Справа № 458/1042/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження

сторона обвинувачення:

прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 ,

сторона яка подала клопотання начальник СВ відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітан поліції ОСОБА_4

сторона захисту:

підозрювана особа ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Турка Львівської області клопотання т.в.о. заступника начальника відділення поліції - начальника СВ відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2023 року № 0000047 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Карпатське Турківського району Львівської області, громадянин України, з професійно-технічною освітою, розлучений, який працює на посаді інспектора з охорони природно-заповідного фонду НПП «Бойківщина», який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не судимий,-

В С Т А Н О В И В:

Стислий опис провадження і суть питання, що вирішується ухвалою.

Згідно вимог ст.ст.127,129 Конституції України правосуддя здійснюють професійні судді і судочинство провадиться суддею одноособово.

Згідно ч.1 ст.31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється професійним суддею одноособово. Суддя для розгляду конкретного кримінального провадження визначається у порядку, передбаченому ст. 35 КПК України.

У відповідності до вимог ч.3 ст.35 КПК України визначено суддю для розгляду кримінального провадження, оскільки відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 08.01.2024 року справу було передано на розгляд слідчому судді ОСОБА_1 .

Клопотання розглядається за ініціативою слідчого, погоджене прокурором.

Обґрунтовуючи подане клопотання, сторона кримінального провадження вказує, що у провадженні СВ ВП № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000047 від 29.10.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 29 жовтня 2023 року приблизно о 15 год 00 хв, будучи на той час непрацюючим, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи мотоблоком марки «Zubr» моделі «JR-Q79» зеленого кольору без номерних знаків та рухаючись по автодорозі обласного значення НОМЕР_1 сполученням Бориня-Мохнате в напрямку смт Бориня, а саме проїжджаючи ділянку вказаної автодороги в межах села Верхнє Висоцьке Самбірського району Львівської області по вул. Івана Франка поблизу будинку № 24, будучи зобов`язаним у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України (надалі Правил), затверджених постановою Кабінету міністрів України» № 1306 від 10.10.2001 року (з подальшими змінами та доповненнями) знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, враховувати під час вибору швидкості сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, без причин технічного характеру, виїхав на смугу зустрічного руху, проїхавши через яку, заїхав у кювет, розташований ліворуч в напрямку його руху, де внаслідок грубого порушення водієм транспортного засобу - ОСОБА_6 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України, пасажир, якого він перевозив - ОСОБА_7 , випав з вище вказаного саморобного причепу та отримав тілесні ушкодження у вигляді садна у тім`яно-скроневій ділянці справа, крововиливу під апоневроз правої тім`яно-скроневої ділянки голови, лінійного перелому кісток склепіння черепа справа, крововиливу над твердою оболонкою тім`яно-скроневої ділянки головного мозку справа (епідуральної гематоми), забоїв лобно-скроневих часток головного мозку зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Зазначені дії ОСОБА_6 кваліфіковано у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, тобто у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 286-1 КК України.

В своєму клопотанні слідчий зазначає, що виключно єдиною метою застосування саме такого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України

Позиції сторін кримінального провадження.

При розгляді клопотання суд вжив заходи до повідомлення сторін кримінального провадження, а також осіб, які зазначені в ухвалі в дозволений і в передбачений законом порядок шляхом скерування судового виклику.

В судовому засіданні сторона обвинувачення прокурор Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 зазначив, що підозра є достатньою та належним чином обґрунтована, також зазначив, що є наявна обґрунтована підозра у вчиненні саме ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення, підтримав клопотання, просив таке клопотання задовольнити, обрати запобіжний захід в межах досудового розслідування, тобто до 28.02.2024 року.

Слідчий в судовому засіданні додатково зазначив, що є наявна обґрунтована підозра у вчиненні саме ОСОБА_6 даного кримінального правопорушення, просив таке клопотання задовольнити, обрати запобіжний захід в межах досудового розслідування, тобто до 28.02.2024 року.

В судовому засіданні сторона захисту, підозрювана особа ОСОБА_6 не заперечив проти задоволення клопотання, бере на себе зобов`язання виконувати процесуальні вимоги.

Дослідивши матеріали клопотання у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи, із посиланням на докази.

Слідчим відділенням СВ ВП № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР 29.10.2023 року за № 0000047 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України. В підтвердження сторона обвинувачення надала витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

28.12.2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України. Згідно з повідомленням про підозру ОСОБА_6 29 жовтня 2023 року приблизно о 15 год 00 хв, будучи на той час непрацюючим, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи мотоблоком марки «Zubr» моделі «JR-Q79» зеленого кольору без номерних знаків та рухаючись по автодорозі обласного значення НОМЕР_1 сполученням Бориня-Мохнате в напрямку смт Бориня, а саме проїжджаючи ділянку вказаної автодороги в межах села Верхнє Висоцьке Самбірського району Львівської області по вул. Івана Франка поблизу будинку № 24, будучи зобов`язаним у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України (надалі Правил), затверджених постановою Кабінету міністрів України» № 1306 від 10.10.2001 року (з подальшими змінами та доповненнями) знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, враховувати під час вибору швидкості сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5 (дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров ю громадян, завдавати матеріальних збитків), Розділу 2 п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на міну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу), підпункт «д» - не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху); п. 2.9. а) (водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння); Розділу 12 п. 12.1 (під час вибору в /становлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) Правил, які виразилися в тому, що ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, будучи особою, яка керує транспортним засобом, проявив неуважність до дорожньої обстановки та п змін, грубо порушуючи правила дорожнього руху та рухаючись в межах населеного пункту - села Верхнє Висоцьке Самбірського району Львівської області, під час перевезення пасажира ОСОБА_7 у необладнаному для цього місці, а саме у саморобному причепі, який на момент руху, був приєднаний до марки «Zubr» моделі «JR-Q79» зеленого кольору без номерних знаків, де в момент виникнення ДТП і знаходився ОСОБА_7 , маючи можливість продовжувати рух транспортним засобом в межах проїзної частини дороги, шляхом дотримання вимог Правил дорожнього руху України, без причин технічного характеру, виїхав на смугу зустрічного руху, проїхавши через яку, заїхав у кювет, розташований ліворуч в напрямку його руху, де внаслідок грубого порушення водієм транспортного засобу - ОСОБА_6 вищезазначених вимог Правил дорожнього руху України, пасажир, якого він перевозив - ОСОБА_7 , випав з вище вказаного саморобного причепу та отримав тілесні ушкодження у вигляді садна у тім`яно-скроневій ділянці справа, крововиливу під апоневроз правої тім`яно-скроневої ділянки голови, лінійного перелому кісток склепіння черепа справа, крововиливу над твердою оболонкою тім`яно-скроневої ділянки головного мозку справа (епідуральної гематоми), забоїв лобно-скроневих часток головного мозку зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

В підтвердження сторона обвинувачення надала повідомлення про підозру від 28.12.2023 року.

Підозра обґрунтовується вагомими доказами здобутими у ході досудового розслідування, а саме:

протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 29.10.2023 року;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, складеним черговим лікарем КНП «Старосамбірської ЦРЛ» від 29.10.2023, згідно якого ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння;

висновком судової токсикологічної експертизи №2519/2023-т проведеної від 08.11.2023, з якого встановлено, що в крові ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в кількості 1,66 проміле;

висновком судової інженерно-транспортної експертизи № СЕ-19/114- 23/23764-ІТ проведеної від 22.12.2023, з якого встановлено, що робоча гальмівна система та система рульового управління досліджуваного мотоблоку марки «2иЬг» моделі «Ж-С)79» зеленого кольору без номерних знаків знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією;

показаннями потерпілого ОСОБА_7 ;

висновком судово-медичної експертизи № 101/2023 проведеної від 24.11.2023, з якого встановлено, що в ОСОБА_7 виявлено садна у тім`яно-скроневій ділянці справа, крововиливу під апоневроз правої тім`яно- скроневої ділянки голови, лінійного перелому кісток склепіння черепа справа, крововиливу над твердою оболонкою тім`яно-скроневої ділянки головного мозку справа (епідуральної гематоми), забоїв лобно-скроневих часток головного мозку зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, котрі за давністю утворення можуть відповідати часу та характерні для виникнення в результаті ДТП;

показаннями свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;

протоколами слідчих експериментів, проведених в умовах, максимально наближених до тих, які існували на момент виникнення ДТП із потерпілим ОСОБА_10 , свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , а також із водієм мотоблоку ОСОБА_6 , під час яких вони розповіли про обставини, які передували виникненню ДТП та показали механізм розвитку даної пригоди. Під час проведення слідчих експериментів були проведені заміри необхідних параметрів та отримані результати були надані в якості вихідних даних для проведення відповідної судової інженерно-транспортної експертизи;

висновком № СЕ-19/114-23/25206-ІТ судової інженерно-транспортної експертизи із дослідження обставин і механізму виникнення ДТП, встановлено, що в даній ситуації водій ОСОБА_6 повинен був керуватися технічними вимогами п. 12.1 Правил дорожнього руху України і вказана невідповідність перебуває у причинному зв`язку з настанням даної пригоди.

08.01.2024 року ОСОБА_6 було вручено письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників провадження, постановляє ухвалу з наступних підстав і мотивів, з врахуванням положень закону.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ особиста свобода повинна бути правилом, а позбавлення свободи до рішення суду суворим винятком. При цьому сама лише тяжкість вчиненого злочину є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від суду.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжних заходів є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, зокрема: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Так, у справі "Ілійков проти Болгарії" N 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачено обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст..177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного; 8) наявність судимостей у підозрюваного; 9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5)не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти)для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9)носити електронний засіб контролю.

У справах «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Чеботарь проти Молдови» ЄСПЛ зазначив, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування і на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчинені кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.

Згідно з рішеннями ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин.

Вирішуючи питання про обранння підозрюваній особі запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 суд враховує вимоги п. п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В даному випадку, фактичні обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, а тому з урахуванням серйозності висунутого обвинувачення, що свідчить про суспільну небезпеку, як особи та тяжкість покарання, що загрожує у разі доведеності винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення, дає суду достатньо підстав з певною вірогідністю стверджувати, що ОСОБА_6 може чинити тиск на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі переховуватися від суду та продовжити протиправну діяльність.

Заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду, не зменшилися і виправдовують заходи забезпечення кримінального провадження у виді обранння запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , оскільки за вчинення інкримінованого злочину йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 8 років, що дає достатні підстави вважати про реальність таких ризиків з боку підозрюваної особи.

Стосовно згаданого ризику переховуватися від суду суд керується практикою ЄСПЛ, де у справах «Лабіта проти Італії» та «Харченко проти України» ЄСПЛ зазначив, що ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Обираючи дію такого запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого правопорушення.

При розгляді питання про доцільність обранння запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ("Бекчиєв проти Молдови" § 58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти ("Ідалов проти Росії", "Гарицьки проти Польщі", "Храїді проти Німеччини", "Ілійков проти Болгарії"), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин ("Сельчук проти Туреччини", "Мацнеттер проти Австрії").

Надаючи оцінку можливості переховуватися від суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що він з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

У справі "Ілійков проти Болгарії" N 33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Існує ризик зазначений у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування ОСОБА_6 від суду. Вказаний ризик ґрунтується на тому, що ОСОБА_6 усвідомлює суворість покарання, що загрожує за вчинене кримінальне правопорушення у разі визнання винною, та намагатиметься уникнути шляхом умисної зміни свого місця проживання та подальшого переховування. ОСОБА_6 офіційно працевлаштований, його соціальні зв`язки за місцем мешкання надто слабкі для запобігання настанню вказаного ризику.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про достатність підстав для обранння запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , оскільки така особа підозрюється у вчиненні злочину, який згідно вимог ст. 12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років. Крім того, ОСОБА_6 може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Обираючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства ("Летельє проти Франції").

Фактичні обставини кримінального провадження, питання наявності чи відсутності вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення вирішуються на іншій стадії кримінального процесу - у судовому провадженні під час розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні.

На даному етапі кримінального провадження стороною обвинувачення та слідчим суддею не вирішуються питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Так як судом встановлено наявність, наданими прокурором доказами, обставини, які свідчать про наявність всіх трьох обставин, передбачених п. п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту ОСОБА_6 , необхідність накладення яких встановлена з наведеного обґрунтування клопотання.

Керуючись ст.ст.23,110,331,1913-194,196-197,369-372,376,392,395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. заступника начальника відділення поліції - начальника СВ відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29.10.2023 року № 0000047 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної особи ОСОБА_6 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної особи ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Карпатське Турківського району Львівської області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час до 2 (двох) місяців, але не більше ніж строк досудового розслідування до 28.02.2024 року.

Строк дії ухвали судді про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час до 2 (двох) місяців та починається з моменту його продовження, тобто з дня постановлення ухвали та до 28.02.2024 року.

Покласти на підозрювану особу ОСОБА_6 наступні обов`язки: здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням вказаного запобіжного заходу покласти заступника начальника відділення поліції - начальника СВ відділення поліції № 2 Самбірського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурорів Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області, які входить в склад призначеної групи прокурорів.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали направити в електронному вигляді на електронну адресу Турківського відділу Самбірської окружної прокуратури Львівської області, та всім учасникам судового провадження для відома, виконання та організації виконання.

На ухвалу, протягом п`яти днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду.

Ухвала оголошена 10.01.2024 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1