Справа № 444/4227/23
Провадження № 1-кп/444/387/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2023 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000418 від 30 вересня 2023 року, щодо ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , українка, громадянка України, раніше не судима, зі середньо-спеціальною освітою),

обвинуваченої у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , будучи згідно посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого КНЗ Богородчанською РДА від 27.09.2016 року, інвалідом III групи, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що на території України згідно Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 введено воєнний стан, а також розпочато мобілізацію до Збройних Сил України із встановленням обмежень щодо заборони виїзду за межі України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, а також розуміючи, що відповідно до постанови КМУ №57 від 25.01.1995 року «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», право перетину кордону надається чоловікам, які мають дружину із числа осіб з інвалідністю і супроводжують таких осіб для виїзду за межі України, маючи умисел на сприяння незаконному виїзду її близького родича ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , через державний кордон України, 28.09.2023 року знаходячись в Відділі державної реєстрації цивільного стану у місті Івано-Франківську Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, уклала із останнім фіктивний шлюб, з метою подальшого незаконного виїзду останнім через державний кордон України.

Після чого, 30.09.2023 року о 01:33 годині ОСОБА_4 , перебуваючи в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Гуська-Гребенне», що розташоване по вул. Прикордонна, 2 в с. Річки, Львівського району Львівської області, з метою незаконного перетину державного кордону ОСОБА_6 в Республіку Польща сприяла йому в цьому, шляхом пред`явлення працівникам прикордонної служби, свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , укладеного між ОСОБА_6 та нею, та посвідчення інваліда дитинства серії НОМЕР_1 , виданого КНЗ Богородчанською РДА від 27.09.2016 року, що надавало ОСОБА_6 право безперешкодно перетнути державний кордон України.

Разом із обвинувальним актом суду було подано угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченою в присутності захисника в даному кримінальному провадженні.

Виходячи зі змісту даної угоди, прокурор та обвинувачена дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останньої за ч.1 ст.332 КК України, обвинувачена повністю визнала свою винуватість у зазначеному діянні.

Згідно даної угоди сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченій за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 332 КК України, у виді 3 років позбавлення волі. Сторони дійшли згоди застосувати до обвинуваченої ст. 75 Кримінального кодексу України, тобто звільнити її від відбування покарання з випробуванням.

Обвинувачена розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення її до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Також вказаною угодою передбачені наслідки її укладання та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, просив таку задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачена свою винуватість у скоєнні інкримінованих їй кримінальних правопорушень визнала повністю та просила суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник в судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості, просив таку задовольнити.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, захисника, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, внаслідок якого шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

При цьому, судом встановлено, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.

Також в судовому засіданні обвинувачена беззастережно визнала свою вину та надала суду згоду на призначення узгодженого покарання.

В судовому засіданні суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, зокрема вимогам ст. 65 КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до переконання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, потрібно вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Питання про документи та речові докази потрібно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 174, 368, 373, 374, 376, 474-475, 476 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20.11.2023 року, укладену між прокурором Жовківської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 в присутності захисника адвоката ОСОБА_5 в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.332 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробовуванням на строк 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовківського районного суду Львівської області від 03.10.2023 року.

Речовий доказ - свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 залишити в матеріалах кримінального провадження.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Роз`яснити обвинуваченому про його обов`язок виконання умов угоди про визнання винуватості та передбачену ст. 389-1 КК України кримінальну відповідальність за невиконання умов угоди про визнання винуватості.

Роз`яснити обвинуваченому те, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду з клопотанням про скасування вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з часу проголошення з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1