Номер провадження 1-кп/741/46/24
Єдиний унікальний номер 741/147/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в приміщенні Носівського районного суду Чернігівської області, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000456 від 18 липня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Носівки Носівського району Чернігівської області, громадянки України, українки, освіта - повна загальна середня, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , не одружена, має на утриманні двох малолітніх дітей, 2014 та 2018 р.н., офіційно не працевлаштована, раніше не судима,

у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Носівського районного суду Чернігівської області надійшов обвинувальний акт з реєстром матеріалів та матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00004567 від 18.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Восени 2022 року, більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 01.10.2022, ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, діючи умисно, з особистого мотиву, достовірно знаючи, що вона не має навичок керування транспортними засобами, не проходила підготовку за встановленими програмами та не складала в ТСЦ МВС України теоретичний та практичний іспит відповідно до п.п. 1.10, 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2001 № 1306, «Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія», затвердженої Наказом МВС України від 07.12.2009 № 515, з метою підробки невстановленою досудовим розслідуванням особою посвідчення водія категорії «В» та подальшого його використання, яке згідно Постанови КМУ від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуски громадян до керування транспортними засобами» є документом, що підтверджує право його власника на керування транспортними засобами, виконуючи роль пособника, через мережу «Інтернет» надала невстановленій органом досудового розслідування особі свої персональні дані, власне фотозображення в електронній формі, які були використані невстановленою досудовим розслідуванням особою для підробки у невстановленому місці та невстановлений час посвідчення водія категорії «В» серії НОМЕР_1 від 30.09.2022 на ім`я ОСОБА_3 , видане, нібито, ТСЦ 0541.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у пособництві у підробленні посвідчення, тобто офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

У подальшому, 18.07.2023 близько 15 год. 30 хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем марки «Маzda», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухалася автодорогою по вул. Центральна у м. Носівка Ніжинського району Чернігівської області, де в цей час біля будинку № 53 її було зупинено інспекторами СРПП ВП № 4 (м. Носівка) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області на підставі ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». При цьому, ОСОБА_3 на законну вимогу працівника поліції пред`явити документи, що посвідчують право на керування транспортними засобами, маючи умисел на використання завідомо підробленого документа, з метою підтвердження свого права на керування транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Маzda», реєстраційний номер НОМЕР_2 , умисно пред`явила завідомо підроблене посвідчення водія на її ім`я з серійним номером НОМЕР_1 від 30.09.2022, видане, нібито, ТСЦ 0541, тобто таким чином використала завідомо підроблений документ.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

За сукупністю скоєного, ОСОБА_3 обвинувачується у пособництві у підробленні посвідчення, тобто офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), що кваліфікується за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, та у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), що кваліфікується за ч. 4 ст. 358 КК України.

Положеннями ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором викладено клопотання, в якому зазначено, що у зв`язку з тим, що підозрювана ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності. У відповідності до ст. 302 КПК України просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358; ч. 4 ст. 358 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акта додано письмову заяву обвинуваченої ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_3 вказала, що визнає свою винуватість, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження та згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутності.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт можливо розглянути в порядку, передбаченому ст. ст. 381, 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальні проступки, передбачені ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: пособництво у підробленні посвідчення, тобто офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його іншою особою; ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Обвинувачена ОСОБА_3 , обставини вчинення кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаних кримінальних проступків беззаперечно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акта підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень (проступків) та кваліфікує її дії за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме як пособництво в підроблені посвідчення, яке видається установою та надає права з метою його використання; використання завідомо підробленого документа.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченій суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також при призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України є кримінальними проступками; дані про особу обвинуваченої, яка свою вину визнала повністю, щиро розкаялась, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась, за даними наявної документації на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, раніше не судима, має на утриманні двох малолітніх дітей - 2014 р.н. та 2018 р.н.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченій ОСОБА_3 слід призначити в межах санкцій ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу із застосуванням ст. 70 КК України, визначивши остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, що буде достатнім для виправлення обвинуваченої.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Запобіжний захід не обирався.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Також, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 судові витрати за проведення експертизи, що підтверджується розрахунком її вартості в сумі 956 грн.

Керуючись ч. 9 ст. 100, ч. 2 ст. 124, ст. 369-371, 373, 374, 376, 381-382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винною у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 30.09.2022, видане ТСЦ 0541 на ім`я ОСОБА_3 , яке зберігається при матеріалах кримінального провадження № 0000456 - залишити у матеріалах даного кримінального провадження.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України, стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення експертизи (висновок експерта від 26.07.2023 № СЕ-19/125-23/7990-ДД) в сумі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Носівський районний суд Чернігівської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 394 КПК України - вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставин.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати прокурору, обвинуваченій та захиснику.

Суддя ОСОБА_1