Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15.01.2024 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_5 та його

захисника, адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/690/23, за апеляційною скаргою підозрюваного ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2023 року, частково задоволено погоджене прокурором клопотання старшого слідчого Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, ОСОБА_7 , (далі - слідчий), у кримінальному провадженні №0000482, внесеному 18.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 та ч. 1 ст. 369 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

Цією ухвалою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною позалишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 21 січня 2024 року з покладенням на підозрюваного таких процесуальних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З матеріалів за клопотанням убачається, що до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 та ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_5 . У клопотанні слідчий вказує на те, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 та ч. 1 ст. 369 КК України, які, відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії нетяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 2 до 4 років. Слідчий у клопотанні вказує на те, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_5 може : переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення, позаяк Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною, а також той факт, що ОСОБА_5 мав намір незаконно перетнути кордон перед затриманням, що дає підстави вважати, що останній, може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою; незаконно впливати на свідків з метою дачі ними завідомо неправдивих показів чи відмови від надання таких, оскільки в основу підозри покладені показання свідка; вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. У клопотанні слідчий також зазначає, що відносно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки підозрюваний фактично є безробітним, однак спільно з дружною доглядає малолітню дитину, при цьому вказує на те, що вказані ризики реальні й об`єктивно існують, тому, на переконання слідчого, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде виправданим та необхідним. З огляду на наведене, слідчий вважає, що інші, більш м`які, запобіжні заходи, окрім як цілодобовий домашній арешт не забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, що є всі підстави для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В ухвалі слідчий суддя зазначає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 та ч. 1 ст. 369 КК України, що є нетяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років. Слідчий суддя вважає, що досудовим розслідуванням доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Так, на переконання слідчого судді, слушними є посилання слідчого на те, що Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною, а також той факт, що ОСОБА_5 мав намір незаконно перетнути кордон перед затриманням, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою. Окрім цього, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи сторони обвинувачення про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, із врахуванням того, що підозрюваний обізнаний зі змістом показань, наданих свідком ОСОБА_8 , а тому може впливати на нього з метою зміни показань. Крім того, підозрюваному відомі анкетні дані цього свідка, а також адреса його проживання. Доведеним слідчий суддя вважає і ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки в матеріалах клопотання відсутні відомості про те, що ОСОБА_5 вже був допитаний з приводу обставин викладених у підозрі. Приймаючи судове рішення слідчий суддя взяв до уваги той факт, що підозрюваний працював у органах поліції, те, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, виховує малолітню дитину, а також відсутність відомостей щодо офіційного працевлаштування підозрюваного та наявності в нього стабільного джерела прибутку. При цьому слідчим суддею встановлено, що сторона обвинувачення у клопотанні просить обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, однак з прохальної частини клопотання також убачається, що слідчий просить зобов`язати підозрюваного не залишати житло як за місцем реєстрації, так і за місцем фактичного проживання підозрюваного, що об`єктивно неможливо, оскільки адреси фактичного проживання відрізняється від адреси реєстрації підозрюваного. Тому, на підставі вищенаведеного, слідчий суддя доходить висновку про необхідність часткового задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 21 січня 2024 року з покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків:

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_5 вказує на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді, просить її скасувати. Зазначає, що вказані у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не існують, наявність таких не підтверджена жодними доказами. Апелянт звертає увагу на те, що його дружина є приватним підприємцем, однак наразі перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, тому працювати та утримувати сім`ю не може. У разі застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту апелянт не матиме можливості працювати та утримувати родину, що негативно позначиться на матеріальному становищі сім`ї. Звертає увагу на те, що за місцем проживання характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні у нього малолітня дитина та дружина, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_5 обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, тобто з 22 год 00 хв по 06 год 00 хв для можливості працювати та утримувати родину.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби, а відповідно до ч. 6 даної статті строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію, і запобіжний захід вважається скасованим.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді цілодобового домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування і відповідає приписам ст. ст. 177, 181, 184 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні Шостого СВ (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУ ДБР, розташованого у м. Львові, знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332, ч. 1 ст. 369 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється прокурорами Закарпатської обласної прокуратури.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу вигляді цілодобового домашнього арешту брали участь підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокат ОСОБА_6 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог, передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема: протоколами огляду та добровільної видачі від 21.11.2023, затримання від 21.11.2023, допиту свідка ОСОБА_8 від 19.10.2023, рапортом оперативного підрозділу від 18.10.2023, - на підставі яких 21.11.2023 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_5 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_5 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що на цій стадії процесу, як слідчий суддя, так і суд апеляційної інстанції, не вправі давати доказам оцінку з точки зору достовірності, достатності та взаємозв`язку, в інший спосіб перевіряти доведеність вини та кваліфікації дій підозрюваного, розглядати та вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження щодо обвинуваченого по суті.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Разом із тим, на переконання апеляційного суду, обґрунтованим є і висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення нетяжкого злочину, перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від органів досудового розслідування, та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Погоджуючись із цим висновком, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя обґрунтовано взяв до уваги такі обставини: Закарпатська область межує з Республікою Польща, Угорщиною, Румунією, Словаччиною і підозрюваний ОСОБА_5 , будучи поліцейським, мав намір незаконно перетнути кордон перед затриманням, що дає підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду та має реальні можливості покинути територію України з цією метою; підозрюваний обізнаний зі змістом показань, наданих свідком ОСОБА_8 , а тому може впливати на нього з метою зміни показань, і при цьому, підозрюваному відомі анкетні дані цього свідка та адреса його проживання; в доданих до клопотання матеріалах відсутні відомості про те, що ОСОБА_5 вже був допитаний з приводу обставин, викладених у підозрі.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж цілодобовий домашній арешт, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам, зокрема передбаченим п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що вказані у клопотанні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не існують, наявність таких не підтверджена жодними доказами, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Твердження сторони захисту про те, що дружина підозрюваного є приватним підприємцем, однак наразі перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку, тому працювати та утримувати сім`ю не може, а у разі застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваний ОСОБА_5 не матиме можливості працювати та утримувати родину, що негативно позначиться на матеріальному становищі сім`ї, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, також визнає такими, що не свідчать про відсутність вищенаведених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, і не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт, у тому числі і домашній арешт у нічний час доби.

Із цих підстав, як такі, що не впливають на висновки слідчого судді, апеляційний суд не бере до уваги і доводи апеляційної скарги про те, що за місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, на утриманні у нього малолітня дитина та дружина, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Тому, вимоги апеляційної скарги про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби з 22 год по 06 год, - апеляційний суд визнає такими, що не заслуговують на увагу, вважаючи, що наведені в клопотанні та ухвалі факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж цілодобовий домашній арешт.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

При цьому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дав належну оцінку тому факту, що у прохальній частині клопотання слідчий просить зобов`язати підозрюваного не залишати житло як за місцем реєстрації, так і за місцем фактичного проживання підозрюваного, що об`єктивно неможливо, оскільки адреси фактичного проживання відрізняється від адреси реєстрації підозрюваного.

Тому, на переконання апеляційного суду, слідчий судді обґрунтовано задовольнив клопотання частково, застосувавши до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною покидати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , у межах строку досудового розслідування.

Разом із тим, слідчим суддею встановлено строк дії запобіжного заходу відповідно до вимог ч. 6 ст. 181 КПК України, а також обґрунтовано, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покладено на підозрюваного такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожною вимогою; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, - до 21 січня 2024 року.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не посилалася.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подав підозрюваний ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 листопада 2023 року, якою частково задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого, у кримінальному провадженні №0000482, внесеному 18.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та обрано відносно підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332 та ч. 1 ст. 369 КК України, ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , у межах строку досудового розслідування, тобто до 21 січня 2024 року, з покладенням на підозрюваного відповідних процесуальних обов`язків, - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: