Справа № 456/4295/23
Провадження № 1-кп/456/413/2023
ВИРОК

іменем України

10 жовтня 2023 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Стрий кримінальне провадження № 00003222 від 16.12.2022 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Львівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого в АДРЕСА_1 ; військовослужбовця ВЧ А НОМЕР_1 у військовому званні старший солдат, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , проходячи військову службу за мобілізацією, у в/ч НОМЕР_2 , будучи призначеним на посаду старшого стрільця стрілецького відділення стрілецького взводу стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України ст. 17 Закону України «Про оборону України, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» ст.ст. 11, 16, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків в умовах воєнного стану, 25.11.2022 близько 08.00 год, без поважних причин, самовільно залишив, розташування військової частину НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) та незаконно без поважних причин перебував поза її розташуванням до моменту добровільної явки 08.08.2023 до ТУ ДБР, розташованого у м. Львів по вул. Кривоноса, 6.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину визнав, повністю погоджується з обставинами, оголошеними прокурором з обвинувального акта. Додатково пояснив, що після повномасштабного вторгнення росії, 28.02.2022 добровільно приїхав з-за кордону та вступив до лав ЗСУ. До того в 2014р. також проходив військову службу в зоні проведення АТО. В кінці жовтня 2022р. в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, а також отриманою контузією, був направлений на лікування у Львівський госпіталь. Однак, його психологічний та моральний стан погіршився, а тому вирішив не повертатись на службу у військову частину. Після чого повернувся по місцю проживання. Однак усвідомивши, що вчинив неправильно, добровільно з`явився до ТУ ДБР у м. Львів. У вчиненому щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати та не позбавляти волі.

Крім повного визнання своєї винності обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у, самовільному залишенні військової частини, вчинене в умовах воєнного стану, доведена повністю, а тому його дії вірно кваліфіковано за ч. 5 ст.407 КК України.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченого в суду не викликає сумнівів. Наведені вище докази винності у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що мета покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

В даній справі, суд, призначаючи ОСОБА_5 покарання, при виборі останньому заходу примусу і порядку його відбування разом зі ступенем тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує дані про особу обвинуваченого та всі інші обставини, які відповідно до положень КК України, у тому числі статей 66, 67 цього Кодексу, впливають на вибір заходу примусу та порядок його відбування.

При цьому до обставин, щопомякшують відповідальність суд визнає те, що ОСОБА_5 , щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Обтяжуючих відповідальність ОСОБА_5 обставин по справі не встановлено.

Враховується, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проходження служби, являється учасником бойових дій.

Відтак беручи до уваги всі обставини по справі, особу винного, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе в умовах без ізоляції його від суспільства, призначвши йому покарання в межах санкцій інкримінованої йому статті КК України, звільнивши на підставі ст. 75 КК України від реального відбування покарання та застосувавши ст. 76 КК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 , від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього судом обов`язки протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки шість місяців.

Згідно ч.1, ч.3 п.2 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та періодично з`являтися у вказані органи для реєстрації.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий суддя ОСОБА_1