Справа № 353/1240/23
Провадження № 1-кп/353/126/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 та її представника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000142, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.08.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, розлученого, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 .

Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

Приблизно о 08 год. 40 хв. 17.08.2023 року водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Fort Transit 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , заїхав на територію Центру опіки дитини "Рідна оселя" (далі - ЦОД), що розташований по вул. Винниченка, 42 в м. Тлумач Івано-Франківського району Івано-Франківської області з метою вивантаження товару, який перевозив в зазначеному автомобілі. В салоні автомобіля як пасажир перебувала ОСОБА_9 .

Близько 09 год. 00 хв. водій ОСОБА_4 проявив неуважність, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб, розпочав маневр руху транспортним засобом заднім ходом по території ЦОД до вул. Винниченка. В цей же час по території ЦОД, на зустріч руху автомобіля марки «Fort Transit 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з допомогою ціпка рухався пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якого ОСОБА_4 вчинив наїзд автомобілем.

При цьому водій ОСОБА_4 достовірно знав, що автомобіль марки «Fort Transit 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є технічно несправний через несправності (пошкодження) робочої гальмівної системи, пов`язані з розгерметизацією системи гідроприводу гальм через знос сальника поршня робочого циліндра гальмівного механізму заднього лівого колеса, яку він мав можливість виявити через погіршені гальмівні властивості транспортного засобу та в процесі проведення технічного обслуговування автомобіля.

Внаслідок проявленої неуважності та технічної несправності транспортного засобу водій ОСОБА_4 порушив вимоги Правил дорожнього руху України, а саме: п. 1.3, п. 1.5, п. 1.7, п. 2.3 б), д), п. 10.1, п. 10.9, п. 12.3.

У результаті порушення водієм ОСОБА_4 вказаних пунктів Правил дорожнього руху України сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді: поєднаної закритої тупої травми грудної клітки з переломами другого - дев`ятого ребер справа по середньо ключичній лінії, п`ятого - дев`ятого ребер зліва по середньо ключичній лінії, крововиливами під легеневу плевру, пристінкову плевру та в м`які тканини грудної клітки; закритої тупої травми органів черевної порожнини та позаочервинного простору з розривом капсули та тканини печінки, крововиливом в жирову клітковину та фіброзну капсулу правої нирки, крововиливом в черевну порожнину; закритої тупої травми органів тазу з крововиливом в стінку сечового міхура; синці та садна в ділянках обох рук та ніг, живота, обличчя, забійні рани в ділянках обох гомілок, носа. Зазначені тілесні ушкодження ускладнились тяжким травматичним шоком і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, як таких, що є небезпечними для життя в момент спричинення, та від яких 17.08.2023 року о 12 год. 30 хв. в КНП "Тлумацька ЦМЛ" наступила смерть ОСОБА_8 .

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 286 КК України визнав повністю. Зазначив, що визнає всі обставини, викладені в обвинувальному акті, в т.ч. і те, що автомобіль, яким він керував, не був повністю справним. Пояснив, що зранку 17.08.2023 року він керував автомобілем «Fort Transit 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та заїхав на територію притулку в м. Тлумачі з метою розвантаження товарів. Дізнавшись, що розвантаження проводиться з іншої сторони притулку, він повернувся до автомобіля та почав рух заднім ходом, внаслідок чого наїхав на пішохода ОСОБА_8 . Просив не карати його суворо, оскільки він розкаюється та відшкодував збитки потерпілій, які не покриваються страховою компанією. Додав, що влаштувався водієм, однак жодних доказів цього суду не надав. Просив не призначати йому покарання у виді позбавлення та не позбавляти права керування автомобілем.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування збитків.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, яке передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

Так обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, розлучений, не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті, до кримінальної відповідальності притягається вперше, повністю визнав вину у скоєному, щиро розкаявся, негативно ставиться до вчиненого, відшкодував збитки дочці загиблого в частині, яка не покривається страховою компанією.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

У досудовій доповіді Тлумацького районного сектору № 5 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 23.11.2023 року зроблено висновок, що, беручи до уваги низьку ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та низький рівень небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства, його виправлення без ізоляції від суспільства може становити високу небезпеку для суспільства чи окремих осіб.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання в виді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки, застосувати ст. 75 КК України до основного покарання та визначити обвинуваченому два роки іспитового строку.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив врахувати висновок органу пробації, позитивну характеристику обвинуваченого, визнання останнім вини та сприяння досудовому розслідуванню часткове відшкодування збитків потерпілій ОСОБА_6 , призначити обвинуваченому основне покарання з застосуванням ст. 75 КК України та встановити іспитовий строк 1 рік. Також просив не застосовувати до обвинуваченого додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки обвинувачений є водієм, однак жодних доказів цього суду не надав.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник - адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримали думку прокурора щодо покарання та просили не карати обвинуваченого суворо і обрати йому покарання без реального позбавленням волі. Також потерпіла ствердила, що обвинуваченим їй відшкодовані збитки, які не покриваються страховою компанією.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За викладених обставин, з врахуванням позиції прокурора, обвинуваченого та його захисника, потерпілої та її представника, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, у виді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Проте суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі і до нього можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Однак суд не вважає за можливе не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, а також у зв`язку з відсутністю у суду будь-яких доказів, які би могли стати підставою для цього.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, раніше обраний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту автомобіля марки «Fort Transit 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким на час ДТП керував ОСОБА_4 , та який на праві приватної власності належить юридичній особі - ТзОВ «Фірма «ТЕХНІКА МОНТАЖУ», встановлений ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.08.2023 року, слід скасувати.

Питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта для проведення експертизи згідно довідки експертної установи в сумі 1195,0 грн. - за проведення інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/109-23/9803-ІТ від 31.08.2023 року.

Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 1195,0 грн. (одна тисяча сто дев`яносто п`ять гривень 00 копійок) процесуальних витрат.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.08.2023 року, на автомобіль марки «Fort Transit 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 та який на праві приватної власності належить юридичній особі - ТзОВ «Фірма «ТЕХНІКА МОНТАЖУ», - скасувати.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по кримінальному провадженню:

- автомобіль марки «Fort Transit 350», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває на відповідальному зберіганні у ОСОБА_4 , - передати власнику - ТзОВ «Фірма «ТЕХНІКА МОНТАЖУ»;

- футболку ОСОБА_8 , яка зберігається у камері зберігання речових доказів ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - повернути ОСОБА_6 ;

- 2 змиви речовини бурого кольору в паперовому конверті, які зберігаються у камері зберігання речових доказів ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського Апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_10