Справа № 442/7054/22
Провадження № 1-кп/442/94/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження №0000368 від 27.10.2022відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислав Львівської області, українця, громадянина України, неодруженого, непрацевлаштованого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілої - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 26.10.2022 близько 10.00 год, перебуваючи на території автостанції №2, розташованої в м.Дрогобичі на вул.Пилипа Орлика, 5, на платформі сполученням Дрогобич Борислав, побачив свою колишню співмешканку ОСОБА_5 з громадянином Індії ОСОБА_7 , а тому на ґрунті ревнощів вирішив умисно заподіяти їй тілесні ушкодження.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншої особи, підійшов до ОСОБА_5 , взяв і стиснув її лівою рукою за шию, після чого умисно наніс два удари правою рукою в область обличчя. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 умисно штовхнув ОСОБА_5 правою рукою в плече, внаслідок чого вона впала та вдарилася ліктем до асфальту, після чого ОСОБА_3 наніс їй ще два удари взутою правою ногою в область тулубу, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці правого ліктьового суглобу, синців на слизовій оболонці верхньої губи справа, на лівій щоці, на передньо-правій поверхні шиї, на передній поверхні грудної клітки в ділянці другого ребра зліва, які відносяться до легкого ступеню тяжкості.

У такий спосіб ОСОБА_3 вчинив дії, які мають ознаки фізичного домашнього насильства відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 №2229-8.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав частково. Пояснив, що, перебуваючи на автобусній станції, він побачив ОСОБА_5 та Пурва, підійшов до останнього, щоб поговорити. Однак, ОСОБА_8 намагалася його зупинити та вдарила в лице. Він у відповідь теж її вдарив долонею руки по лиці, внаслідок чого пошкодив їй губу. Вона впала. Вони почали сваритись, після чого приїхав автобус, в який він сів та поїхав. Він лише хотів поспілкуватися з ОСОБА_9 та з`ясувати, чого він втручається у чужу сім`ю. Зазначив, що у нього з ОСОБА_10 є спільна дитина і він не бажає, щоб вона жила з ОСОБА_9 . Вони з ОСОБА_11 проживали разом пів року та уклали церковний шлюб, але в державних органах шлюб не реєстрували. Після того, як розійшлися, він намагався повернутися в сім`ю, але його не пускають до дитини.

Доповнив, що при зустрічі з ними він помітив у ОСОБА_5 два синці на шиї, які він не наносив. Також йому не відомо, звідки у неї синець на грудній клітці. Не заперечив, що кавою, яку тримав у руці, облив ОСОБА_12 .

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав частково, його винуватість доводиться іншими доказами, здобутими під час судового розгляду справи, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка суду пояснила, що 26.10.2022 о 10.00 год вона зі своїм другом ОСОБА_13 (громадянином Індії) вийшли зі Стрийського автобуса та спрямували свій рух до автобуса на Борислав. Вони почули позаду себе нецензурну лексику ОСОБА_3 і повернулися. ОСОБА_3 , підійшовши, схопив її за волосся, потягнув до низу і відразу вилив гарячу каву в лице ОСОБА_9 . До них підійшла незнайома жінка, яка взяла шапку чи шарф, змочила водою і приклала ОСОБА_9 до обличчя. ОСОБА_3 у той час взяв її за шию та наніс удар в губу кулаком, а потім ще вдарив долонею по щоці. Невідомий мужчина намагався його забрати, тому він почав кричати, що у них сім`я і вона гуляє. Вона хотіла зафіксувати це все на телефон, але ОСОБА_3 відібрав його у неї та кинув об паркан. Вона побігла до телефону, підняла його, після чого ОСОБА_3 штовхнув її і вона впала. У цей час він наніс їй ще два удари ногою у груди (праворуч). Піднявшись, вона вже його не бачила і почала розпитувати людей, куди він подівся. Їй сказали, що він сів у автобус і поїхав. Доповнила, що вона ніколи не чинила йому перешкод у зустрічі з їхньою спільною дитиною.

Просить карати ОСОБА_3 суворо, оскільки він жодного разу навіть не вибачився перед нею, а такий випадок трапився уже не вперше; останній заподіяв їй фізичної та психологічної шкоди, зважаючи на те, що свої протиправні дії ОСОБА_3 вчинив у присутності багатьох сторонніх людей;

- заявою потерпілої ОСОБА_5 на ім`я начальника Дрогбицького РВП ГУНП у Львівській області від 26.10.2022 про нанесення ОСОБА_3 їй тілесних ушкоджень;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що одного разу він вже був свідком конфлікту, який виник між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в м.Ужгороді, де останній наніс їй тілесні ушкодження. Вона змушена була там викликати працівників поліції. Однак, він тоді переживав, що вказаний випадок вплине на його навчання в університеті і не давав свідчень. 26.10.2022 він приїхав разом із ОСОБА_5 зі ОСОБА_14 до ОСОБА_15 . На автостанції, вийшовши з автобуса, вони попрямували на інший, щоб поїхати у м.Борислав. Неподалік знаходився ОСОБА_3 , який на підвищених тонах почав питати, чого вони сюди приїхали, словесно ображав ОСОБА_16 та з криком намагався підійти до нього. Коли ОСОБА_11 вирішила загородити його собою, ОСОБА_3 схопив її за волосся, а йому вилив в обличчя каву. Підійшла невідома жінка і дала хустину, бо його пекли очі. Поки він витирав очі та лице, ОСОБА_3 продовжував ображати потерпілу, після чого він побачив, як останній наніс удари ОСОБА_17 , спершу кулаком у губи, потім в щоку, у неї впали окуляри та сумка. Вона зателефонувала своїй мамі, яка порадила викликати поліцію. Однак, коли ОСОБА_11 намагалася туди подзвонити, ОСОБА_3 вибив з її рук телефон. Коли потерпіла підняла телефон та окуляри, обвинувачений штовхнув її, внаслідок чого вона впала на землю, тоді останній вдарив її двічі ногою у груди. Коли почали підходити люди та питати у ОСОБА_3 причину таких його дій, він утік в автобус та поїхав звідти. Він вже не пригадує деталей події, проте стверджує, що бачив, як обвинувачений наносив потерпілій вищевказані побої. У цей час вони з потерпілою перебували у дружніх відносинах.;

- показаннями свідка ОСОБА_18 , яка суду пояснила, що вона стала випадковим очевидцем того, як обвинувачений вдарив потерпілу. Учасники кримінального провадження їй абсолютно невідомі і чужі для неї люди. 26.10.2022 вона знаходилась на автостанції між платформами Стрий Львів, сидячи в автобусі, який відправлявся в с.Верхні Гаї. Неподалік стояла потерпіла (вказала в залі суду на ОСОБА_5 ), поруч з якою був свідок (вказала в залі суду на Гарг Пурва). До цих людей підійшов обвинувачений (вказала на ОСОБА_3 ) і щось хотів говорити до свідка, але потерпіла не пускала до нього. Тоді вона помітила, як обвинувачений вдарив потерпілу в обличчя рукою. В останньої злетіли окуляри, потім обвинувачений вибив телефон їй з рук. Побаченим вона була шокована і тому викликала поліцію, але їй не відомо, що відбувалося далі, оскільки автобус, у якому вона знаходилася, поїхав з автостанції;

- висновком експерта №324 від 27.10.2022, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден в ділянці правого ліктьового суглобу, синців на слизовій оболонці верхньої губи справа, на лівій щоці, на переднього-правій поверхні шиї, на передній поверхні грудної клітки в ділянці другого ребра зліва. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок взаємодії з тупими твердими предметами, що мали обмежені діючі поверхні, не виключено, в термін, вказаний обстежуваною, тобто, 26 жовтня 2022 року і відносяться до легкого ступеня тяжкості;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.11.2022, з долученою фототаблицею, за участю потерпілої ОСОБА_5 , яка відтворила механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_3 ; при цьому, викладене у протоколі, узгоджується, зокрема, із показаннями потерпілої щодо обставин події;

- протоколом слідчого експерименту від 07.11.2022, з доданою фототаблицею, за участю ОСОБА_12 , який відтворив механізм нанесення ОСОБА_3 тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 ; зазначене у протоколі узгоджується із показаннями свідка ОСОБА_12 та потерпілої;

- висновком експерта №345 від 08.11.2022, з якого вбачається, що тілесні ушкодження, які були виявлені при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 , могли виникнути за механізмами, показаними нею та свідком ОСОБА_19 при проведенні 07.11.2022 слідчих експериментів, тобто, при нанесенні ударів рукою по обличчю, стисканні шиї рукою, нанесення ударів ногою по грудній клітці, падінні з ударом ділянкою правого ліктьового суглобу, із достатньою для виникнення таких ушкоджень силою травмуючої взаємодії;

- поясненнями експерта ОСОБА_20 , який в судовому засіданні пояснив, що у даному кримінальному провадженні ним проводилися судово-медичні експертизи. До нього в робочий кабінет прийшла ОСОБА_5 із постановою слідчого та паспортом. Спершу її було вислухано, тоді досліджено тілесні ушкодження, зокрема із застосуванням лінійки, опираючись на відповідну інструкцію та рекомендації. Зазначив, що експерт у даному випадку не встановлює спосіб та обставини нанесення тілесних ушкоджень, оскільки це не входить в його компетенцію, досліджується лише механізм їх нанесення. При проведенні експертизи №345 від 08.11.2022 ним враховувались надані дізнавачем матеріали, у тому числі, протоколи слідчих експериментів (викладені у них дані). Пояснив, що він не може ідентифікувати чим саме було завдано потерпілій ушкодження, при цьому зазначив, що на шиї синці виникають швидше від тиснення або тертя, чим від удару. Відповіді у висновку ним надавались лише на питання, поставлені слідчим. Потерпіла відтворила, як саме їй було спричинено тілесні ушкодження, і це не суперечило тому, як було описано, а також виявленим слідам на її тілі;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 02.11.2022 з фототаблицею, яким підтверджується, що свідок ОСОБА_18 впізнала за сукупністю ознак (росту, тілобудови, форми носа, вух, губ очей, брів) особу під №3, яка 26.10.2022 близько 10.00 год нанесла потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження, перебуваючи на автостанції №2 в м.Дрогобичі. При цьому, у відсутності особи, що впізнає, на пропозицію слідчого ОСОБА_3 зайняв місце серед інших осіб під №3.

З огляду на викладене, суд не надає віри показанням обвинуваченого ОСОБА_3 . Зокрема, твердження обвинуваченого з приводу того, що у потерпілої уже були два синці на шиї в день події, не знайшли свого підтвердження під час судового провадження. Натомість, висновком експерта підтверджується те, що тілесні ушкодження, виявлені при проведенні експертизи у ОСОБА_5 , могли виникнути за механізмами, показаними нею та свідком ОСОБА_19 , зокрема, стисканні шиї рукою. Відтак, суд розцінює показання обвинуваченого щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення такими, що направлені на уникнення ним кримінальної відповідальності, оскільки вони спростовуються показаннями свідків та письмовими доказами справи у своїй сукупності.

Ставити під сумнів показання потерпілої та свідків підстав у суду немає. Такі узгоджуються з іншими доказами у матеріалах кримінального провадження.

З приводу клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 про визнання протоколів слідчих експериментів від 07.11.2022 недопустимими доказами, у зв`язку з проведенням слідчих дій не в тих умовах і не в тому місці, де було вчинено кримінальне правопорушення, суд зазначає наступне.

Метою слідчого експерименту, відповідно до ч. 1 ст. 240 КПК України, є перевірка й уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Слід звернути увагу, що вказаною статтею не передбачено обов`язку відтворити всі умови, які існували на час події. У деяких випадках така вимога може поставити перед слідчими органами нездійсненне завдання. Тому проведення слідчого експерименту вимагає моделювання умов, максимально наближених до тих, що існували на момент події і є важливими для мети експерименту.

Під час судового розгляду допитувалися свідок ОСОБА_13 та потерпіла ОСОБА_5 . Зокрема, останні вказали на механізм нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , кількість ударів та їх послідовність. З огляду на це, відсутні підстави вважати, що умови слідчого експерименту, проведеного у приміщенні відділу поліції, не відповідають умовам, що склалися на момент вчинення кримінального правопорушення. А тому суд вважає, що клопотання захисника про визнання вказаних доказів недопустимими є безпідставне.

З урахуванням вищенаведеного, допитавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю.

Відтак, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.125 КК України, оскільки він заподіяв потерпілій ОСОБА_5 умисне легке тілесне ушкодження.

При обранні виду і міри покарання ОСОБА_3 суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та, відповідно до ст.65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого.

Обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував у близьких відносинах.

Беручи до уваги викладене та обставини справи, враховуючи особу винного, який посередньо характеризується по місцю проживання, непрацевлаштований, його молодий вік, суд дійшов переконання, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин, яке є, на переконання суду, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк - 200 (двісті) годин.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1