Провадження № 1-кп/522/2873/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2023 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд, на підставі обвинувального акту, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000180 від 11.04.2023 року, у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, обіймає посаду старшого радіометриста оператора катера Морської охорони 1 рангу BG-106 «Златокрай» 1 загону морської охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , у військовому званні «матрос», раніше не судимого

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира 1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 19.08.2022 р. № 252-ОС, матроса запасу ОСОБА_3 , з яким укладено контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України строком на три роки, з 19.08.2022 р., зараховано у списки особового складу, поставлено на всі види забезпечення, прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду електрика-рульового катера Морської охорони 1 рангу BG-106 «Златокрай» 1 загону морської охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Надалі, згідно наказу командира 1 загону морської охорони Державної прикордонної служби України від 20.03.2023 р. № 75-ОС матроса ОСОБА_3 призначено на посаду старшого радіометриста оператора катера Морської охорони 1 рангу BG-106 «Златокрай» 1 загону морської охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 19.08.2022 р., тобто з моменту зарахування матроса ОСОБА_3 до списків особового складу 1 загону морської охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби за контрактом.

Відповідно до ст. ст. 24, 68 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до положень ст. ст. 27, 27-1, Закону України «Про державний кордон України», 1 загін морської охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 , є структурним підрозділом Державної прикордонної служби України, знаходиться у підпорядкуванні спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у справах охорони державного кордону України Державної прикордонної служби України.

Згідно ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», до правоохоронних органів віднесені органи прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органи охорони державного кордону, органи доходів і зборів, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції і беруть безпосередню участь зокрема у нагляді і контролі за виконанням законів.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про Державну прикордонну службу України» Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення і має структуру до якої серед інших входить Морська охорона, яка складається із загонів морської охорони.

Матрос ОСОБА_3 є працівником правоохоронного органу.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу 4 вступу Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. № 548-XIV, дія Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України поширюється на Державну прикордонну службу України.

Проходячи військову службу, матрос ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 19, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Проте, матрос ОСОБА_3 , нехтуючи покладеними на нього обов`язками працівника військового спеціального правоохоронного органу, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій, замість боротьби зі злочинністю, попередження її та профілактики, грубо порушив положення Конституції України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, дану ним Військову Присягу, згідно з якою він зобов`язувався неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, та інших нормативно-правових актів, вчинив умисний нетяжкий корупційний злочин за наступних обставин.

Кок-кулеметник 1 загону Морської охорони РУМО ДПС України, матрос ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проходить службу на катері морської охорони BG-106 «Златокрай», який дислокується на НОМЕР_1 причалі Одеського морського торгового порту.

25.02.2023 р., у період часу з 15 год. 00 хв. по 16 год. 00 хв., співробітниками СД ВП № 2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області на території 32 причалу, практична гавань «Потапівський мол», військове містечко, в каюті катеру морської охорони BG-106 «Златокрай» у військовослужбовця ОСОБА_6 виявлено та вилучено речовину невідомого походження, схожу на наркотичну.

Під час вилучення у ОСОБА_6 вказаної речовини, на борту катера також перебував матрос ОСОБА_3 , який після того, як співробітники поліції залишили місце події підійшов до ОСОБА_6 з метою з`ясування обставин перебування правоохоронців на борту катера. Останній при цьому розповів ОСОБА_3 підстави їх перебування на борту катера, а також розповів, що в нього вилучили наркотичні засоби метамфетамін.

На початку березня 2023 року, але не пізніше 04.03.2023, під час несення служби, ОСОБА_6 спустився разом із ОСОБА_3 на причал де останній повідомив ОСОБА_6 , що за фактом зберігання ним наркотичного засобу співробітниками поліції здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадження № 0000107 від 25.02.2023 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Під час вказаної розмови у матроса ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе від ОСОБА_7 за здійснення впливу на слідчих та прокурорів у кримінальному провадження №0000107 щодо прийняття рішення, яке дозволить ОСОБА_6 уникнути кримінальної відповідальності чи ініціювання питання про призначення ОСОБА_6 покарання, не пов`язаного з обмеженням чи позбавленням волі.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе, ОСОБА_3 виказав ОСОБА_6 пропозицію надати йому неправомірну вигоду у розмірі 5000 доларів США за здійснення впливу на вищезазначених осіб, уповноважених на виконання функцій держави.

Надалі, 14.03.2023, перебуваючи на службі, продовжуючи реалізувати свій злочинний намір на особисте збагачення, ОСОБА_3 з метою демонстрації ОСОБА_6 своїх зв`язків з невстановленими досудовим розслідуванням працівниками правоохоронних органів, повідомив останньому, що надасть копію процесуального документу з кримінального провадження №0000107.

Наступного дня, тобто 15.03.2023 року, близько 08 години ранку, перебуваючи на службі, до ОСОБА_6 підійшов ОСОБА_3 та у своєму мобільному телефоні показав йому копію протоколу огляду місця події де серед іншого було зазначено кількість вилученого наркотичного засобу, вагою до 3 грам.

