Справа № 203/5282/23
Провадження № 1-кс/0203/4321/2023
УХВАЛА

29 вересня 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в місті Дніпрі у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах заявників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відвід старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000356 від 17.03.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

22.09.2023 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся захисник адвокат ОСОБА_3 в інтересах заявників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (далі заявники) із заявою про відвід старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000356 від 17.03.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, в якій заявники просять суд:

- відвести старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 від участі у кримінальному провадженні №0000356.

В обґрунтування вимог заяви захисник зазначив, що органом досудового розслідування так і не було надано заявникам статусу потерпілих осіб, не було допитано їх у якості потерпілих. При цьому неодноразово на виконання ухвал слідчих суддів слідчий ОСОБА_7 виносив постанови про відмову у визнанні заявників потерпілими. Доводи слідчого вкотре засвідчують його чіткі переконання того, що особу можливо визнати потерпілою лише у разі наявності документально підтвердженої шкоди від злочину, а наявність зафіксованого факту перевищення службових повноважень в даному випадку відносно заявників не є підставою для визнання їх потерпілими особами. На думку захисника, вказані обставини свідчать про умисне перешкоджання слідчим в подальшому розслідуванні кримінального провадження, склад якого передбачений ч. 2 ст. 365 КК України, у кримінальному провадженні №0000356 від 17.03.2023 року.

З огляду на викладене, заявник звернувся до суду з заявою про відвід слідчого у кримінальному провадженні №0000356.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 22.09.2023 року, судову справу №203/5282/23, провадження №1-кс/0203/4321/2023, було передано слідчому судді ОСОБА_1 , яка передана 25.09.2023 року.

У судове засідання, призначене на 29.09.2023 року, учасники кримінального провадження не з`явились, належним чином були повідомлені про час, дату та місце розгляду справи.

Захисник заявників подав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторін за наявними документами.

Слідчий причини неявки у судове засідання не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань щодо участі у судовому засіданні до суду не надсилав.

Суд, відповідно до положень ст. 81, ч. 4 ст. 104 КПК України, розглянув заяву за відсутності учасників провадження та без фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, вивчивши доводи заявника, викладені в заяві про відвід слідчого, проаналізувавши норми КПК України, дійшов таких висновків.

Судом встановлено, що на досудовому розслідуванні у Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, перебуває кримінальне провадження №0000356 від 17.03.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

Слідчим, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000356, є ОСОБА_7 .

Ухвалами слідчих суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.08.2023 року, справа №203/4574/23, провадження №1-кс/0203/3877/2023, від 20.07.2023 року, справа №203/3850/23, провадження №1-кс/0203/3403/2023, від 01.06.2023 року, справа №203/2434/23, провадження №1-кс/0203/2125/2023, від 20.04.2023 року, справа №203/2029/23, провадження №1-кс/0203/1896/2023, від 24.02.2023 року, справа №203/929/23, провадження №1-кс/0203/1143/2023, були задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та на постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотанні про визнання потерпілими у кримінальному провадженні №0000356, та зобов`язано слідчого розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 про визнання заявників потерпілими у кримінальному провадженні №0000356, скасовані постанови слідчого про відмову у задоволенні клопотань захисника про визнання заявників потерпілими, зобов`язано повторно розглянути клопотання захисника.

Постановою слідчого ОСОБА_7 від 24.07.2023 року було відмовлено повторно у задоволенні клопотання від 06.04.2023 року адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000356.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України, слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до положень ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.

Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до положень частин 2, 3 ст. 80 КПК України, усі інші відводи під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Слідчий суддя, проаналізувавши викладені вище положення КПК України, доводи заявника та встановлені обставини справи, дійшов висновку про те, що КПК України передбачений вичерпний перелік підстав для відводу слідчого. Проте підстав для відводу слідчого, визначених ч. 1 ст. 77 КПК України, заявником у заяві не наведено, а доводи сторони захисту зводяться до незгоди з рішеннями та бездіяльністю слідчого під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема із доводами слідчого, відображеними у постановах про відмову у визнанні заявників потерпілими у кримінальному провадженні. При цьому обраний захисником спосіб захисту заявників у кримінальному провадженні реалізований та слідчий виконав судові рішення слідчих суддів, направив на адресу захисника постанови за результатами розгляду його клопотань. Суд враховує те, що захисник заявників не був позбавлений права обрати інший спосіб захисту заявників, відповідно до ч. 2 ст. 55, ст. ст. 303-309 КПК України, зокрема, звернувшись до суду із скаргою на бездіяльність слідчого та зобов`язання вручити заявникам пам`ятки про права та обов`язки потерпілих у кримінальному провадженні.

Водночас незгода сторони кримінального провадження з процесуальними рішеннями, діями чи бездіяльністю слідчого у кримінальному провадженні не можуть бути підставою для відводу слідчого. Натомість порядок оскарження в судовому порядку рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, здійснюється в порядку, визначеному главою 26 КПК України.

З огляду на викладене вище, суд доходить висновку, що заява захисника заявників про відвід слідчого є необґрунтованою та у її задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 77, 79, 80, 81 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволенні заяви захисника адвоката ОСОБА_3 в інтересах заявників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про відвід старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000356 від 17.03.2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1