Справа № 215/2190/19
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 кримінальне провадження, яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000602 від 12.04.2019 р. відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Володимир-Волинськ, Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей, не є особою з інвалідністю , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України,

за участі учасників кримінального провадження: прокурора - ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_3 06.01.2019 року, приблизно об 11-00 годині знаходився за місцем свого мешкання, а саме у квартирі АДРЕСА_1 .

В цей час та місці у ОСОБА_3 виник прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, а саме металевих помольних шарів, що належить ПРАТ «ПІВНГЗК», та знаходиться у приміщенні цеху ремонтної площадки № 1, секції № 1, РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» у Тернівському районі м. Кривого Рогу.

З метою реалізації свого раптово виниклого зазначеного вище прямого умислу, ОСОБА_3 за місцем свого мешкання підшукав господарську сумку та направився до приміщення зазначеної вище дільниці.

Далі, в цей же день, приблизно о 12.00 ОСОБА_3 прибув до будівлі секції №1 РЗФ-1, ПРАТ «ПВАНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, у якій знаходиться ремонтна площадка №1, де побачив, що вхід до неї здійснюється через незачйнені металеві ворота.

Перебуваючи у вказаний час та місці, ОСОБА_3 , реалізуючи свій зазначений вище прямий умисел, діючи з корисливих мотивів, таємно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинені зазначені вище металеві ворота зайшов до вказаної будівлі, таким чином, проник у інше приміщення, що належить ПРАТ «ПІВНГЗК», де на підлозі, навпроти входу, побачив металеві помольні шари діаметром 100 мм., які визначив об`єктом свого злочинного посягання. Після цього з метою досягнення свого зазначеного вище злочинного прямого умислу ОСОБА_3 зібрав металеві помольні шари та склав до заздалегідь заготовленої ним зазначеної вище господарчої сумки, металеві помольні шари діаметром 100 мм. у кількості 3 штук та загальною вагою 20 кг.

Далі, ОСОБА_3 , бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, зберігаючи викрадене ним майно у вказаній господарчій сумці, взявши її у руки, переконавшись у відсутності свідків та очевидців, вийшов з приміщення ремонтної площадки № 1, секції №1, РЗФ-1, ПРАТ «ПІВНГЗК» та хотів покинути територію ПРАТ «ПІВНГЗК» в Тернівському районі м. Кривого Рогу, із зазначеним вище майном даного підприємства, та отримати реальну змогу розпорядитись викраденим майном у власних корисних інтересах, однак відійшовши на певну відстань, неподалік зупинки громадського транспорту РЗФ-1 ПРАТ «ПІВНГЗК» був помічений охоронцями ТОВ «Охоронного агентства «БАРС»», які викрили та зупинили злочинні дії ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 не вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням в інше приміщення, до кінця, а саме металевих помольних шарів діаметром 100 мм., у кількості 3 штук та загальною вагою 20 кг, які належать ПРАТ «ПІВНГЗК».

Згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 34/12.1/312 від 19.03.2019 р. вартість 20 кг. помольних металевих шарів, станом на момент скоєння злочину складає 373,33 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 у разі доведення свого злочинного умислу до кінця міг спричинити матеріальну шкоду ПРАТ «ПІВНГЗК» на загальну суму 373,33 гривень.

Ці умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч.З ст.15, ч.З ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

Обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість, підтвердив обставини скоєного кримінального правопорушення. Пояснив, що він дійсно намагався викрасти метал з території ПРАТ «ПівнГЗК» , але був зупинений охоронцями.

Представник потерпілого ПРАТ «ПівнГЗК» в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час розгляду кримінального провадження повідомлена належним чином.

Під час судового розгляду у зв`язку із визнанням обвинуваченим винуватості було заявлено клопотання про застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

З`ясувавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши учасникам процесу правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими обвинувачений, захисник та прокурор погодилися, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини, та ухвалив застосувати при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України, у зв`язку з відсутністю сумнівів в правильності розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій. При цьому обвинуваченому роз`яснено, що у випадку визнання таких обставин, він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в суді.

Дослідивши та оцінивши вивчені в справі докази, аналізуючи показання обвинуваченого, які мають логічний та послідовний характер, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 доведена в повному обсязі у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху, тобто вчинення особою з прямим умислом діяння, безпосередньо спрямованого на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у інше приміщення, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.

При призначенні покарання, суд керується положенням ст.65 КК України і враховує характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих покарання обставин, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Пом`якшуючою покарання обставиною, згідно ст. 66 КК України, є щире розкаяння в скоєному.

У відповідності зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим за ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України відноситься до класифікації тяжких злочинів, обвинувачений за допомогою до лікаря-психіатра та до лікаря-нарколога не звертався, раніше не судимий, не має на утриманні малолітніх(неповнолітніх) дітей, не одружений, не працює, не є особою з інвалідністю, за місцем мешкання характеризується посередньо.

Досудовою доповіддю органу пробації встановлено, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній, ризик небезпеки для суспільства обвинуваченого ОСОБА_3 оцінюються як середній. Орган пробації вважає, що виправлення обвинуваченого можливо без ізоляції від суспільства.

Згідно ст.50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Згідно ч.2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Так, приймаючи до уваги обставини справи, враховуючи особу винного, тяжкість злочину, досудову доповідь органу пробації, суд вважає можливим призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі та вважає можливим звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України, оскільки саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, ч.3 ст.76 КК України, передбачено право суду покласти додаткові обов`язки на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Згідно п.2 ч.3 ст.76 КК України, на осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, суд може додатково покласти обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У відповідності до вимог ч. 4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання.

Так, з урахуванням викладених норм права, суд вважає необхідним додатково покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, що передбачено п.2 ч.3 ст.76 КК України.

Суд не вбачає підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 ст. 69 КК України про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 122, 124 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 слід скасувати.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням на 2 (два) роки , якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України, п.2 ч.3 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.1 ст. 377 КПК України негайно звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі судового засідання у зв`язку із ухваленням вироку про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для проведення судової товарознавчої експертизи № 34/12.1/312 від 19.03.2019 у розмірі 572 ( п`ятсот сімдесят дві) грн.

Речові докази: металеві помольні шари в кількості 3 штуки загальною вагою 20 кг., які згідно розписки знаходяться на зберіганні майстра дільниці РЗФ-1 ПРАТ «ПівнГЗК» ОСОБА_6 - повернути ПРАТ «ПівнГЗК».

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду, через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: