Справа № 461/1026/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1075/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2023 року м. Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження № 0000189 за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 18.09.2023 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сілець Кам`янка-Бузького району Львівської області, українки, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судженої, останній раз вироком Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2023 року за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченоїу вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

встановила:

Прокурор подав апеляційну скаргу на вирок Галицького районного суду м. Львова від 18.09.2023, яким ОСОБА_7 визнано винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України та обрано покарання 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст.70 КК України остаточно, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2023 року та вироком Галицького районного суду м. Львова від 18.09.2023 року обрано ОСОБА_7 покарання - 5 років 2 місяці позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_7 рахується з моменту звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено необраним.

Цивільний позов Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» до ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Приватного підприємства «Мережа-Сервіс Львів» 1402, 55 грн. матеріальної шкоди.

Долю речових доказів вирішено в порядку ст. 100 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеності вини обвинуваченої та правильності кваліфікації її дій, вважає, що зазначене судове рішення суду першої інстанції є незаконним і таким, що підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання.

Просить вирок суду першої інстанції змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженою за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вважати остаточно призначеним ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2023 більш суворим, визначеним за цим вироком, у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

У строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати покарання, відбуте нею частково за попереднім вироком Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2023.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку положення про рахування строку відбуття покарання ОСОБА_7 з моменту звернення вироку до виконання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 06.02.2023.

Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, не дотримався в повній мірі вимог ч.4 ст. 70 КК України, не врахував, що вона засуджена вироком Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2023, за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі та вказане покарання розпочала відбувати (із врахуванням строку попереднього ув`язнення) з 06.02.2023. Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України не обирався. Відповідно суд першої інстанції, ухвалюючи вирок, повинен був зарахувати ОСОБА_7 покарання, частково відбуте нею з 06.02.2023, за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2023.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_7 17.01.2023 року о 15 год. 10 хв., перебуваючи у приміщенні магазину «Близенько» ПП «Мережа-Сервіс Львів», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 45, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжено до 19.02.2023 року, шляхом вільного доступу, таємно, викрала із торгового залу магазину майно вказаного підприємства, а саме: одну пляшку віскі Джек Деніелс 0,7 л, вартістю 532,55 грн. без ПДВ та 3 банки ікри Шаланда Лососева Зерниста Червона ж/б 100 г, вартістю 290,00 грн. без ПДВ, які помістила у куртку, в яку була одягнена. У подальшому, не розрахувавшись за вказаний товар, ОСОБА_7 покинула приміщення магазину «Близенько». Своїми умисними діями ОСОБА_7 заподіяла ПП «Мережа-Сервіс Львів», майнову шкоду у розмірі 1402 грн. 55 коп. без ПДВ.

Окрім цього, обвинувачена ОСОБА_7 20.01.2023 року о 18 год. 15 хв., перебуваючи в торговому залі магазину «Єва - 1528» ТзОВ «Руш» за адресою: м. Львів, вул. Шота Руставеллі, 2/3, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), діючи повторно, з корисливих мотивів та з метою власного безпідставного збагачення, під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Указу Президента України №64/2022, у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації, на території України з 05:30 год. 24.02.2022, який продовжено до 19.02.2023 року, шляхом вільного доступу, таємно, викрала із торгового залу магазину майно вказаного підприємства, а саме: 1 банку чоловічої туалетної води «Versace Eau Fraiche» 100 мл, вартістю 859, 98 грн. без ПДВ, яку помістила у куртку, в яку була одягнена. У подальшому, не розрахувавшись за вказаний товар, ОСОБА_7 покинула приміщення магазину «Єва-1528». Своїми умисними діями ОСОБА_7 заподіяла ТзОВ «Руш», майнову шкоду у загальному розмірі 859 грн. 98 коп. без ПДВ.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_8 , про задоволення апеляційної скарги прокурора, міркування обвинуваченої ОСОБА_7 , яка не заперечували проти задоволення апеляційної скаргу прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційних вимог, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 55 Конституції України гарантовано кожному право на оскарження до суду будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 4 ст. 185 КК України, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, у період дії воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації це покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують та обтяжують.

При цьому, відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами; покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, за ч. 4 ст. 185 КК України, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених в судовому засіданні доказів, та є обґрунтованим і в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.

Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 вчинила злочин, по даному кримінальному провадженні, у відповідності із зазначеними у вироку суду першої інстанції обставинами.

Доводи викладені в апеляційній скарзі прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність при призначені покарання за оскаржуваним вироком, зокрема в частині призначення остаточного покарання на підставі ч.4 ст.70 КК України, та вказання строку початку відбування покарання, є обґрунтованими і заслуговують на увагу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 413 КПК України неправильним застосуванням кримінального закону, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є не застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Згідно з ч.1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За змістом ст. 50 КК України, покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, та попередження вчиненню ним нових злочинів.

Статтею. 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 4 ст. 70 КК України, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції, призначаючи ОСОБА_7 покарання, зазначених вимог не дотримався, оскільки не було враховано, що вона засуджена вироком Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2023, за ч. 4 ст. 185 КК України, до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі та вказане покарання почала відбувати (із врахуванням строку попереднього ув`язнення) з 06.02.2023.

Запобіжний захід у оскаржуваному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , за ч. 4 ст. 185 КК України, не обирався.

Відтак суд першої інстанції ухвалюючи вирок повинен був зарахувати ОСОБА_7 покарання, частково відбуте нею з 06.02.2023, за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2023.

У силу п.2 ч.1 ст. 407 КПК за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити його.

Відповідно до ч.1 ст. 408 КПК, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, а також в інших випадках, якщо зміна вироку не погіршує становище обвинуваченого.

Згідно п.4 ч.1 ст. 409 КПК підставою для зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням встановлених апеляційним судом обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, вирок районного суду підлягає зміні в частині зазначення строку початку відбування покарання засудженою ОСОБА_7 .

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановила:

Апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Галицького районного суду м.Львова від 18.09.2023 яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України - змінити.

Вважати ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджену за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 2 місяць.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України вважати остаточно призначеним ОСОБА_7 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, визначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2023 більш суворим, визначеним за цим вироком, у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

У строк відбування покарання ОСОБА_7 зарахувати покарання, відбуте нею частково за попереднім вироком Залізничного районного суду м. Львова від 31.03.2023.

Виключити із мотивувальної та резолютивної частини вироку положення про рахування строку відбуття покарання ОСОБА_7 з моменту звернення вироку до виконання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 06.02.2023.

У решті вирок залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженою, яка утримується під вартою, в той же строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий:

Судді: