Справа № 761/7907/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2023 року слідча суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 01.03.2023 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000063

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 01.03.2023 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000063.

Скарга мотивована тим, що слідчим Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, необґрунтованого відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні клопотання про визнання останнього потерпілим у кримінальному провадженні № 0000063, у мотивувальній частині постанови відсутні обґрунтування щодо прийняття слідчим такого рішення.

У зв`язку з чим ініціатор скарги просить, скасувати постанову слідчого та зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_3 потерпілим.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав в повному обсязі з підстав в ній наведених, зазначив, що постанова слідчого про відмову у визнанні його потерпілим є необґрунтованою, просив скаргу задовольнити, а також долучив додаткові документи.

Уповноважений слідчий Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, що у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги.

Слідча суддя дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, заслухавши думку заявника, дійшла наступного висновку.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні скарги з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Нормою ст.26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Разом із тим, відповідно до вимог ст.38 КПК України, органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання. Досудове слідство здійснюють слідчі одноособово або слідчою групою.

Згідно ч. 2 ст. 36 КПК України, прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування; погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Згідно п.7 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником.

Як зазначено у ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне (ч.1 ч.3 ст.110 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Також, таке процесуальне рішення слідчий, прокурор приймає з урахуванням норм ст.94 КПК України, у якій зазначається, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000063.

01.03.2023 постановою слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000063 від 24.01.2023.

Як встановлено слідчою суддею, рішення слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , від 01.03.2023, яким відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000063, перевіривши зміст якого, слідчий суддя встановила, що вона містить усі елементи та відомості, передбачені ст. 110 КПК України для такого процесуального рішення. Наведені слідчим у постанові мотиви і обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вважає достатніми для її винесення. Крім того, слідчою суддею встановлено, що вказана постанова була складена і вручена без порушення вимог триденного строку розгляду клопотань сторони захисту, поданих на підставі ст. 220 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про дотримання слідчим процесуального порядку розгляду заяви ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, слідча суддя вважає, що постанова слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , ввід 01.03.2023 про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000063 є обґрунтованою та відповідає вимогам ст.ст. 110, 220 КПК України, тобто є законною, а тому слідчою суддею не вбачається підстав для її скасування.

Керуючись ст.ст. 24, 110, 220, 303, 304, 395 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Першого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_4 від 01.03.2023 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000063.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_1