вказаного закону, тобто вони є працівниками правоохоронного органу та відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України на них покладено обов`язки діяти лише в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України та Законами України. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 також є суб`єктмаи відповідальності за корупційні правопорушення, передбаченим статтею 3 Закону України

«Про запобігання корупції» № 1700-VII від 14.10.2014.

Згідно з приміткою до статті 364 КК України, службовими особами у статтях 364, 368, 368-5, 369 цього Кодексу є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 є службовими особами правоохоронного органу та відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України на них покладено обов`язки діяти лише в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією України та Законами України, а також є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення, передбаченим статтею 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX (із змінами та доповненнями від 14.03.2022 за № 133/2022) у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено: ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб та який продовжено до 25.04.2022, на підставі Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 7168; Міністерству внутрішніх справ України запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави; на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України.

Наказом Національної поліції України від 23.02.2022 № 171, який видано на підставі Указу Президента України «Про введення надзвичайного стану в Україні» № 64/2022, особовий склад на час дії правового режиму надзвичайного стану був переведений на посилений варіант службової діяльності.

У своїй діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , як поліцейські, керуються Конституцією України, Кримінальним і Кримінальним процесуальним кодексами України, Законами України «Про Національну поліцію», іншими законодавчими актами України, нормативно-правовими актами МВС України та НП України.

Так, відповідно до пункту 2 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , як поліцейські зобов`язані професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до посадової інструкції, затвердженої Наказом начальника ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області від 07.02.2023, на ОСОБА_4 та ОСОБА_8 покладено ряд обов`язків, серед яких:

¦здійснювати превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень;

¦виявляти причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживати у межах своєї компетенції заходів для їх усунення;

¦вживати заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняти виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення;

¦виконання своїх посадових інструкцій (функціональних) обов`язків, дотримання службової обліково-реєстраційної, виконавчої і транспортної дисципліни;

¦у випадках визначених законом, складати протоколи про адміністративні правопорушення, здійснювати провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймати рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечувати їх виконання;

¦здійснювати перевірку осіб, транспортних засобів, документів тощо за наявними базами (банками) даних МВС та Національної поліції на предмет перебування їх у розшуку, зокрема під час документування правопорушень;

¦доставляти у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчинені кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення;

¦вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

¦повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли дізнався чи повинен був дізнатися про наявність реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника;

¦не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Проте, незважаючи на обізнаність з вимогами наведених нормативно-правових актів, ОСОБА_4 та ОСОБА_8 за попередньою змовою групою осіб, всупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення стали на шлях злочинної діяльності та умисно вчинили корисливий злочин будучи службовими особами, а саме: одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Установлено, що приблизно на початку вересня 2023 року (точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , одягнуті у однострій співробітників поліції, наявним нагрудним спеціальним жетоном № 0092299 та № 092371 відповідно, вступили у попередню змову та перебуваючи на території ТОВ «Промтоварний ринок» «7 кілометр» зупинили вантажний автомобіль ФОРД Транзит, державний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , в якому знаходився відшитий одяг.

В подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_8 представились ОСОБА_10 працівниками відділу реагування патрульної поліції Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області надавши для огляду посвідчення № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 .

В ході розмови з ОСОБА_10 з корисливих мотивів ОСОБА_4 вказав про необхідність надання неправомірної вигоди йому та ОСОБА_8 за безперешкодне здійснення підприємницької діяльності, так як усі хто займається пошивом одягу та його торгівлею на ТОВ «Промтоварний ринок» «7 кілометр» здійснюють плату, та таким чином безперешкодно проїзжають блокпости, не вживаються заходи щодо конфіскації товару і транспортних засобів. В свою чергу, ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 , що у разі відмови, у останнього та його батька ОСОБА_9 виникнуть проблеми у вигляді перешкод з завезенням товару та торгівлі. Після розмови ОСОБА_4 надав ОСОБА_10 свій номер мобільного телефону НОМЕР_5 .

В подальшому продовжуючи свої злочинні умисні дії, на початку листопада 2023 року (точний час органом досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_4 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , з корисливих мотивів, з метою вимагання неправомірної вигоди, створюючи умови для її отримання, зустрілись біля контейнеру № 6220 по

вул. Розвантажувальна на території ТОВ «Промтоварний ринок» «7 кілометр» з ОСОБА_10 .

В ході розмови ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , що у вересні місяці 2023 року вони безперешкодно пропустили автомобіль, на територію «Промтоварного ринку» «7 кілометр», та вказали, що за безперешкодне завезення товару на ринок необхідно щомісячно надавати їм неправомірну вигоду у сумі 200 доларів США за один вантажний автомобіль, який здійснив його завезення та вигрузку. Також, ОСОБА_10 на вимогу ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у мобільному додатку «Whatsapp» на мобільний телефон НОМЕР_5 , який належить останньому, скинув державні номери автомобілів Форд Транзит НОМЕР_2 та НОМЕР_6 (на яких здійснюється перевезення товару) з метою здійснення контролю за їх пересуванням.

В подальшому 20.12.2023 приблизно о 08 годині 40 хвилин ОСОБА_4 та ОСОБА_8 одягнуті у однострій співробітників поліції, наявним нагрудним спеціальним жетоном № 0092299 та № НОМЕР_7 відповідно, повторно прибули до контейнера № 6220 по вул. Розвантажувальна на території «Промтоварного ринку» «7 кілометр», де зберігає свій товар у вигляді одягу ОСОБА_10 та ОСОБА_9 .

Діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, будучи службовими особами та використовуючи займану посаду та повноваження поліцейського ОСОБА_8 та ОСОБА_4 запропонували ОСОБА_10 відійти від контейнера, де приблизно на відстані 200 метрів поблизу адміністративного приміщення ринку, ОСОБА_4 бере до рук свій мобільний телефон та питає «За две машины?», на що ОСОБА_10 стверджуючи відповідає «Так» та передає у праву руку ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 15000 гривень. В свою чергу ОСОБА_8 запитує суму грошових коштів наданих ОСОБА_10 , на що останній повідомив, що грошові кошти за два автомобіля по двісті доларів США за кожну, після цього ОСОБА_4 відповів стверджуючи «Да». Зазначені грошові кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_8 отримали за не створення штучних перешкод з перевезення товару на територію ТОВ «Промтоварний ринок» «7 кілометр», не вжиття заходів щодо затримання автотранспортних засобів Форд Транзит НОМЕР_2 та НОМЕР_6 у грудні місяці 2023 року та виклику слідчо-оперативної групи, з метою конфіскації цих автомобілів та товару, який завозився на територію ринку на зазначених автомобілях. Частину отриманої неправомірної вигоди ОСОБА_8 та ОСОБА_4 зберігали за своїм місцем мешкання, які були вилучені 18.01.2024 в ході проведення обшуків.

Продовжуючи свої протиправні дії, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів та метою особистого збагачення, 10.01.2024 приблизно о 12 годині 29 хвилин ОСОБА_8 та ОСОБА_4 попередньо впевнившись, що ОСОБА_10 перебуває на території «Промтоварного ринку» «7 кілометр», шляхом здійснення дзвінка з мобільного телефону НОМЕР_5 , прибули до контейнера № 6220 по вул. Розвантажувальна на території «Промтоварного ринку» «7 кілометр», та в подальшому спільно з ОСОБА_10 відійшли до контейнера № 6320 на вул. Розвантажувальна.

В ході бесіди ОСОБА_4 показуючи жест пальців рук вказівного та великого, потираючи їх один об одний, повідомив ОСОБА_10 , - «Я про это», на що останній відповів, про відсутність грошових коштів на даний час. ОСОБА_4 та ОСОБА_8 повідомили ОСОБА_10 про необхідність самостійно повідомити про дату та час передачі їм неправомірної вигоди.

Надалі, 17.01.2024 ОСОБА_4 здійснив телефонний дзвінок із свого мобільного номеру телефону НОМЕР_5 ОСОБА_10 , щодо необхідності зустрітися з метою отримання неправомірної вигоди.

Приблизно о 08 годині 50 хвилин 18.01.2024 ОСОБА_8 та ОСОБА_4 прибули до контейнера № 6220 по вул. Розвантажувальна на території «Промтоварного ринку» «7 кілометр», та в подальшому спільно з ОСОБА_10 відійшли до контейнера № 6320 на вул. Розвантажувальна. На виконання раніше обумовлених домовленостей ОСОБА_10 виконуючи вимогу ОСОБА_8 та ОСОБА_4 передав останньому грошові кошти у сумі 15000 гривень за не створення штучних перешкод з перевезення товару на територію ТОВ «Промтоварний ринок» «7 кілометр», не вжиття заходів щодо затримання автотранспортних засобів Форд Транзит ВН3142ОН та НОМЕР_6 у січні місяці 2024 року та виклику слідчо-оперативної групи, з метою конфіскації цих автомобілів та товару, який завозився на територію ринку на зазначених автомобілях.

ОСОБА_4 поклав передані ОСОБА_10 грошові кошти у сумі 15 000 гривень до своєї які поклав до своєї лівої кишені штанів та направився у невідомому напрямку по вул. Розгрузочна на території «Промтоварного ринку» «7 кілометр», де працівниками правоохоронних органів його та ОСОБА_8 викрито та затримано за ст. 208 КК України.

