Справа № 467/718/23
Проваження № 1-кп/467/31/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.01.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000083, внесене до ЄРДР 15 червня 2023 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воєводське Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, маючого неповну середню спеціальну освіту, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України, військовослужбовця, який проходить військову службу по мобілізації на посаді гранатометника 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України

В С Т А Н О В И В:

15 листопада 2022 року ОСОБА_4 призвано на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 та 16 листопада 2022 року направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16 листопада 2022 року № 320 солдата ОСОБА_4 прийнято на військову службу, зараховано до списків особового складу військової частини та призначено на посаду гранатометника 3 аеромобільного взводу 2 аеромобільної роти аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , поставлено на всі види забезпечення, визначено таким, що 16 листопада 2022 року справи та посаду прийняв, і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 16 листопада 2022 року, тобто з моменту відправлення ОСОБА_6 до військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно ст. 65, 68 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів.

Проходячи військову службу, солдат ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 26, 27, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Указом Президента України «Про введення в України воєнного стану» № 64/2022 року від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан.

Указ затверджено Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022 року.

З моменту видання Президентом України Указу «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 року від 24.02.2022 року на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Разом з тим, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП у період з 27.04.2023 року по 08.05.2023 року за вчинення домашнього насильства у відношенні своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно з якою кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», систематично вчиняє психологічне та економічне насильство щодо дружини ОСОБА_5 , з якою він спільно проживає однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

Зокрема, 27 квітня 2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого мешкання АДРЕСА_1 , на фоні ревнощів, висловлював на адресу ОСОБА_5 словесні образи, нецензурні слова, принижував, заподіявши шкоди психічному здоров`ю потерпілої.

За вказаним фактом того ж дня, відносно ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП та постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 01 травня 2023 року визнано винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Також, 08.05.2023 року ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою свого мешкання АДРЕСА_1 , на фоні ревнощів, висловлював на адресу ОСОБА_5 словесні образи, нецензурні слова, принижував, заподіявши шкоди психічному здоров`ю потерпілої, окрім цього на вимогу останнього потерпіла залишила місце її постійного проживання.

За вказаним фактом того ж дня відносно ОСОБА_4 складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП та постановою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 30 травня 2023 року визнано винуватим у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 170 грн.

Однак, ОСОБА_4 , розуміючи, що відносно нього складено протоколи за вчинення домашнього насильства, на шлях виправлення не став та вчинив повторно домашнє насильство, а саме: 18 травня 2023 року близько 16 години, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, розуміючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, що виразилося у висловлювані на її адресу образливих нецензурних слів, заподіявши шкоди психічному здоров`ю потерпілої, що призвело до психологічних страждань останньої, погіршення якості її життя, що виявилося у формі втоми, дискомфорту, негативних переживань.

Викладене обвинувачення підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав провину у вчиненні кримінального правопорушення, показав, що він 18 травня 2023 року близько 16 години перебував вдома разом з потерпілою по АДРЕСА_1 . Він посварився з дружиною, при цьому висловлювався нецензурною лайкою, погрожував та принижував її, дружина плакала та викликала поліцію.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що 18 травня 2023 року близько 16 години за місцем їхнього з обвинуваченим проживання по АДРЕСА_1 виник конфлікт, у результаті якого обвинувачений спалив її речі та документи, почав її принижувати та ображати. Така поведінка обвинуваченого була систематичною і нестерпною для неї.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо дружини, що призводить до психологічних страждань.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

Відповідно до положення ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Судом не встановлено обставин, які пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що останній вчинив нетяжкий злочин, розлучений, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, має погашену судимість, беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про наявність середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства та вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді обмеження волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час розгляду справи не обирався і підстав для його обрання суд не вбачає.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1