Справа № 587/576/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року Сумський районний суд Сумської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальне провадження за № 0000028 відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, працездатного, непрацюючого, неодруженого, військовозобов`язаного, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_7 вчинив умисний кримінальний проступок за наступних обставин.

Так, 16 лютого 2023 року близько 23 години 30 хвилин ОСОБА_7 , знаходячись біля входу до багатоквартирного будинку за адресою АДРЕСА_2 , вчинив на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин словесну сварку з раніше знайомим ОСОБА_4 , під час якої вирішив завдати потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 шляхом нанесення ударів.

З метою реалізації свого протиправного наміру ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді завдання тілесних ушкоджень, наблизився до ОСОБА_4 та розпочав боротьбу, від чого потерпілий ОСОБА_4 впав на коліна, після чого ОСОБА_7 наніс потерпілому удар ногою, який прийшовся у район губи ОСОБА_4 . Не зупиняючись на цьому, ОСОБА_7 схопив потерпілого ОСОБА_4 обома руками за шию та почав душити, в подальшому конфлікт було припинено мешканцями багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , які вийшли на крики потерпілого ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку експерта № 40 від 13.03.2023 року в результаті неправомірних дій обвинуваченого потерпілому ОСОБА_4 були завдані наступні тілесні ушкодження: по лівій боковій поверхні шиї садно лінійної форми орієнтовано горизонтально, розмірами 7,5x0,7см, під корочкою коричневого кольору на рівні оточуючої шкіри. По передній поверхні шиї садна лінійної форми розмірами 1,2x0,3 см, 1,0x0,7см, 2,0x0,5 см під коркою коричневого кольору на рівні оточуючої шкіри. По правій боковій поверхні шиї садно лінійної форми, розмірами 0,7x0,3 см. орієнтовано горизонтально під коркою коричневого кольору на рівні оточуючої шкіри. На слизовій оболонці верхньої губи справа рана з накладеними хірургічними швами, розміром 1,0x0,6см лінійної форми. На перехідній каймі нижньої губи в середній частині садно розмірами 1,5x0,5см під коркою коричневого кольору на рівні оточуючої тканини.

Тілесні ушкодження, виявлені у потерпілого ОСОБА_4 , не є небезпечні для життя та не спричинили розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою загальної працездатності. Садна та синці небезпечними для життя не є, та для їх загоєння потрібно не більш 6 діб, кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження. Рана на губі кваліфікується як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, так як для загоєння рани необхідно термін понад 6 днів, але менше 21 дня.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 фактично свою вину не визнав і пояснив, що 16.02.2023 близько 21.20 год вони з братом ОСОБА_8 прийшли за адресою проживання брата на АДРЕСА_2 , так як брат повідомив, що двері під`їзду його дому зачинені, в нього ключів не має та до під`їзду він не може потрапити. Вони постукали у вхідні двері. Десь через дві хвилини двері відчинив ОСОБА_9 . Він відразу почав висловлюватися нецензурною лайкою, схопив за одяг і кулаком ударив його в обличчя, він відхилився і відштовхнув ОСОБА_10 у бік, а той упав, бо в цьому місці був льод, було слизько. Підвівшись, потерпілий ОСОБА_11 знову кинувся на нього битися, а коли він, захищаючись, відштовхнув ОСОБА_12 в бік, той знову впав. Після цього ОСОБА_11 знову підвівся і знову намагався вдарити його, він ногою знову відштовхнув потерпілого, сталося так, що попав ногою в обличчя. Коли вони впали на землю, він потерпілого не душив, а тримав за шию, щоб унеможливити неправомірні дії потерпілого. Потім вийшла мати потерпілого і почала лаятися з братом ОСОБА_8 , завдавши йому тілесних ушкоджень. Після цього конфлікт було припинено. Свою вину обвинувачений не визнав, вважаючи, що він знаходився у стані необхідної оборони від неправомірних дій потерпілого, який на протязі всього конфлікту намагався його вдарити.

Не дивлячись на фактичне невизнання своєї вини самим обвинуваченим, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_4 пояснив суду, що він мешкає в АДРЕСА_3 . В цьому ж під`їзді мешкає ОСОБА_13 , брат обвинуваченого. 16 лютого 2023 року, близько 12 ночі, він почув, що хтось так гупав у двері під`їзду, що це чули всі мешканці. Він прокинувся, вийшов з квартири і побачив обвинуваченого ОСОБА_7 та його брата ОСОБА_13 , який ключів від під їзда не має, у будь-який час може гупати у двері, сподіваючись, що хтось відчинить. Вийшовши з квартири, він зробив ОСОБА_14 зауваження і почалася сварка, в ході якої ОСОБА_7 вдарив його кулаком по голові, а коли від удару він впав, то обвинувачений ще вдарив його ногою в обличчя, розбивши губу, а потім схопив його за шию і став душити. На шум вийшла його мати і припинила конфлікт. Після цього він зателефонував до поліції, а після приїзду працівників поліції поїхав до травмпункту обласної лікарні, де йому наклали шви на розбиту губу.

Свідок: ОСОБА_8 пояснив, що 16 лютого 2023 року вони з братом ОСОБА_7 прийшли на АДРЕСА_2 , де він проживає в квартирі АДРЕСА_4 . Оскільки ключа від під`їзду в нього немає, вони постукали у двері і почули, як хтось відчиняє двері. Виявилося, що це був ОСОБА_4 , з яким виникла сварка, в ході якої мати потерпілого завдала йому, ОСОБА_8 , тілесних ушкоджень.

Свідок ОСОБА_15 пояснила, що вона мешкає разом з сином ОСОБА_4 на АДРЕСА_3 . 16 лютого, близько 23 години вони почули стук у двері, було таке враження , що грюкають чи ногами, чи палками. Потім по вікнах стукати почали, а потім повернулися до дверей і продовжили грюкати все гучніше та гучніше. Син вискочив з квартири, слідом за ним вийшла і вона і побачила, що її син ОСОБА_4 , босий і в трусах, стоїть на колінах, біля нього стояв ОСОБА_7 і тримає сина за горло, душить його; син вже був побитий, з губи текла кров, коліна, лікті у саднах, син потім казав, що ОСОБА_7 його ногою вдарив в обличчя, розбивши губу. Почалася словесна перепалка, під час якої вони викликали поліцію.

Свідок ОСОБА_16 пояснила суду, що вона є тіткою потерпілого ОСОБА_4 і мешкає за адресою АДРЕСА_5 . В один з днів в лютому 2023 року вона спала, повернувшись з роботи. Близько 23-24 години вона почула стук у двері під`їзду, який припинився, потім розпочався знову. Виглянувши у вікно, вона побачила ОСОБА_8 , який бігав і стукав у вікно сусідці, кричав щось на кшталт «відкривай, я зайти не можу». А ще через деякий час ОСОБА_8 та ОСОБА_7 почали так гупати у двері, мабуть ногами, що будинок трусився. Вона почула, що на першому поверсі вискочили сусіди ОСОБА_17 , вона теж вийшла на вулицю, де брати ОСОБА_18 та ОСОБА_4 та його мати ОСОБА_19 сварилися, ображаючи один одного. Потім вона пішла додому, а невдовзі їй зателефонувала ОСОБА_20 і просила її підійти, бо вони викликали поліцію. Коли вже приїхала поліція, вона побачила у ОСОБА_4 тілесні ушкодження - губа в крові, на грудях кров. На ОСОБА_20 порвана піжама.

