Справа № 545/4573/23
Провадження № 1-кп/545/1150/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.12.2023 року Полтавський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000498 від 17.10.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федіївка, Решетилівського району, Полтавської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, неодруженого, з середньо-спеціальною освітою, на утриманні не повнолітніх дітей немає, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 21.05.2004 Решетилівським р/с Полтавської області ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки з застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 26.06.2006 Полтавським р/с Полтавської області ч.2 ст.121, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 70, КК України до позбавлення волі строком на 7 років з застосуванням ст. 71 КК України приєднано покарання у вигляді 6 місяців позбавлення волі по вироку Решетилівського р/с Полтавської області від 21.05.2004 року, кінцевим вважати засудженим до позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, звільнився 10.01.2014 по відбуттю строку покарання;

-07.08.2015 Полтавським р/с Полтавської області ч.2 ст.185, КК України до позбавлення волі строком на 1 рік з застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;

-16.05.2019 Полтавським р/с Полтавської області ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

-21.10.2019 Кобеляцьким р/с Полтавської області за ч.3 ст.185, ч.1 ст. 396, ч.1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України частково приєднано вирок Полтавського р/с Полтавської області від 16.05.2019, кінцевим вважати засудженим до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців;

-20.01.2020 Полтавським р/с Полтавської області за ч.3 ст.185, КК України до позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці, із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України приєднано вирок Кобеляцького р/с Полтавської області від 21.10.2019, кінцевим вважати засудженим до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, звільнився 16.11.2022 по повному відбуттю строку покарання;

в скоєнні кримінальних правопорушень - проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 , на початку серпня 2023 року (більш точну дату встановити не надалося можливим), маючи умисел на пособництво у виготовленні підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи за місцем свого проживання в с.Макарцівка, Полтавського району, Полтавської області, шляхом надання анкетної інформації про себе, замовив невстановленій особі в мережі «Фейсбук» виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В», заповнене на його власне ім`я.

При цьому ОСОБА_2 надав вказаній невстановленій особі фотокартку з власним зображенням, необхідну для виготовлення даного документа та повідомив свої персональні дані, а саме: прізвище, ім`я, по-батькові та дату народження, тим саме виступив пособником у виготовленні підробленого посвідчення водія на право керування транспортним засобом категорією «В», з метою його використання у власних цілях.

Після цього, у кінці серпня 2023 року ОСОБА_2 шляхом використання поштового зв`язку через відділення №1 компанії «Нова Пошта» в с. Гожули, Полтавського району, Полтавської області, отримав від невстановленої особи виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортними засобами категорії:«В»,на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане, згідно його змісту, 25.08.2023 ТСЦ 2617, бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, містить фотозображення ОСОБА_2 та є підробленим.

Таким чином, ОСОБА_2 , своїми умисними діями які виразились у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання, скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

У подальшому, 17.10.2023 року близько 10 год. 40 хв. ОСОБА_2 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, використовуючи вищезгадане підроблене посвідчення водія, керував автомобілем «ВАЗ 2107» державний номерний знак « НОМЕР_2 » та на автошляху Полтава-Чорноглазівка, на ділянці «4 кілометр», Полтавського району, Полтавської області був зупинений працівниками СРПП відділу поліції №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області.

Під час перевірки документів ОСОБА_2 , діючи, умисно, протиправно, пред`явив працівнику поліції ОСОБА_3 завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 на пластиковій основі з дозволом на право керування транспортними засобами категорії: «В», заповнене на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане, згідно його змісту, 25.08.2023 ТСЦ 2617, яке не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, містить фотозображення ОСОБА_2 та є підробленим, використавши в такий спосіб завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_2 , своїми умисними діями які полягали у використанні завідомо підробленого документа, скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 4 ст. 358 КК України.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 вчиненив кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за кваліфікуючими ознаками- пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою і яке надає права, з метою його використання та у використанні завідомо підробленого документа .

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_2 надійшов до суду з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_2 надав письмову заяву, складену в присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Матеріали кримінального провадження відповідають вимогам ч. 3 ст. 302 КПК України, встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження. За таких обставин, суд ухвалює вирок у спрощеному провадженні.

Суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні кримінальних правопорушень - проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, в обсязі пред`явленого обвинувачення доведена повністю.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він раніше судимий, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, здоровий, працездатний, примусового лікування не потребує, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебував та не перебуває.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю проступків.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлені.

Шкоди матеріального характеру кримінальними проступками не завдано, потерпілий у провадженні відсутній.

У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлявся.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст.65 КК України та практикою Європейського суду з прав людини, яка застосовується як джерело права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09.06.2005 року), так і у справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24.03.2005 року) Європейський суд зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року) Європейський суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистого надмірного тягаря для особи».

Суд при призначенні покарання враховує ступінь тяжкості даних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до кримінальних проступків, беручи до уваги наявність пом`якшуючої обставини покарання та відсутність обтяжуючих обставин, а також відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який раніше судимий, враховуючи умови його життя та вік, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в межах санкцій ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, з застосуванням ст.70 КК України при призначенні покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд, відповідно до вимог ч. 2 ст.124 КПК України стягує на користь держави витрати на залучення експерта за проведення судової технічної експертизи документів №СЕ-19/117-23/16229-ДД від 25.10.2023 у розмірі 1912,00 грн.

Відповідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді від 18.10.2023 підлягає скасуванню.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому не обирався, і підстав для його обрання при постановленні вироку в порядку спрощеного провадження судом не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 369, 370, 373, 374, 377, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання :

- за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.00 коп.;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_2 покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.00 коп.

Запобіжний захід до ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили - не обирати.

Скасувати арешт накладений згідно з ухвалою слідчого судді від 18.10.2023 року на посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 , видане згідно його тексту 25.08.2023 року ТСЦ 2617.

Речовий доказ - посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 , видане згідно його тексту 25.08.2023 року ТСЦ 2617 знищити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової технічної експертизи в сумі 1912,00 грн.

Вирок суду за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому ст. 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1