Номер провадження: 11-сс/813/1746/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 13.10.2023, якою в межах к/п №0000386 від 04.10.2023 стосовно:

ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Пекін КНР, громадянина КНР, одруженого, підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.12.2023, без визначення розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000386 від 04.10.2023 було задоволено клопотання ст. слідчого в ОВС СВ УСБУ в Одеській обл. ОСОБА_10 та застосовано відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 10.12.2023, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», без визначення розміру застави.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та органом досудового розслідування в даному випадку було доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Окрім того, слідчий суддя врахувавши положення п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, особу підозрюваного та наявність обґрунтованої підозри, вважав за необхідне не визначати не визначати розмір застави.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 зазначила, що вважає оскаржувану ухвалу слідчого судді необґрунтованою та безпідставною, з огляду на наступне:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що стороною обвинувачення не доведено та не надано жодного доказу на підтвердження існування в зазначеному кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України;

- слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_8 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, перебуває на території України на підставі посвідки та тимчасове проживання та реєстрацію у м. Одесі, отримує постійний дохід від підприємницької діяльності;

- слідчим суддею не взято до уваги, що ДУ «Одеський слідчий ізолятор» не обладнаний укриттям у зв`язку із відсутністю місць, які за своїми властивостями можна використовувати як захисні споруди від обстрілів, та утримання ОСОБА_8 під вартою наражає на небезпеку його життя та здоров`я.

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді застави в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Частиною 6 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 109-114-2,258-258-6,260, 261, 437-442 КК України, за наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що 12.10.2023 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України (а.с. 15-19), за який передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від 5-ти до 8-ми років.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З огляду на те, що в апеляційній скарзі не порушується питання щодо обґрунтованості повідомленої ОСОБА_8 підозри, колегія суддів вважає, що на теперішній час підозра останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України є обґрунтованою та полягає у тому, що він незважаючи на попередження із засобів масової інформації та інших відкритих джерел інформації про введення правого режиму воєнного стану на всій території України, а також введеної органами державної влади на обмеження що стосуються фото- та відео зйомки, заборони розповсюдження інформації, розголошення якої може призвести до обізнаності противника про дії Збройних Сил України, інших складових сил оборони, негативно вплинути на хід виконання завдань за призначенням під час дії правового режиму воєнного стану, при невстановлених слідствах обставинах, будучі одруженим на громадянці України та перебуваючи на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання в Україні № НОМЕР_1 , виданої 12.11.2021 терміном до 23.09.2024 тобто на законних підставах, користуючись тими самими правами і свободами та маючи ті самі обов`язки як і громадянин України (за винятками, встановленими Конституцією та законами чи міжнародними договорами України) 04.05.2023, не зважаючи на заборону та передбачену діючим законодавством кримінальну відповідальність, за допомогою належного йому обладнання (станом на теперішній час не встановлено), знаходячись за місцем свого тимчасового проживання у квартирі АДРЕСА_2 здійснив відеозапис роботи ППО на території м. Одеси, після чого здійснюючи блогерську діяльність на власному каналі відеохостингу «YouTube» користувач « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з підписом: ІНФОРМАЦІЯ_3 ???#??? #??? #???(ІНФОРМАЦІЯ_4 , підписане«?????????????? ?????????????????,??????,??????????»), з метою залучення додаткової аудиторії, не санкціоновано розмістив зазначений відеозапис роботи ППО на території м. Одеси, надавши коментарі щодо місця та часу здійснення відео зйомки, характеристики звуків, фактів ураження цілі та наслідків влучання, таким чином здійснив розповсюдження (несанкціоноване поширення) зазначеного відеозапису шляхом його опублікування до загальнодоступних мереж, де з ним можуть ознайомитись велика кількість осіб, у тому числі російські представники розвідувальних служб та інших формувань.

Згідно відповіді оперативно стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 (вих. № 66 від 18.08.2023 встановлено, що за вказаним відеозаписом розміщеними громадянином КНР ОСОБА_8 можливо ідентифікувати на місцевості розташування вогневих груп ВМС ЗСУ, кількість та вид застосованої техніки.

Зазначена інформація щодо розташування ЗСУ та інших утворених відповідно до законів України військових формувань у відкритому доступі Генеральним штабом ЗСУ, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась.

Надання зазначеного відеозапису іноземній державі, іноземній організації або їх представникам може завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України.