18 січня 2024 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч.3 ст.368 КК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Захисник та підозрюваний проти задоволення клопотання письмово заперечували та просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді нецілодобового домашнього арешту або особистої поруки, обґрунтовуючи свої доводи тим, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, одружений, утримує хворих дітей та мати, позитивно характеризується за місцем роботи, співробітничає зі слідством.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Підозра ОСОБА_4 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення є обґрунтованою, оскільки ґрунтується на доказах, здобутих під час досудового розслідування, зокрема:матеріалами Одеського управління ДВБ НПУ від 20.11.2023 та 29.11.2023; заявою ОСОБА_10 пор кримінальне правопорушення від 20.11.2023; протоколом допиту ОСОБА_10 в якості свідка від 28.11.2023, 03.11.2023 та 18.01.2024; протоколом за результатами проведення НРСД у вигляді контроль за вчиненням злочину у сфері спеціального слідчого експерименту від 20.12.2023; протоколами допиту ОСОБА_11 якості свідка від 18.01.2024; протоколами допиту ОСОБА_12 якості свідка від 18.01.2024; протоколом огляду місця події від 18.01.2024; протоколом освідування ОСОБА_4 від 18.01.2024; протоколом затримання ОСОБА_4 від 18.01.2024; протоколом затримання ОСОБА_8 від 18.01.2024;

Таким чином, слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності досліджених під час розгляду клопотання доказів, які об`єктивно вказують на обґрунтованість припущення про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, приходить до висновку про обґрунтованість підозри по кримінальному провадженню за № 0000358 від 24.11.2023 року відносно ОСОБА_4 .

Слідчий суддя приходить до висновку, що у ОСОБА_4 мають місце процесуальні ризики, передбачені п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України.

ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки з врахуванням презумції невинуватості він підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корупційного злочину щодо одержання неправомірної вигоди отриманої під час проходження служби на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області. При цьому до ОСОБА_4 у разі визнання його винним за вказаною кваліфікацією неможливе буде застосування ст.ст.69, 75 КК України.

ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 в порушення вищевказаних норм, проходження служби поліції відділу реагування патрульної поліції ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, дає змогу останньому знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів відповідних підрозділів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється напрямку пов`язане з виконання ним службових обов`язків, та його посадової інструкцією.

ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені, оскільки за рахунок посади, яку він займав та реалізації своїх повноважень має постійні стійкі зв`язки з іншими структурними підрозділами органів державної влади, правоохоронними органами, дає змогу впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі на інших співробітників поліції відділу реагування патрульної поліції ОРУП № 2 ГУНП в Одеській області, причетність до вчинення кримінального правопорушення яких також перевіряється під час досудового розслідування. При цьлму підозрюваний знає заявника у кримінальному провадженні, який передавав предмет неправомірної вигоди.

В той же час надані стороною захисту характеризуючі та медичні документи підозрюваного із врахуванням специфіки інкримінованого йому злочину, який є корупційним суттєво не знижують встановлених ризиків. Захистом не надані документи, що свідчать про неможливість утримання ОСОБА_4 в умовах СІЗО з медичних підстав.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його не можливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі « Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001р. ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суду з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема цілодобового домашнього арешту не зможуть забезпечити усунення встановлених ризиків, через те, що ОСОБА_4 зможе покинути місце проживання та територію України, а також спілкуватися із іншими фігурантами провадження за допомогою електронних засобів зв`язку, а також здійснювати вплив на свідків.

Враховуючи встановлені обставини, існування ризиків в їх сукупності та взаємозв`язку, на переконання слідчого судді запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може негативно вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Таким чином, прокурором під час розгляду клопотання, відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, доведено недостатність для запобігання вказаному ризику застосування до підозрюваного більш м`яких ніж тримання під вартою запобіжних заходів, а це у свою чергу, враховуючи обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, згідно ч.1, п.5 ч.2 ст.183 КПК України, є підставою для застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбаченим цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді обґрунтовується розмір застави.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому судді слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого корисливого корупційного кримінального злочину у сфері службової діяльності в умовах воєнного стану, ступінь встановлених ризиків, та в той же час міцність соціальних зв`язків, то слідчий суддя приходить до висновку, що застава в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 211 960 грн. зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених цим Кодексом.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 181, 183, 196 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12 березня 2024 року включно.

Визначити розмір застави в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеської області, ОСОБА_4 , слід негайно звільнити з - під варти.

Роз`яснити підозрюваному, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави підозрюваного звільнити з-під варти негайно та покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки строком до 12 березня 2024 року включно, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

-не відлучатися із міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування зі свідками ( ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та інших осіб які на даний час встановлюються);

-здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- прибувати до старшого слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 із встановленою періодичністю - кожного четверга.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до ч.8, ч.10, ч.11 ст.182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України. Застава внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1