Березівський районний суд Одеської області
Справа № 494/2453/23
Провадження № 1-кп/494/69/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.01.2024 року м. Березівка Одеської області

Березівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 від 16.10.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Іванівка, Іванівського району, Одеської області, громадянин України, з середньою освітою, працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, маючий на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України (далі - КК України), -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що на початку червня 2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, у останнього виник умисел у пособництві в підробленні національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі посвідчення водія) та в подальшому його використанні.

У продовження свого протиправного умислу, всупереч вимогам Постанови Кабінету міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» за обізнаності, що отримання посвідчення водія можливе лише після проходження медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС, ОСОБА_3 надав не встановленій розслідуванням особі дані свого прізвища, ім`я, по батькові, дати народження, а також власне фото, з метою подальшого виготовлення посвідчення водія України. За безпосереднього пособництва ОСОБА_3 невстановленій особі, останньою у не встановлений час та місці з використанням друкуючого пристрою з термосублімаційним способом друку підроблено і у подальшому передано ОСОБА_3 посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 13.07.2023 видане ТСЦ 0541 на право керування транспортними засобами категорії В та С, яке не

відповідає встановленому зразку аналогічного бланку посвідчення водія, що перебуває в офіційному обліку на території України та яке виготовлене за допомогою друкуючого пристрою з термосублімаційним способом друку.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, тобто в пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яке надає права, з метою використання підроблювачем чи іншою особою.

Крім того, ОСОБА_3 16.10.2023 р, приблизно о 15:50 год., більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, здійснював без законних на те підстав рух за кермом автомобіля марки «ВАЗ», моделі «2103», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Свято-Миколаївська, м. Березівка, Одеської області, та був зупинений поліцейським сектору реагування патрульної поліції Березівського РВП ГУНП в Одеській області, на підставі п. 1 ч. 1 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію України», через порушення правил дорожнього руху.

На вимогу поліцейського пред`явити документ, що посвідчує особу та спеціальний статус у частині підтвердження права на керування транспортним засобом, ОСОБА_3 , за обізнаності, що документ завідомо підроблений, пред`явив працівнику поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 13.07.2023, видане ТСЦ 0541, чим умисно його використав.

Таким чином, ОСОБА_3 , обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч.1 ст 27, ч.1 ст 358 та ч. 4 ст. 358 КК України - тобто, в пособництві у підробленні посвідчення, яке видається установою, яке надає права, з метою використання підроблювачем чи іншою особою, а також у використанні завідомо підробленого документа.

Зазначені обставини були встановлені органом досудового розслідування, учасниками судового провадження не оспорюються, про що подані відповідні заяви обвинуваченого ОСОБА_3 за участю захисника - ОСОБА_4 в якій обвинувачений також додатково зазначив про визнання вини у скоєні зазначених кримінальних проступків та повідомив, що ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Крім того, обвинувачений разом з захисником не заперечували та надали згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку за відсутності учасників судового провадження.

Від прокурора 28.12.2023 року надійшло клопотання про розгляд справи без його участі.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.1 ст 27, ч.1 ст 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , згідно ст. 12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків.

Згідно ч.2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінальних проступків без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні повинні бути додані письмова заява підозрюваного, складена в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою цієї статті та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки, передбачені ч.1 ст 27, ч.1 ст 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яке надає права, з метою використання підроблювачем чи іншою особою, а також використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних проступків, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаних кримінальних проступків визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних проступків, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст 27, ч.1 ст 358 та ч. 4 ст. 358 КК України , а саме: пособництво у підробленні посвідчення, яке видається установою, яке надає права, з метою використання підроблювачем чи іншою особою, а також використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, суд призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 66 КК України є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст. 67 КК України - не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 скоїв кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України є кримінальними проступками, свою провину в скоєнні кримінальних проступків визнав повністю та щиросердно покаявся у вчиненому.

При цьому, суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, Суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого обставин, наданих суду відомостей щодо особи обвинуваченого, тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень відповідно до статті 12 КК України, позицію державного обвинувача та самого обвинуваченого, наслідків діяння, а саме: що він щиро розкаявся у скоєному, а тому суд вважає за необхідне обрати йому покарання у межах ч.1 ст 27, ч.1 ст 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, тобто за ч.5 ст.27 і ч.1ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень, та за ч.4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень, із застосуванням ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних проступків,шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності .

Крім того, необхідно стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1912 гривень 00 копійок витрат за проведення експертизи.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Речові докази : посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 13.07.2023 р видане ТСЦ 0541 - знищити після набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 12, 302, 373-376, 381-382 КПК України, ст. 358 КК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст 27, ч.1 ст 358 та ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст.27 і ч.1ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень,

- за ч.4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ст.70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних проступків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно ОСОБА_3 призначити покарання у виді штрафу в розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави 1912 гривень 00 копійок витрат за проведення експертизи.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_3 не застосовувалися.

Речові докази у кримінальному провадженні: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 13.07.2023 р видане ТСЦ 0541 - знищити після набрання вироком законної сили

Цивільний позов - не заявлений.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів після його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1