Крім того, ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), 23.07.2023 за допомогою належного йому обладнання ( станом на теперішній час невстановлено), знаходячись за місцем свого тимчасового проживання у квартирі АДРЕСА_2 здійснив відеозапис роботи ППО на території м. Одеси, після чого здійснюючи блогерську діяльність на власному каналі відеохостингу «YouTube» користувач « ОСОБА_11 ???????» з підписом: ІНФОРМАЦІЯ_3 ??? #??? #???#??? #??? #??? #?? #?? #????» ( ІНФОРМАЦІЯ_7 «????!????????????????,????????????????????????,??????????????(??????», з метою залучення додаткової аудиторії, повторно не санкціоновано розмістив зазначений відеозапис роботи ППО на території м. Одеси, надавши коментарі щодо місця та часу здійснення відео зйомки, характеристики звуків, фактів ураження цілі та наслідків влучання таким чином здійснив розповсюдження (несанкціоноване поширення) зазначеного відеозапису шляхом його опублікування до загальнодоступних мереж, де з ним можуть ознайомитись велика кількість осіб, у тому числі російські представники розвідувальних служб та інших формувань.

Згідно відповіді оперативностратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 (вих. № 66 від 18.08.2023 встановлено, що за вказаним відеозаписом розміщеним громадянином КНР ОСОБА_8 можливо ідентифікувати на місцевості розташування вогневих груп ВМС ЗСУ, кількість та вид застосованої техніки.

Зазначена інформація щодо розташування ЗСУ та інших утворених відповідно до законів України військових формувань у відкритому доступі Генеральним штабом ЗСУ, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась.

Надання зазначеного відеозапису іноземній державі, іноземній організації або їх представникам може завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України.

Крім того, громадянин КНР ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), ІНФОРМАЦІЯ_8 за допомогою належного йому обладнання (станом на теперішній час не встановлено), знаходячись за місцем свого тимчасового проживання у квартирі АДРЕСА_2 здійснив відеозапис роботи ППО на території м. Одеси, після чого здійснюючи блогерську діяльність на власному каналі відеохостингу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » користувач « ОСОБА_11 ???????» ІНФОРМАЦІЯ_8 з підписом: ІНФОРМАЦІЯ_3 ??? #??? #???#??? #??? #??? #????» ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , підписане «???????:?????????????????????,???????????,??????????? ???????») з метою залучення додаткової аудиторії, повторно не санкціоновано розмістив зазначений відеозапис роботи ППО на території м. Одеси, надавши коментарі щодо місця та часу здійснення відео зйомки, характеристики звуків, фактів ураження цілі та наслідків влучання таким чином здійснив розповсюдження (несанкціоноване поширення) зазначеного відеозапису шляхом його опублікування до загальнодоступних мереж, де з ним можуть ознайомитись велика кількість осіб, у тому числі російські представники розвідувальних служб та інших формувань.

Згідно відповіді оперативно стратегічного угрупування військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 (вих. № 2/1857 від 27.09.2023 встановлено, що за вказаним відеозаписом розміщеним громадянином КНР ОСОБА_8 можливо ідентифікувати на місцевості розташування вогневих груп ВМС ЗСУ, кількість та вид застосованої техніки.

Зазначена інформація щодо розташування ЗСУ та інших утворених відповідно до законів України військових формувань у відкритому доступі Генеральним штабом ЗСУ, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами не розміщувалась.

Надання зазначеного відеозапису іноземній державі, іноземній організації або їх представникам може завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України.

Зазначена підозра ОСОБА_8 підтверджується матеріалами, доданими до клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу.

Колегія суддів також враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Згідно із п.п. 34-36 рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України», обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла бути підставою для його першого взяття під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в зазначеному кримінальному провадженні існує доведений стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, того, що підозрюваний ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, відповідальність за який встановлена у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, окрім того, ОСОБА_8 є громадянином іншої держави.

Разом із тим, враховуючи те, що ОСОБА_8 займається блогерською діяльністю, при цьому неодноразово висвітлював у своєму блозі інформацію, яка може завдати шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України, колегія суддів вважає, що в зазначеному кримінальному провадженні існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Також, апеляційний суд враховує той факт, що досудове розслідування в зазначеному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та на теперішній час проводиться збір доказової бази.

Водночас, колегія суддів приймає до уваги посилання сторони захисту про те, що ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, перебуває на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання, отримує постійний дохід від підприємницької діяльності, проте зауважує на тому, що зазначені обставини не слугували стримуючим фактором щодо невчинення інкримінованого злочину, а також не свідчить про відсутність встановлених вище апеляційним судом ризиків.

Також, апеляційний суд враховує ту обставину, що ДУ « Одеський слідчий ізолятор» не обладнаний укриттям, водночас зазначена обставина не виключає можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не може слугувати беззаперечною обставиною для зміни запобіжного заходу.

Отже, враховуючи викладені вище обставини, колегія суддів доходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обставини, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який, на відмінну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Приморського райсуду м. Одеси від 13.10.2023, якою відносно ОСОБА_8 ( ОСОБА_9 ), підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 114-2 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 10.12.2023, без визначення розміру застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4