ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/586/23 Справа № 705/6015/23 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2023 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 листопада 2023 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 2 ст. 289 КК України у кримінальному провадженні № 0000335, на строк 60 днів,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 листопада 2023 року клопотання старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 задоволено.

Застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Верхнівка, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, на утримані жодних осіб не має, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який відраховувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_8 - 03 листопада 2023 року.

Визначено, що дія ухвали про застосування запобіжного заходу закінчується 01 січня 2024 року.

Визначено ОСОБА_8 розмір застави - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в грошовому виразі становить 214720 грн, після внесення якої підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Визначено, що в разі звільнення підозрюваного ОСОБА_8 з-під варти у зв`язку з внесенням ним застави, покласти на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатися з смт. Маньківка Уманського району Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного в разі його звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначено по 01 січня 2024 року.

Роз`яснено підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч. 7 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_7 07 листопада 2023 року подала апеляційну скаргу в якій порушила питання про скасування ухвали Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 листопада 2023 року та постановлення нової про застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вважає рішення суду необґрунтованим, а клопотання слідчого таким, що не підлягає застосуванню.

Зазначає, що вказане клопотання містить лише посилання на тяжкість загрожуваного покарання, що суперечить презумпції невинуватості. Вказані обставини судом враховано не було.

Вказує, що прокурором належними та допустимими доказами не було доведено перед судом, що ОСОБА_8 буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Так, за попередніми кримінальними провадженнями ОСОБА_8 також загрожувало покарання на строк до восьми років, але жодних дій щодо переховування останній не вчиняв.

На думку скаржника, суд фактично прийняв рішення про майбутнє покарання останнім.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали додані до клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Згідно з ст. 5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п. с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому гл. 18 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини судового провадження і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, може застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як убачається з матеріалів судового провадження, у провадженні в провадженні СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001781 від 03.11.2023, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, по факту незаконного заволодіння транспортним засобом вчинене повторно.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 03.11.2023 близько 10 години 00 хвилин, перебуваючи по вулиці Небесної Сотні, 49 в місті Умань Черкаської області, ОСОБА_8 , будучи раніше засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, з метою незаконного заволодіння транспортним засобом та його використання для здійснення поїздок у власних цілях, діючи умисно та цілеспрямовано, повторно, шляхом вільного доступу, незаконно, протиправно привів за допомогою з`єднання дротів стартера, що знаходились за замком запалювання, в дію двигун мопеду «Suzuki Lets 2», номер шасі НОМЕР_1 , сіро-чорного кольору, об`ємом двигуна 49,9 см, що знаходився на тротуарі поряд із воротами на в`їзд до ПрАТ «Мегомметр», який на праві власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та почав рух на мопеді, тим самим незаконно заволодів вказаним транспортним засобом, вартістю близько 12500 грн, чим спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду на вказану вище суму, а в подальшому ОСОБА_8 , рухаючись на вказаному мопеді по автодорозі Київ-Одеса, під`їхавши до АЗС «Shell» та залишив неподалік зазначений транспортний засіб.

03.11.2023 ОСОБА_8 затриманий в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, фактичний час затримання 16 година 52 хвилин (а.с. 25-27).

Постановою старшого слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області старшого капітана поліції ОСОБА_9 від 03 листопада 2023 року змінено кваліфікацію складу кримінального діяння у кримінальному провадженні № 0001781 з ч. 1 ст. 289 КК України на ч. 2 ст. 289 КК України (а.с. 40).

03.11.2023 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, тобто незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно (а.с. 41).

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_8 відмовився від дачі будь яких показів на підставі ст. 63 Конституції України (а.с. 32-33).

Причетність до вчинення вказаного злочину ОСОБА_8 на даний час підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту потерпілого від 03.11.2023 (а.с. 14); протоколами огляду місця події (а.с. 15-16, 20-21); протоколом допиту свідка ОСОБА_11 (а.с. 18); протоколом допиту свідка ОСОБА_12 (а.с. 24); протоколом допиту свідка ОСОБА_13 (а.с. 24); рапортом від 03.11.2023 (а.с. 19); протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.11.2023 (а.с. 25-27), протоколом допиту підозрюваного від 03.11.2023 (а.с. 32-33); протоколом огляду предмета (відеозапису) від 03.11.2023 (а.с. 36-38), постановою про визнання предмета речовим доказом від 03.11.2023 (а.с. 39); iншими матеріалами кримінального провадження.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Слід зазначити про те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно взяти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

На ряду з цим, перевіряючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_8 раніше судимий, судимості у встановленому законом порядку не зняті і не погашені, 20.10.2023 підозрюваного повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 289 КК України в рамках кримінального провадження якого ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, на даний час також останній ніде не працює, не має постійного джерела прибутку, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Тому, колегія суддів дійшла висновку, що підстав обрання більш м`якого запобіжного заходу матеріали справи не містять, що вірно враховано судом першої інстанції, адже обраний щодо ОСОБА_8 запобіжний захід відповідає особі підозрюваного, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінується, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, а ступінь ризиків, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даному етапі кримінального провадження не зменшились.

Будь-яких істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зважаючи на викладене, колегія суддів апеляційної інстанції остаточно дійшла висновку, що апеляційна скарга, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04 листопада 2023 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 04 грудня 2023 року.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4