ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1890/23 Номер провадження 11-кп/814/2328/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представника установи ОСОБА_7

засудженої ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 21 червня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення засудженої:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Душанбе, Таджикистан, громадянки України, українки, з базовою середньою освітою, незаміжньої, до засудження не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-22.12.2010 Генічеським районним судом Херсонської області за ст.185 ч.1, ст.75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 29.01.2013 Генічеським районним судом Херсонської області за ст.302 ч.2, ст.185 ч.3, ст. 70 ч.1, ст. 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі;

засудженої: 19.06.2019 Генічеським районним судом Херсонської області за ст.186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвалене рішення місцевий суд мотивував тим, що ОСОБА_8 сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення.

В апеляційній скарзі засуджена ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 21.06.2023 та винести нову ухвалу, якою задовольнити клопотання про її умовно-дострокове звільнення.

Вказує, що своєю поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку засудженої, захисника, представника колонії на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, перевірила матеріали судового провадження й особової справи, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог місцевим судом дотримано, оскільки п.п.1, 2, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду №2 від 26 квітня 2002 року "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" визначено, що умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання має сприяти досягненню мети, передбаченої ст.50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчинення нових злочинів. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

При вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

За змістом ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого у соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя у суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого.

Однією із головних умов для умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до: самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Окрім того, відповідно до ст.9 КВК України добросовісна поведінка засудженого під час відбування покарання є обов`язком засудженого.

З характеристики засудженої вбачається, що ОСОБА_8 засуджена 19.06.2019 Генічеським районним судом Херсонської області за ст.186 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі.

Засуджена ОСОБА_8 з 22.06.2019 року утримувалася в державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор». Під час утримання характеризувалась позитивно. Мала чотири заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці, та одне стягнення, стягнення погашено у встановленому законом порядку. Була працевлаштована.

З 13.07.2022 року відбуває покарання в державній установі «Надержинщинська виправна колонія (№65)». За час відбування покарання характеризується позитивно. Працевлаштована на підприємстві установи в швейній бригаді №21, швачкою. До роботи відноситься добросовісно. Поставлені завдання виконує вчасно та якісно. Адміністрацією установи заохочувалась 8 разів за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених Кримінально-виконавчим кодексом України та правил внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Має два стягнення, які погашено в установленому законом порядку. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження», «Фізкультура і спорт», «Підготовка до звільнення». Відвідує лекції правового характеру, культурно-масові заходи, пройшла курси підготовки до звільнення. Підтримує соціально-корисні зв`язки з рідними. Згідно вироку від 19.06.2019 року Генічеського районного суду Херсонської області позову немає, виконавчий лист до установи не надходив. Повністю усвідомлює тяжкість скоєного злочину, визнає себе винною.

Враховуючи вище зазначене та те, що ОСОБА_8 засуджена за вчинення тяжкого злочину, раніше неодноразово судима, раніше вже звільнялася умовно-достроково, але не зробила належних висновків, за час відбування покарання допускала порушення вимог режиму відбування покарання, за шо мала 2 стягнення, тому колегія суддів приходить до висновку, про відсутність підстав вважати про досягнення засудженою необхідного ступеню виправлення, що підтверджувало би доцільність звільнення її умовно-достроково від відбування покарання.

Так, необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, яка полягає в тому, що засуджений виправився та в подальшому немає необхідності у відбуванні покарання. У даному випадку, хоча відбутий ОСОБА_8 строк покарання й узгоджується з вимогами КК України, проте наразі застосування положень ст.81 КК України щодо засудженої є передчасним і невиправданим з точки зору дотримання вимог загальної та особливої превенції. Матеріали судового провадження, особової справи не підтверджують те, що мета покарання, яка насамперед полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень, наразі досягнута, тобто у більш короткий строк, ніж встановлено вироком суду.

За таких обставин, місцевий суд, дослідивши обставини провадження, дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 21 червня 2023 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4