ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/145/24 Справа № 233/5478/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 січня 2024 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 лютого 2024 року включно з визначенням розміру застави відносно підозрюваного

ОСОБА_7 ,

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

В провадженні СВ ВП № 2 Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження № 0000327 відносно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2023 року було продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 та визначено розмір застави.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що слідчий суддя не взяв до уваги, що подібне рішення призведе до формування думки військових про безкарність, адже підозрюваний отримує достатнє грошове забезпечення для сплати застави та визначена сума застави не є помірною. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити, продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Сторона захисту заперечувала проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У відповідності до статті 29 Конституції України ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Статтею 21 Конституції України встановлено, що усі люди вільні і рівні у своїй гідності та правах.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїй практиці підкреслював основоположний характер гарантій прав людини, що містяться в статті 5 Конвенції, оскільки вони призначені для зведення до мінімуму ризику свавілля та гарантування верховенства права.

Метою статті 5 Конвенції є захист особи від свавільного арешту і тримання під вартою, захист публічного порядку, що вимагає забезпечення покарання осіб, які вчинили злочин.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно ст. 199 КПК України, розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

Положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Змістовний аналіз вказаної норми закону передбачає альтернативну дію слідчого судді, яка визначається останнім виходячи з обставин кримінального провадження, обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про доцільність визначення розміру застави в даному випадку з огляду на прецедентну практику ЄСПЛ.

В апеляційній скарзі прокурором не наведено жодних об`єктивних обставин, які зумовлюють не визначення підозрюваному ОСОБА_7 застави, висновки слідчого судді про визначення розміру застави є обґрунтованими.

Щодо доводів апеляційної скарги прокурора про формування думки населення щодо безкарності у випадку визначення розміру застави, колегія суддів звертає увагу на таке. Підозрюваний ОСОБА_7 до ув`язнення перебував на військовій службі, служив державі, за що отримував гідне грошове забезпечення, а тому розмір його заощаджень не є предметом розгляду під час вирішення питання про законність визначення застави.

Крім того, в апеляційній скарзі прокурор посилається на наявність необхідності продовжити запобіжний захід у вигляд тримання під вартою не щодо ОСОБА_7 , а щодо ОСОБА_9 , який не має відношення до даного кримінального правопорушення.

З огляду на вищевикладене, прокурором в його апеляційній скарзі не доведено поза розумним сумнівом наявність підстав для застосування безальтернативного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 18 грудня 2023 року, якою продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23 лютого 2024 року включно відносно підозрюваного ОСОБА_7 з визначенням застави залишити без змін.

Судді: