Справа № 632/232/24
провадження № 1-кс/632/16/24

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року місто Первомайський

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених службових осіб відділення поліції № 1 Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви - повідомлення про кримінальне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

02 лютого 2024 року ОСОБА_3 , у порядку ч. 1 ст. 303 КПК України, звернувся до Первомайського міськрайонного суду Харківської області зі скаргою на бездіяльність уповноважених службових осіб відділення поліції № 1 Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), після отримання заяви - повідомлення про кримінальне правопорушення.

Із змісту скарги ОСОБА_3 вбачається, що Первомайський міський голова, зловживаючи службовим становищем, шляхом погроз і шантажу, примушує депутатів міської ради в шостий раз прийняти рішення про затвердження документації із землеустрою КП «Жилсервіс». Прийняти рішення на основі сфальсифікованого проекту землеустрою, який замовило КП «Жилсервіс», за вказівками Первомайського міського голови і директора та співвласника ТОВ КВФ «Рома».

На думку особи, яка звернулася зі скаргою проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у місті Первомайський на вулиці Юності, 21 площею 0, 1550 га є завідомо злочинним, оскільки в ньому зовсім непередбачено ніяких обмежень у використанні земельної ділянки житлової та громадської забудови (забудовані землі).

Згаданий проект потрібен виключно власникам ТОВ КВФ «Рома» для розширення свого виробництва, але після його затвердження сесією Первомайської міської ради і з подальшою передачею земельної ділянки їм в оренду.

Саме тому, Первомайський міський голова тисне на депутатів погрозами та шантажем для прийняття рішення про затвердження документації із землеустрою КП «Жилсервіс».

Разом із цим, ОСОБА_3 зазначив, що Первомайський міський голова, на догоду директору ТОВ КВФ «Рома», примушує депутатів міськради затвердити завідомо фальшивий проект землеустрою ділянки, яка на даний момент повністю не відповідає цільовому призначенню цього проекту тому, що зазначена земельна ділянка вже захоплена, а двоповерхова будівля, яка була розташована за вказаною адресою знищена, від неї лишився тільки технічний паспорт.

На теперішній час на вказаній земельній ділянці ведеться незаконне будівництво.

У той же час Первомайський міський голова вимагає від депутатів затвердити фіктивний проект рішення про передачу в постійне користування земельної ділянки в місті Первомайський по вулиці Юності, 21 Комунальному підприємству «Жилсервіс», якою КП «Жилсервіс» ніколи не зможе скористатися, бо і будівля, і земля у нього вже вкрадені.

Таким чином, як вважає ОСОБА_3 , Первомайський міський голова вчинив вимагання, а саме за попередньою змовою групою осіб, будучи службовою особою з використанням службового становища, незаконно вимагав вчинення депутатами дій майнового характеру з погрозою обмеження прав, свобод або законних інтересів цих осіб, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

У зв`язку із зазначеними подіями він, ОСОБА_3 , 01 лютого 2024 року звернувся до ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області із заявою - повідомленням про вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, із наведено вище правовою кваліфікацією.

Відповідна заява - повідомлення містить інформацію про обставини вчинення кримінального правопорушення злочину та посилання на докази, а також прохання внести відповідні (викладені у заяві) відомості до ЄРДР та розпочати кримінальне провадження.

Однак, незважаючи на чіткі приписи ст. 214 КПК України уповноваженою службовою особою ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області відомості за вказаною заявою повідомленням до ЄРДР внесені не були, належної реєстрації кримінального провадження не відбулося.

Натомість, 02 лютого 2024 року ним, ОСОБА_3 , був отриманий лист (повідомлення) за підписом т.в.о начальника відділення поліції згідно із яким йому роз`яснено, що за фактами які викладені у його звернені підстав для внесення відомостей до ЄРДР немає.

У зв`язку із цим особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 , просить задовольнити дану скаргу та зобов`язати уповноважену службову особу ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області внести до ЄРДР дані про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, з метою притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати йому відповідний витяг з ЄРДР.

У судовому засіданні ОСОБА_3 скаргу підтримав з наведених у ній підстав, по суті надав пояснення, які за своїм змістом відповідають викладеному вище.

Начальник ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області був належним чином повідомлений про дату, місце та час судового засідання, однак уповноважена службова особа зазначеного відділу поліції в судове засідання не прибула, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Разом із цим до суду із зазначеного відділення поліції надійшли матеріали за заявою ОСОБА_3 .

Слідчий суддя, заслухавши учасника судового розгляду, дослідивши доводи скарги, матеріали надані в її обґрунтування та матеріали, що надійшли із ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, дійшов наступного.

Так, 01 лютого 2024 року ОСОБА_3 до ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, у порядку ст. 214 КПК України, було подано заяву - повідомлення про вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України.

У цей же день вказана заява повідомлення була зареєстрована в ЖЄО зазначеного відділення поліції за № 494.

Із листа т.в.о. начальника ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 01 лютого 2024 року на адресу ОСОБА_3 вбачається, що його заяву було розглянуто вказаним відділенням поліції.

При цьому ОСОБА_3 роз`яснено, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Оскільки, на думку службових осіб ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, подана заява є зверненням, яке за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, так як не містить достатніх даних про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, відповідні відомості за заявою - повідомленням ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР внесені не були.

Статтею 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України, при цьому сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, що визначені КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

У п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, окрім інших, заявником.

У ст. 2 КПК України закріплені завдання кримінального судочинства, одним з яких є захист особи, суспільства від кримінальних правопорушень.

Реалізація вказаних завдань здійснюється шляхом забезпечення кожній особі права на звернення до уповноважених органів із заявою про вчинене кримінальне правопорушення.

Зазначене право породжує відповідний обов`язок компетентних державних органів відреагувати на такі звернення у передбаченому законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР, та їх перелік, визначені ч. 5 ст. 214 КПК України.

Разом із цим законодавство не містить винятків щодо наявності у слідчого, дізнавача чи прокурора права відмовити у внесенні до ЄРДР заяви про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. ст. 40, 40-1 КПК України слідчий, дізнавач здійснює повноваження у відповідності до КПК України, а ст. 19 Конституції України, яка є нормою прямої дії, зобов`язує органи державної влади та їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У пункті 2 листа Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» від 9 листопада 2012 року №1640/0/4-12 зазначено, що у статті 303 КПК визначено порядок оскарження бездіяльності, яка може полягати в наступному: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Слід мати на увазі, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до частини 1 глави 2 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, в редакції, затвердженої Наказом Генерального прокурора від 17.08.2023 № 231, унесення відомостей до Реєстру здійснюється Реєстратором з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про: заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

За приписами ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Відповідно до висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в «Узагальненні про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17, якщо зі звернення особи вбачається, що вона порушує перед органом досудового розслідування питання про вчинення кримінального правопорушення, ініціюючи здійснення ним дій, визначених КПК, то навіть за умови, що результати аналізу наведених особою відомостей свідчать про відсутність ознак складу злочину, такі відомості мають бути внесені до ЄРДР з подальшим закриттям кримінального провадження, відповідно до ст. 284 КПК України.

З огляду на викладене уповноважена службова особа ВП №1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області була зобов`язана відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України внести відомості за заявою повідомленням ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення, яка була подана ним 01 лютого 2024 року, до ЄРДР, але такі відомості внесені не були, про що свідчить лист т.в.о. начальника ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області від 01 лютого 2024 року на адресу ОСОБА_3 .

Враховуючи встановлене та наведене вище, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для задоволення вимог скарги щодо зобов`язання уповноваженої службової особи ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області внести до ЄРДР відомості за заявою повідомленням ОСОБА_3 , яка була подана ним 01 лютого 2024 року, та надання заявнику через 24 години з моменту внесення відомостей витягу з ЄРДР.

Щодо вимог скарги ОСОБА_3 про зобов`язання уповноваженої службової особи ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 189 КК України, слід зазначити, що КПК України не наділяє слідчого суддю процесуальними повноваженнями зобов`язувати прокурора, слідчого, дізнавача визначати правову кваліфікацію дій, які можуть містити ознаки кримінального правопорушення. Вказаний обов`язок покладено на прокурора, слідчого та дізнавача під час внесення відповідних відомостей до ЄРДР та, в подальшому, під час проведення досудового розслідування.

Так, згідно зі ст. 214 КПК України повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених у заяві чи повідомлених потерпілим, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, реєстраторами Реєстру є: прокурори, у тому числі керівники прокуратур; керівники органів досудового розслідування; керівники органів дізнання; слідчі органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань; детективи підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважені здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень; дізнавачі підрозділів дізнання органів поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, та органів Державного бюро розслідувань, а також уповноважені особи інших підрозділів зазначених органів, уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків. До Реєстру, окрім іншого, вносяться: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно із ч. 5 ст. 40, ч. 4 ст. 40-1 КПК України слідчий, дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення як слідчого, так і дізнавача.

На підставі викладеного, слідчий суддя доходить переконання, що вимога скарги ОСОБА_3 щодо зобов`язання уповноваженої службової особи ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за визначеною заявником кваліфікацією не ґрунтується на положеннях кримінального процесуального закону, оскільки повноваженням щодо визначення кваліфікації діяння, щодо якого має здійснюватись досудове розслідування, наділені, відповідно до ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач чи прокурор, тому підстави для задоволення цієї вимоги скарги відсутні.

З огляду на викладене слідчий суддя доходить висновку, що скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи ВП № 1 Лозівського РВП ГУНП в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, після отримання заяви - повідомлення про кримінальне правопорушення підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої службової особи відділення поліції № 1 Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, після отримання заяви - повідомлення про кримінальне правопорушення задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену службову особу відділення поліції № 1 Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявою повідомленням ОСОБА_3 , яка зареєстрована у відділенні поліції № 1 Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області 01 лютого 2024 року.

Зобов`язати уповноважену службову особу відділення поліції № 1 Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області через 24 години з моменту внесення відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1