Справа № 203/5314/23
Провадження № 1-кп/0203/851/2023
В И Р О К

іменем України

14 грудня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181 від 31 серпня 2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Паликорови Бродівського району Львівської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на посаді номер обслуги 2 кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , у військовому звані «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 вiд 29.06.2023 № 167 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_4 прийнято на військову службу відповідно до Указу Президента «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року, зараховано до списків особового складу, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду номер обслуги 2 кулеметного взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 .

Являючись військовослужбовцем Збройних сил України, ОСОБА_4 був обізнаний з діючим законодавством щодо заборони носіння, придбання бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Так, відповідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України вiд 07.06.1992 № 2471 XІІ «Про право власності на окрему види майна», п.п. 1-4, 9, 15 Положення по дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України вiд 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України вiд 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливського i пневматичної зброї i боєприпасів до неї, а також спортивної зброї i боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних ociб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

Натомість, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , проходячи військову службу у зазначений посаді у складі військової частини НОМЕР_1 , в липні 2023 року (більш точна дата та час досудовим слідством не встановлені), перебуваючи на бойовому завданні біля АДРЕСА_2 (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлене), знайшов два патрони, які є бойовими припасами 12,7-мм (12,7*99 мм NАТО, 50 ВМС) патронами з бронебійно-запалювальними кулями, одну осколкову оборонну ручну гранату Ф-1, одну осколкову наступальну ручну гранату GНО-1, промислового виготовлення, які відноситься до категорії бойових припасів та придатні для здійснення вибуху, після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та носіння знайдених ним бойових припасів.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на незаконне придбання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу з метою їх подальшого використання, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що вищевказана предмети являються бойовими припасами, а також розуміючи, що не має передбаченого законом дозволу на поводження з вищевказаними предметами, ОСОБА_4 в липні 2023 року (більш точна дата та час досудовим слідством не встановлені), перебуваючи у н.п. Авдіївка Донецької області (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлене), взяв до своїх рук два патрони, які е бойовими припасами 12,7-мм (12,7*99 мм NАТО, 50 ВМС) патронами з бронебійно-запалювальними кулями, одну осколкову оборонну ручну гранату Ф-1, одну осколкову наступальну ручну гранату GНО-1, промислового виготовлення, які відноситься до категорій бойових припасів та придатні для здійснення вибуху, таким чином здійснивши придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, поклав їх до своєї сумки та носив при coбi без передбаченого законом дозволу до 12 години 28 хвилин 31.08.2023, здійснивши таким чином носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

31.08.2023 о 12 годині 28 хвилини на залізничному вокзалі станцій Дніпро-Головний, який розташований за адресою: м. Дніпро, пл. Вокзальна, 11, під час здійснення контролю пасажирів при проходженні ОСОБА_4 рентгено-телевізійного інтроскопу в його сумці виявлено два патрони, якi є бойовими припасами 12,7-мм (12,7*99 мм NАТО, 50 ВМG) патронами з бронебійно-запалювальними кулями, одну осколкову оборонну ручну гранату Ф-1, одну осколкову наступальну ручку гранату GНО-1, промислового виготовлення, які відноситься до категорій бойових припасів та придатні для здійснення вибуху, які він носив при coбi без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, не оспорював фактичні обставини справи та надав пояснення, аналогічні викладеним в обвинувальному акті.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

При цьому суд встановив, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст викладених в обвинувальному акті обставин, їх позиція є добровільною, а також роз`яснив учасникам, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у носінні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Згідно зі ст.ст.50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи зі вказаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, раніше не судимий, під наглядом у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, згідно службової характеристики за час військової служби зарекомендував себе з позитивного боку, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, проходження обвинуваченим служби в Збройних силах України, прийняття участі у відсічі збройній агресії рф; відсутність обставин, що його обтяжує, а також, думку прокурора щодо виду та міри покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Під час розгляду даного кримінального провадження судом встановлено декілька обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , а саме, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, проходження обвинуваченим служби в Збройних силах України, прийняття участі у відсічі збройній агресії рф, а тому суд визнає ці обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості скоєного злочину. Вказані обставини свідчать про те, що мета кари - виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, що уособлює основний принцип кримінального права. Не тяжкість покарання, а його невідворотність буде досягнута у разі призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69 КК України, що буде відповідати принципу розумності та справедливості і буде необхідним і достатнім видом покарання для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

З урахуванням викладеного, особи обвинуваченого, наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також, відсутності обставин, що його обтяжують, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 можливо призначити покарання із застосуванням ст.69 КК України, перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч.1 ст.263 КК України, а саме до покарання у виді арешту.

Саме таке покарання, на переконання суду, є достатнім, виконає мету призначеного покарання та буде найбільш сприятливим для перевиховання обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Питання речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, підстави для його обрання відсутні.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз у відповідності до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст. ст. 369-371,373,374,376,392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання, з застосуванням ст. 69 КК України, у виді арешту строком на 1 (один) місяць, з відбуванням покарання на гауптвахті.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня приведення вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення судової вибухово -технічної експертизи, висновок експерта від 20.09.2023 №СЕ-19/104-23/304373- ВТХ, які складають 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення судової експертизи зброї, висновок експерта від 13.09.2023 №СЕ-19/104-23/30762- БЛ, які складають 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Речові докази:

-2 оптичних диска з відеозаписами з бодікамери працівника поліції та з камери спостереження, розміщеної в центральному залі залізничного вокзалу станції Дніпро-Головний за адресою: м.Днпро, пл.Вокзальна,11, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження;

-Два патрони калібру 12,7 мм, запаковані в сейф-пакет Експертної служби МВС України № 3896301, передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів при ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області, - знищити.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку після його оголошення негайно вручається засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1