З висновку судово-медичної експертизи №36 від 20 лютого 2023 року, висновку судово-медичної експертизи №40 від 13 березня 2023 року вбачається, що при огляді потерпілого ОСОБА_4 виявлено наступні тілесні ушкодження: по лівій боковій поверхні шиї садно лінійної форми орієнтовано горизонтально, розмірами 7,5x0,7см, під корочкою коричневого кольору на рівні оточуюч шкіри. По передній поверхні шиї садна лінійної форми розмірами 1,2x0,Зсм, 1,0x0, 7,2,0x0,5см під кіркою коричневого кольору на рівні оточуючої шкіри. По правій боковій поверхні шиї садно лінійної форми, розмірами 0,7x0,З см орієнтовано горизонтально під кіркою коричневого кольору на рівні оточуючої шкіри. На слизовій оболонці верхньої губи справа рана з накладеними хірургічними швами, розміром 1,0x0,6см лінійної форми. На перехідній каймі нижньої губи в середній частині садно розмірами 1,5x0,5см під коркою коричневого кольору на рівні оточуючої тканини. В проекції правого та лівого колінних суглобів садна лінійної форми, орієнтовані вертикально, розмірами зліва 4,0x2,5см, 1,3 x 1,5 см, 1,5 х 1,3 см, 3,5 x 2,0 см; справа 5,5x4,0, 2,0x1,5см, 3,0 х 1,5 см, 1,5 x 1,0 см під кіркою коричневого кольору на рівні оточуючої шкіри. В проекції колінного суглобу справа по внутрішній поверхні синець неправильно овальної форми, розмірами 3,0x2,0см, синього кольору. По задньо-внутрішній поверхні лівого плеча синці розмірами 4,0 x 3,0 см, 3,0 x 1,0 см, синього кольору, на фоні яких маються садна розмірами 1,0 x 0,3 см, 1,5 x 0,4 см, 2,0 х 1,0 см під кіркою коричневого кольору на рівні оточуючої шкіри. По задньо-ліктьовій поверхні зліва садна, розмірами 3,0 х 1,5 см, 3,2 x 2,0 см неправильно овальної форми під кіркою коричневого кольору на рівні оточуючої шкіри. По задньо-ліктьовій поверхні зліва з розповсюдженням на внутрішню поверхню синець неправильної овальної форми, розмірами 4,0 x 2,0 см, синього кольору, на фоні якого мається садна неправильно овальної форми, розмірами 3,5 x 1,5 см, 2,0 x 2,0 см, під кіркою коричневого кольору на рівні оточуючої шкіри.

Дані ушкодження утворилися від ударної дії тупих предметів, про що свідчить характер ушкоджень, та могли виникнути внаслідок нанесення ударів кулаками, ногами та подібними предметами. Кількість травматичних впливів не менше 6-ти. Тілесні ушкодження у потерпілого не є небезпечні для життя та не спричинили розлад здоров`я, поєднаний зі стійкою втратою загальної працездатності. Садна та синці небезпечними для життя не є, та для їх загоєння потрібно не більш 6 діб, кваліфікуються як ЛЕГКІ тілесні ушкодження. Рана кваліфікується як ЛЕГКЕ тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, так як для загоєння рани необхідно термін понад 6 днів, але менше 21 дня. Ушкодження в ділянці правого та лівого колінних, лівого ліктьового суглобів могли утворитися при падінні з вертикального положення. Зазначені тілесні ушкодження могли утворитись в термін, вказаний в постанові, що підтверджується стадією розвитку ушкоджень.( ар. с. 66-67, ар. с. 80-81).

З протоколу слідчого експерименту з фототаблицями від 18 лютого 2023 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_15 докладно розповіла і продемонструвала, яким чином обвинувачений душив її сина ОСОБА_4 , продемонструвавши механізм та послідовність злочинних дій ( ар. с. 68-72).

З протоколу слідчого експерименту з фототаблицями від 18 лютого 2023 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії ОСОБА_4 докладно розповів і продемонстрував, яким чином обвинувачений наніс йому удар у голову, від чого він впав, продемонстрував механізм завдання удару ногою в область губи, а потім продемонстрував як обвинувачений душив його,на статисті продемонструвавши механізм та послідовність злочинних дій обвинуваченого ( ар. с. 73-79).

З висновку судово-медичної експертизи №41 від 13 березня 2023 року вбачається, що характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 в ділянці шиї, верхньої губи справа, правого та лівого колінних суглобів можуть відповідати механізму їх виникнення, продемонстрованому в ході проведення слідчого експерименту від 18.02.2023року. Механізм виникнення інших тілесних ушкоджень не був продемонстрований потерпілим при проведенні слідчого експерименту. ( ар.с.82-83).

З висновку судово-медичної експертизи №42 від 13 березня 2023 року вбачається, що характер та локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_4 в ділянці шиї, правого та лівого колінних суглобів можуть відповідати механізму їх виникнення, продемонстрованому свідком ОСОБА_15 в ході проведення слідчого експерименту від 18.02.2023 року. ( ар.с.84-85).

З протоколу слідчого експерименту з фототаблицями від 17 березня 2023 року вбачається, що під час зазначеної слідчої дії обвинувачений ОСОБА_7 продемонстрував, яким чином він наніс потерпілому удар ногою в область губи, а також на статисті продемонстрував механізм тримання потерплого за шию ( ар. с. 86-92).

З висновку судово-медичної експертизи №57 від 27 березня 2023 року вбачається, що характер та локалізація тілесних ушкоджень у ОСОБА_4 на слизовій оболонці верхньої губи, в ділянці шиї, правого та лівого колінних суглобів можуть відповідати механізму їх виникнення, продемонстрованому обвинуваченим ОСОБА_7 в ході проведення слідчого експерименту від 17.03.2023 року. Механізм виникнення інших тілесних ушкоджень не був продемонстрований підозрюваним при проведенні слідчого експерименту ( ар.с.94-95).

Пояснення обвинуваченого, який, оспорюючи свою винуватість у спричиненні тілесних ушкоджень, пояснював, що не наносив ударів потерпілому, а лише відштовхував його, запобігаючи неправомірним діям потерпілого, який намагався вдарити його, суд розцінює критично, оскільки ці пояснення, як і пояснення брата обвинуваченого ОСОБА_8 , спростовуються іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, - поясненнями потерпілого, свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , протоколами слідчих дій, а також висновками судово-медичних експертиз, якими зафіксовано наявність у потерпілого тілесних ушкоджень, тоді як у обвинуваченого жодних тілесних ушкоджень не виявлено.

Жодних доказів на підтвердження того, що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження могли виникнути при захисті обвинуваченого від начебто неправомірних дій потерпілого, який намагався, зі слів обвинуваченого, вдарити його, суду не надано. Навпаки, характер завданих потерпілому тілесних ушкоджень свідчить про те, що тілесні ушкодження бути нанесені ОСОБА_4 умисно під час його побиття обвинуваченим ОСОБА_7 .

Таким чином, враховуючи наведене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний безпосередньо досліджений в судовому засіданні доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України за обставин, викладених в описовій частині вироку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він умисно на ґрунті особистих неприязливих стосунків заподіяв потерпілому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

В Постанові № 7 від 24.10.2003 "Про практику призначення судами кримінального покарання" із подальшими змінами Пленум Верховного Суду України звернув увагу на те, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні злочину, слід суворо додержуватися вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку необхідно дотримуватися вимог кримінального закону й враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує обставини справи, характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, особу обвинуваченого, який в цілому позитивно характеризується за місцем проживання і жалкує про вчинене, пом`якшуючі відповідальність обставини - раніше не судимий, своїми правдивими показаннями як під час досудового розслідування, так і в судовому засіданні сприяв розкриттю кримінального проступку і встановленню істини по справі.

З врахуванням зазначених обставин суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу в доход держави.

Заявлений по справі цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 1559 гривень 65 копійок матеріальної шкоди підлягає повному задоволенню, оскільки вина обвинуваченого у спричиненні потерпілому шкоди у зазначеному розмірі встановлена в судовому засіданні і підтверджується копіями фіскальних чеків ( ар.с.23).

Заявлений по справі цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого 20000 гривень моральної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Суд вважає встановленим, що в результаті протиправних дій обвинуваченого потерпілому завдана і моральна шкода, оскільки він отримав тілесні ушкодження, наслідки травми він відчував тривалий час, в результаті дій обвинуваченого потерпілому був завданий фізичний біль, він вимушений був вживати додаткових заходів по відновленню звичного способу життя.

Таким чином, суд вважає, що в результаті дій обвинуваченої потерпілому була завдана і моральна шкода, яка підлягає стягненню з обвинуваченого.

Разом з тим, визначаючи розмір завданої моральної шкоди суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та об`єму страждань (фізичних, душевних, психічних), котрі поніс позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливості відновлення) і з врахуванням інших обставин. При цьому суд повинен виходити з принципу розумності, справедливості та виваженості.

Отже, беручи до уваги обставини заподіяння моральної шкоди, глибину та тривалість моральних страждань, тяжкість завданих тілесних ушкоджень, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь потерпілого 5000 гривень моральної шкоди, відмовивши в іншій частині за безпідставністю позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374,376 КПК України, суд

П Р И Г О В О Р И В :

ОСОБА_7 визнати винуватим за ч. 2 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 1559 гривень 65 копійок матеріальної шкоди та 5000 гривень моральної шкоди, а всього 6559 гривень 65 копійок завданої шкоди.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом 30 діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1