Справа № 588/1806/23
№ провадження 1-кп/588/147/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.11.2023 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тростянці кримінальне провадження №0000153 від 07.07.2023 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Тростянець Сумської області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працює, навчається у відокремленому підрозділі м.Тростянець ДНЗ «Охтирський центр професійно-технічної освіти», не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с.Дяківка Буринського району Сумської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працює, навчається у ДНЗ «Охтирський центр професійно-технічної освіти», не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

законних представників обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

05.07.2023, приблизно о 19 годині, ОСОБА_3 разом зі своїм товаришем ОСОБА_4 прогулювалися містом Тростянець Охтирського району та, рухаючись через парк ім. П.І. Чайковського, проходили повз будівлю Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг» Тростянецької міської ради, що по вул. Леоніда Татаренка, 4, в м. Тростянець Охтирського району, біля якої у ОСОБА_3 раптово виник прямий корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, оскільки він достеменно знав, що на її території мається підвальне приміщення, в якому зберігаються інвалідні візки.

Реалізовуючи свій прямий корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме інвалідним візком, який перебуває у власності КУ «Центр надання соціальних послуг» ТМР, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 спільно викрасти його, проникнувши на територію даної комунальної установи, на що останній погодився.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», скориставшись відсутністю працівників Комунальної установи та сторонніх осіб, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 , перелізли через паркан, чим здійснили проникнення на територію КУ «Центру надання соціальних послуг» ТМР. Побачивши, що двері підвального приміщення заперті на навісний замок, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 зачекати доки стемніє, щоб їх дії залишились непоміченими для працівників даної Комунальної установи та сторонніх осіб, на що останній погодився та вони розмістились за столиком поблизу підвального приміщення на території КУ «Центр надання соціальних послуг» ТМР, де в ході розмови ОСОБА_3 повідомив, що у нього із собою в рюкзаку мається два ріжкові ключа, які можна використати для пошкодження навісного замка, на який дане підвальне приміщення зачинене.

Продовжуючи свої протиправні дії, близько 20 години, ОСОБА_4 взяв із рюкзака ОСОБА_3 два ріжкові ключі, підійшов до дверей підвального приміщення та, тримаючи в руках ріжкові ключі, вставив їх між металевою дужкою навісного замка та його корпусом, після чого натиснув на ключі, в результаті чого було пошкоджений корпус замка та металева дужка стала в положення «відчинено». Після цього ОСОБА_4 віддав пошкоджений замок та ключі ОСОБА_3 , які той поклав собі у рюкзак, відчинив вхідні двері підвального приміщення, проник всередину будівлі, де зберігались інвалідні візки та, взявши крісло колісне дорожнє (складне, виробник ПрАТ «Завод «Артемзварювання», моделі Артем 178 (ДСТУ 4879:2007), із інвентарним номером «0821002», синього кольору), виніс його на подвір`я КУ «Центр надання соціальних послуг» ТМР, де його очікував ОСОБА_3 . Після цього, діючи за попередньою змовою, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом взяли вказане крісло колісне та перемістили його через паркан вказаної Комунальної установи, таким чином отримали можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Леоніда Татаренка в м. Тростянець, викрадене крісло колісне вели в руках, катаючи на ньому по черзі один одного, а наблизившись до дитячого майданчика, що по вул. Пролетарській в м. Тростянець, ОСОБА_3 віддав пошкоджений замок раніше незнайомому малолітньому хлопцю. Після цього, викрадений візок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заховали на подвір`ї нежилого господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , таким чином розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали збитків КУ « Центр надання соціальних послуг» ТМР на суму 3125 грн. 00 коп.

Не зупиняючись на вчиненому, 06.07.2023, приблизно о 20 годині ОСОБА_3 за попередньою домовленістю із ОСОБА_4 прогулювались в м. Тростянець по вул.Леоніда Татаренка та, проходячи повз будівлю КУ «Центр надання соціальних послуг» ТМР, що по вул. Леоніда Татаренка, 4 у місті Тростянець Охтирського району, у ОСОБА_3 виник умисел на повторне викрадення чужого майна із указаної комунальної установи.

Реалізовуючи свій прямий корисливий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, а саме інвалідним візком, який перебуває у власності КУ «Центр надання соціальних послуг» ТМР, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 спільно його викрасти з метою подальшого використання на власний розсуд, на що останній погодився.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи в умовах воєнного стану, запровадженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», скориставшись відсутністю працівників Комунальної установи та сторонніх осіб, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_4 перелізли через паркан, чим здійснили проникнення на територію КУ «Центру надання соціальних послуг» ТМР.

Побачивши, що двері підвального приміщення заперті на навісний замок, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_4 відкрити їх за допомогою двох ріжкових ключів, які приніс із собою. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 дістав два ключі із рюкзаку та віддав ОСОБА_4 , який потім підійшов до дверей підвального приміщення та, тримаючи в руках ріжкові ключі, вставив їх між металевою дужкою навісного замка та його корпусом, після чого натиснув на ключі, в результаті чого було пошкоджений корпус замка та металева дужка стала в положення «відчинено». Після цього ОСОБА_4 віддав ключі та пошкоджений замок ОСОБА_3 , який викинув навісний замок у траву неподалік підвального приміщення, а ключі поклав собі у рюкзак.

Продовжуючи свій прямий корисливий умисел спрямований на заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 відчинив вхідні двері підвального приміщення, проник всередину будівлі, де зберігались інвалідні візки та, взявши крісло колісне (ККД-06, торгівельної марки «MEYRA», моделі «FXONE», чорно-сірого кольору), виніс його на подвір`я КУ «Центр надання соціальних послуг» ТМР, де його очікував ОСОБА_3 . Після цього, діючи повторно, таємно, за попередньою змовою, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом взяли вказане крісло колісне та перемістили його через паркан вказаної Комунальної установи, таким чином отримали можливість розпоряджатися викраденим майном на власний розсуд.

В подальшому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рухаючись по вул. Леоніда Татаренка в м. Тростянець, викрадене крісло колісне вели в руках, катаючи на ньому по черзі один одного, після чого вказаний викрадений візок заховали на подвір`ї нежилого господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , таким чином розпорядились викраденим майном на власний розсуд.

Внаслідок вчинення указаного кримінального правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 завдали збитків КУ « Центр надання соціальних послуг» ТМР на суму 3105 грн. 00 коп.

Стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Діяння обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 по епізоду від 05.07.2023 суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, а по епізоду від 06.07.2023 - за частиною 4 статті 185 КК України, тобто як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин пред`явленого обвинувачення

Обвинувачений ОСОБА_3 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і суду під час допиту пояснив, що 05 липня 2023 року увечері вийшли гуляти разом з товаришем ОСОБА_4 . Не знали що робити та чим зайнятись. У ОСОБА_3 виникла ідея викрасти інвалідний візок з підвалу центру надання соціальних послуг, де він знав, що зберігаються такі візки. На цю пропозицію ОСОБА_4 погодився. Територія установи огороджена забором, вони пролізли через отвір у заборі на територію закладу. Вирішили почекати на столиках біля установи до 20 год., щоб зробити це таємно. ОСОБА_3 мав у рюкзаку інструменти для велосипеда, гайкові ключі. ОСОБА_4 взяв цей ключ і близько 20 години пішов сам до підвалу, яким зламав навісний замок, забрав його з собою та виніс візок синього кольору. ОСОБА_3 пошкоджений замок та гайковий ключ поклав у рюкзак. Потім вони разом через забор перекинули візок та попрямували з ним у напрямку дитячого майданчику, катались на ньому по черзі. Пошкоджений замок ОСОБА_3 віддав незнайомому малолітньому хлопцю, потім вони візок сховали на території нежитлового господарства по АДРЕСА_3 . Наступного дня 06.07.2023 року зранку ОСОБА_4 надіслав через месенджер повідомлення ОСОБА_3 та запропонував викрасти ще один візок. Спочатку ОСОБА_3 цю пропозицію проігнорував, але коли вони цього ж дня увечері зустрілись, то домовились викрасти ще один інвалідний візок. Проникли на територію цієї ж установи ліворуч від головного входу через отвір в огорожі. Потім сіли за стіл, посиділи деякий час і ОСОБА_4 знову взяв ріжковий ключ, щоб зламати навісний замок, який знову висів на вхідних дверях до підвалу. Другий раз вони вже удвох заходили до підвалу, підсвітили телефоном і обрали один візок, який винесли з підвалу. ОСОБА_3 вийшов з території установи, повідомив ОСОБА_4 з якого боку огорожі буде його чекати, куди потім підійшов останній та передав через огорожу візок ОСОБА_3 . Пошкоджений навісний замок вони забрали з собою і потім викинули. Потім вони спільно повезли візок на вул.Жовтнева у місті Тростянець, де сховали на території нежитлового господарства, повз яке йшли у напрямку додому. ОСОБА_3 пояснив, що вони не мали мети продажу візків, планували користуватись заради розваги. Обвинувачений повідомив, що коли додому приїхали працівники поліції він одразу у всьому зізнався, вказав на місце зберігання візків. ОСОБА_3 вказав, що щиро шкодує з приводу вчиненого, йому соромно, обдумав вчинок, засуджує свою поведінку, більше такого не буде робити.

Обвинувачений ОСОБА_4 також вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю і суду під час допиту пояснив, що 05 липня 2023 року йшли разом з товаришем ОСОБА_3 до відділення «Нова Пошта» у місті Тростянець, щоб забрати посилку. На вул. Леоніда Татаренка у ОСОБА_3 виникла ідея викрасти візок з комунальної установи. З цією метою вони проникли через огорожу на територію установи. Оскільки були люди на цій території, вони сіли за стіл і чекали поки всі підуть. Близько 20 год. ОСОБА_4 взяв у ОСОБА_3 розвідний ключ і пішов до підвалу, оскільки попередньо бачив у мережі інтернет як за його допомогою можна зламати замок. ОСОБА_3 залишився сидіти за столиком, щоб страхувати ОСОБА_4 на випадок небезпеки. Зламавши замок, ОСОБА_4 зайшов у підвал, увімкнув ліхтарик та обрав один із візків, який виніс з підвалу. Ключ та замок передав ОСОБА_3 , з яким вони разом перекинули візок через паркан, яким огороджена територія установи. З візком вони попрямували до дитячого майданчику, їхали на ньому по черзі. Потім пішли з дитячого майданчику у бік бару «Мерідіан» і залишили в одному з нежитлових господарств. Наступного дня ОСОБА_4 надіслав ОСОБА_3 повідомлення з пропозицією, щоб ще раз викрасти один візок, але останній спочатку не відповідав. Коли вони увечері зустрілись, то вже домовились повторно вчинити крадіжку візка. Зайшли на територію установи аналогічним способом через отвір в огорожі, чекали поки всі люди розійдуться і близько 21 год. ОСОБА_4 взяв у ОСОБА_3 розвідний ключ, яким зламав навісний замок, а потім удвох зайшли до підвалу і обрали кращий візок з тих, що були у наявності. Пошкоджений замок і ключ ОСОБА_4 передав ОСОБА_3 . Потім вони покотили візок у напрямку вул.Жовтнева, катались по черзі і пізно увечері залишили там же де і перший візок у нежитловому господарстві. Обинувачений ОСОБА_4 вказав, що шкодує про вчинене, щиро розкаюється.

Показання обвинувачених повністю підтверджують обставини пред`явленого обвинувачення, узгоджуються між собою, не містять протиріч та доповнюються обставинами, які були установлені під час проведення слідчих експериментів за їх участі.

Так, відповідно до протоколів слідчих експериментів від 18.08.2023 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за участі захисників, законних представників на території КУ «Центру надання соціальних послуг» ТМР по вул. Леоніда Татаренка, 4, в м. Тростянець Охтирського району продемонстрували місце в огорожі, через який проникали до території установи, вказали на місце де чекали, вказали на підвал, до якого проникали, спосіб переміщення візків з території закладу та показили маршрут яким прямували 05 та 06 липня 2023 з візками до місця їх залишення на території нежитлового господарства на вул.Жовтнева (а.с.130-136, 144-150).

Фактичні дані, отримані у ході проведення указаних слідчих експериментів за участі обвинувачених повністю відповідають тим обставинам, про які вони повідомили під час надання показань у суді, що дає підстави суду вважати їх достовірними доказами участі обвинувачених у вчиненні злочинів за обставин встановлених судом. Належність та допустимість протоколів указаної слідчої дії як доказів стороною захисту не оспорюється.

Крім показань обвинувачених та протоколів слідчих експериментів за їх участі їх вина у пред`явленому обвинуваченні підтверджується такою сукупністю доказів сторони обвинувачення безпосередньо досліджених судом.

Наявність на балансі КУ «Центру надання соціальних послуг» Тростянецької міської ради викрадених колісних крісел мод. 178 та мод ККД 06 та прийняття їх на баланс 06.06.2023 року від Охтирської районної державної адміністрації підтверджується накладною № 5 від 06.06.2023 року (а.с.98, 99).

Допитана як свідок ОСОБА_23 , яка є фахівцем соціальної роботи КУ «Центру надання соціальних послуг» суду показала, що у липні 2023 вранці, коли вона прийшла на роботу, то помітила із колегою ОСОБА_24 , що відчинений підвал. ОСОБА_23 спитала колегу чи вона відчиняла підвал, але вона повідомила, що не робила цього. Вони разом зайшли до підвалу і виявили відсутність у підвалі двох колісних крісел для осіб з інвалідністю. На той час всього були три крісла, ключі від навісного замка були у фахівців установи. Охорони немає. Коли виявили крадіжку, то навісного замка не було. Про відсутність двох візків була повідомлена директор закладу, яка викликала поліцію, після чого почалось розслідування. Візки були повернуті після того як їх знайшли працівники поліції, ОСОБА_23 їздила до місця їх вилучення для впізнання.

Допитаний свідок сторони обвинувачення ОСОБА_25 , який у липні 2023 року працював фахівцем соціальної роботи КУ «Центру надання соціальних послуг», повідомив, що коли була виявлена крадіжка візків він працював у с.Кам`янка на віддаленому робочому місці і потім прибув до міста Тростянець, щоб підписати накази. Вже тоді в установі були працівники поліції. Коли саме була вчинена крадіжка свідку невідомо. ОСОБА_25 підтвердив, що у підвалі установи зберігались інвалідні візки, два з них пропали. До підвалу мали доступ чотири фахівця соціальної роботи, зачинявся він на навісний замок. Коли виявили крадіжку вхідні двері до підвалу були відчинені, замка не було, але петлі були не пошкоджені.

Свідок ОСОБА_26 суду показала, що 06 чи 07 липня 2023 року вона з дитиною поверталась з вул.Озерянка на вул.В.Великого у місті Тростянець, коли вже сіріло близько 21-22 год. Спочатку почула звук торохкотіння, потім озирнулась і побачила, що на інвалідному візку везуть особу з інвалідністю, це було два хлопця молодого віку, обличчя їх не роздивилась. Але раптом хлопець, що сидів на візку встав і побіг у бік вулиці Жовтнева, інший з візком побіг за ним. Один хлопець був вищий зростом, інший був нижчим.

З протоколу огляду місця події від 07.07.2023 року установлено, що в ході указаної слідчої дії було оглянута територія КУ «Центру надання соціальних послуг» по вул. Леоніда Татаренка, 4, в м. Тростянець та підвал, який розташований на задньому дворі під навісом з шиферу. До входу у підвал ведуть сходи, вхід здійснюється через дерев`яні двері, які зачиняються на навісний замок, в ході огляду нічого не вилучалось (а.с.80-86).

Відповідно до протоколу додаткового огляду місця події від 15.08.2023 року на задньому дворі КУ «Центру надання соціальних послуг» на відстані 2 метрів неподалік дерев`яного столу у траві виявлено навісний замок розмірами 4х2,7х1,3 см, дужка замку деформована, має пошкодження у вигляді двох повздовжніх борозд з внутрішньої та зовнішньої сторони. Учасник огляду ОСОБА_23 заявила, що впізнає навісний замок, який 05.07.2023 знаходився на дверях підвалу. Указаний навісний замок був вилучений з місця огляду та визнаний речовим доказом (а.с.127, 214-217).

З протоколу огляду речей від 18.08.2023 року установлено, що ОСОБА_3 в ході слідчого експерименту видав два ріжкових ключа, які були вилучені у нього та визнані речовими доказами (а.с.157-163).

Протоколом огляду мобільного телефону POCO X3 P20 від 21.08.2023 року, який був вилучений в ході обшуку у ОСОБА_3 за місцем його проживання та оптичним диском з відео- та фотофайлами, отриманими в ході тимчасового доступу до інформації у цифровій формі, що перебуває на вилученому мобільному телефоні, підтверджується ОСОБА_4 з ОСОБА_3 05 та 06 липня 2023 року катаються на колісних кріслах для осіб з інвалідністю (а.с.109-117, 151-156).

Відповідно до протоколу огляду від 07.07.2023 року за участі фахівця соціальної роботи КУ «Центру надання соціальних послуг» ОСОБА_23 було оглянуто домогосподарство по АДРЕСА_3 , біля паркану якого були виявлені два колісні крісла синього та чорно-сірого кольору виробник ПрАТ «Завод «Артемзварювання», моделі Артем 178 та торгівельної марки «MEYRA», моделі «FXONE», які були вилучені в ході огляду (а.с.86-92).

Розмір заподіяної КУ «Центру надання соціальних послуг» шкоди та ринкова вартість крісла колісного виробник ПрАТ «Завод «Артемзварювання» в сумі 3125 грн. та колісного крісла ККД-6 торгівельної марки «MEYRA», моделі «FXONE» в сумі 3105 грн. підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи від 12.07.2023 № СЕ-19/119-23/1347-ТВ (а.с. 102-108).

Також судом за клопотанням прокурора була допитана як свідок сторони обвинувачення ОСОБА_27 , яка є керівником громадської спілки Центру соціальних ініціатив Тростянецької громади, яка про крадіжку колісних крісел дізналась від працівників поліції і про подію кримінального правопорушення та про причетність до неї обвинувачених їй нічого невідомо. Указані показання ОСОБА_27 суд не бере до уваги як неналежні докази, оскільки остання не підтвердила жодних обставин пред`явленого обвинувачення. Також суд не бере до уваги протокол обшуку від 11.08.2023 року, вході якого за місцем проживання ОСОБА_4 був вилучений його мобільний телефон «Xtreme KQ 20», який визнаний речовим доказом, але стороною обвинувачення не виявлено у ньому жодної інформації на підтвердження пред`явленого обвинувачення або його використання під час вчинення кримінального правопорушення (а.с.117-123).

Таким чином, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку, щодо доведеності поза розумним сумнівом пред`явленого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обвинувачення за частиною 4 статті 185 КК України за обставин установлених судом.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання.

Як пом`якшуючі покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 обставини суд відповідно до статті 66 КК України вважає: 1) щире каяття обвинувачених, які висловили критичну оцінку своєї поведінки шляхом повного визнання вини у вчиненому кримінальному правопорушенні та готовності нести кримінальну відповідальність; 2) їх активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, оскільки вони добровільно своїми активними діями надавали допомогу органам досудового розслідування та суду в з`ясуванні тих обставин вчинення злочинів, що мають істотне значення для повного їх розкриття; 3) вчинення кримінального правопорушення неповнолітніми.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судом не установлено.

Мотиви призначення покарання

Положеннями статті 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

При призначенні покарання неповнолітньому суд, крім обставин, передбачених у статтях 65-67 цього Кодексу, враховує умови його життя та виховання, вплив дорослих, рівень розвитку та інші особливості особи неповнолітнього (частина 1 статті 103 КК України).

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ними кримінального правопорушення, яке належить до тяжких злочинів, вчинення двох епізодів, застосування знарядь з метою подолання перешкод, вчинення дій з попередження викриття (очікували настання пізньої пори доби, забирали пошкоджені замки з місця злочину тощо).

Також при призначенні покарання суд враховує особу обвинувачених.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення у віці 17 років, на момент ухвалення вироку досяг 18 років, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, не працює, неодружений, дітей не має, навчається з 2021 року у закладі професійної освіти за спеціальністю «Кухар. Кондитер». За місцем навчання зарекомендував себе дисциплінованим учнем, має середній рівень знань, навчається не в повну міру своїх можливостей. ОСОБА_3 проживає і зареєстрований з матір`ю та молодшим братом, має окрему кімнату, всім забезпечений. Відповідно до Акту медичного обстеження ОСОБА_3 здоровий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується нейтрально.

Обставин, які б свідчили про вплив на ОСОБА_3 дорослих при вчиненні кримінального правопорушення судом не установлено. Законний представник обвинуваченого його мати ОСОБА_8 повідомила, що у колі спілкування сина в основному його однолітки, однокласники та ті з ким він навчається у закладі професійної освіти, осіб з антисоціальною поведінкою в його оточенні немає, з ним проведена виховна бесіда, він зробив висновки.

Згідно з досудовою доповіддю Охтирського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, складеною відносно ОСОБА_3 ризик повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення оцінено як низький, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому, доцільно для обвинуваченого відвідувати консультації персоналу сектору пробації для проведення соціально-виховної роботи (а.с.42-45).

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення у віці 17 років, на момент ухвалення вироку досяг 18 років, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, не працює, неодружений, дітей не має. Здобув повну загальну середню освіту, з вересня 2023 року навчається у закладі професійної освіти за спеціальністю «Електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування. Водій автотранспортних засобів, категорія С». ОСОБА_4 проживає 13 років у прийомній родині разом з рідною сестрою, має окрему кімнату, забезпечений місцем для занять та відпочинку. Відповідно до Акту медичного обстеження ОСОБА_4 здоровий, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває. За місцем проживання характеризується нейтрально.

Обставин, які б свідчили про вплив на ОСОБА_28 дорослих при вчиненні кримінального правопорушення судом не установлено. Законний представник обвинуваченого його прийомна мати ОСОБА_9 повідомила, що у колі спілкування ОСОБА_4 осіб з антисоціальною поведінкою в його оточенні немає, він слухняний, але через особливість його характеру є скритним і сильно довірливих відносин між ними немає. З ним проведена бесіда, сподівається, що він зробив висновки.

Згідно з досудовою доповіддю Охтирського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Сумській області, складеною відносно ОСОБА_4 ризик повторного вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення оцінено як низький, з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень у майбутньому, доцільно для обвинуваченого відвідувати консультації персоналу сектору пробації для проведення соціально-виховної роботи (а.с.47-49).

Ураховуючи викладене, засади, передбачені статтями 65, 103 КК України, наявність низки пом`якшуючих вину обставин, з огляду на позицію представника потерпілої сторони, яка претензій до обвинувачених не має, суд дійшов висновку про наявність фактичних і правових підстав для призначення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 покарання із застосуванням статті 69 КК України, перейшовши до іншого покарання, яке не передбачено у санкції частини 4 статті 185 КК України у виді громадських тривалістю 60 годин.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Цивільний позов не заявлено. Долю речових доказів вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів на загальну суму 956 грн., слід стягнути з обвинувачених у дольовому порядку по 478 грн. з кожного на користь держави.

Ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 11.08.2023 року накладено арешт на мобільний телефон «Xtreme KQ 20» з тріщинами на екрані, з IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 накладено арешт, який на підставі статті 174 КПК України слід скасувати. Арешт накладений на мобільний телефон «POCO X3 P20», який був вилучений у ОСОБА_3 скасовано ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 25.08.2023 року.

Керуючись статями 368, 370-374, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді 60 годин громадських робіт.

ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за частиною 4 статті 185 КК України та призначити йому покарання із застосуванням статті 69 КК України у виді 60 годин громадських робіт.

Стягнути з ОСОБА_3 та з ОСОБА_4 у дольовому порядку на користь держави по 478 (чотириста сімдесят вісім) грн. 00 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 11.08.2023 року на мобільний телефон «Xtreme KQ 20» з тріщинами на екрані, з IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 .

Речові докази:

- крісло колісне, дорожнє, складне, виробник ПрАТ «Завод «Артемзварювання», моделі Артем 178 (ДСТУ 4879:2007), із інвентарним номером «0821002», синього кольору, крісло колісне (ККД-06, торгівельної марки «MEYRA», моделі «FXONE», чорно-сірого кольору), які передані під розписку представнику потерпілого ОСОБА_32 - вважати повернутими власнику;

- мобільний телефон «POCO X3 P20», з cім-картою мобільного оператора Vodafonе, з IMEІ1: НОМЕР_3 , IMEІ2: НОМЕР_4 , який переданий ОСОБА_3 на зберігання - вважати повернутим власнику.

- мобільний телефон «Xtreme KQ 20» з тріщинами на екрані, з IMEІ1: НОМЕР_1 , IMEІ2: НОМЕР_2 , що упакований до спецпакету № PSP 049505 і знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області (квитанція № 000050) - повернути власнику ОСОБА_4 ;

- навісний замок із механічними ушкодженнями, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області (квитанція № 000059) - знищити;

- два ріжкових ключі, що знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Відділення поліції №1 (м.Тростянець) Охтирського РВП ГУ НП в Сумській області (квитанція № 000060) - конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1