Після цього, ОСОБА_3 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та їх наслідки,повідомив ОСОБА_6 , що зберігання указаної кількісті наркотичного засобу тягне за собою кримінальну відповідальність, за яку він може отримати покарання у виді позбавлення волі.

Розуміючи незаконність вимог та протиправність дій ОСОБА_3 , з метою викриття та припинення злочинної діяльності вказаного військовослужбовця, 10.04.2023 ОСОБА_6 звернувся до правоохоронних органів, та подальші дії вчиняв під оперативним контролем правоохоронних органів.

Так, 04.07.2023 о 13 год. 36 хв. на сходах по вул. Приморська (неподалік будинку №37) ОСОБА_6 зустрівся з ОСОБА_3 та у ході бесіди останній повторно повідомив ОСОБА_6 про те, що досудове розслідування проводиться співробітниками поліції, а також про те, що експертиза по наркотичним засобам буде завершена в серпні. Також ОСОБА_3 наголосив ОСОБА_6 про необхідність надання грошових коштів задля отримання раніше обговореного результату.

Надалі, 06.07.2023, ОСОБА_6 стало відомо, що його викликають до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону на 16 год. 00 хв.

Після цього, о 10 год. 31 хв. ОСОБА_6 , з метою дізнатись підстави такого виклику та його подальші дії, зателефонував до ОСОБА_3 . У ході телефонної розмови останній повідомив ОСОБА_6 , що йому відомо про факт виклику ОСОБА_6 до прокуратури, однак підстави не зазначив. Ураховуючи викладе, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_3 зустрітись, на що останній погодився, попередньо узгодивши місце зустрічі.

В цей самий день, зустрівшись об 11 год. 01 хв. по вул. Приморська, біля будинку 37 у м. Одесі, на сходах в напрямку парку ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів повідомив ОСОБА_6 , що вказаний виклик, організував сам він, за допомогою своїх зв`язків в правоохоронних органах. Такі дії ОСОБА_3 пояснив тим, що ОСОБА_6 до теперішнього часу не надав йому неправомірну вигоди, розміром 2000 доларів США.

Надалі, 07.07.2023, о 12 год. 38 хв. ОСОБА_6 , діючи під контролем правоохоронних органів, заздалегідь погодивши з ОСОБА_3 у телефонній розмові час та місце зустрічі, прибув на вул. Приморська (неподалік будинку №37), м. Одеса, де о 12 год. 55 хв. зустрівся з останнім на сходах в напрямку парку за географічними координатами 46.492763, 30.732985. У ході зустрічі, ОСОБА_3 роз`яснив ОСОБА_6 , порядок спілкування з правоохоронними органами, судом.

Після передачі ОСОБА_6 о 13 год. 02 хв. 07.07.2023 р. ОСОБА_3 , неправомірної вигоди у розмірі 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України на 07.07.2023 р. становить 73137 грн. 20 коп.за здійснення впливу на прийняття рішення слідчими та прокурорами у кримінальному провадженні №0000107, тобто особами, уповноваженими на виконання функцій держави, щодо ініціювання питання про призначення ОСОБА_6 покарання у вказаному кримінальному провадженні, не пов`язаному з обмеженням чи позбавленням волі, о 13 год. 03 хв. ОСОБА_3 було затримано працівниками правоохоронного органу в порядку ст. 208 КПК України.

За таких обставин, своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.369-2 КК України, за кваліфікуючими ознаками одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся та вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях визнав, підтвердив обставини кримінальних правопорушень, що описані в обвинувальному акті. Додатково пояснив, що дійсно здійснив корупційне правопорушення але вважає, що його дії були ганебними, обіцяв не порушувати закон надалі й стати на шлях виправлення.

Прокурор просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 93 500,00 грн.

Приймаючи до уваги вищенаведене, судом встановлено, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, повністю доведена та підтверджена матеріалами провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд кваліфікує за ч. 2 ст. 369-2 КК України одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Судом в порядку вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувалися, окрім характеризуючих матеріалів, наданих прокурором.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення ґрунтується на наданих у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ретельно дослідивши пояснення й щире каяття ОСОБА_3 , суд прийшов до висновку, що вони є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно нього.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, зі всіма кваліфікуючими ознаками.

Відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до абз. 3 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Крім того, як неодноразово наголошував у своїх висновках Верховний Суд, що суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Пунктом 3 частини 1 статті 65 КК України передбачено, що суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. У пункті 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначено, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

З урахуванням вищенаведеного, керуючись вимогами виваженості та справедливості, з метою виправлення і запобігання вчиненню нових правопорушень,суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе за умови призначення покарання у вигляді максимального штрафу. На підставі вищезазначеного, суд вважає, що таке покарання буде законним, достатнім і справедливим для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також надасть підстави для його майбутньої соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Питання про речові докази, процесуальні витрати та цивільних позов, суд вирішує в порядку ст.100, 124, 129 КПК України.

У кримінальному провадженні цивільний позов відсутній.

По кримінальному провадженню наявні судові витрати: судово-технічна експертиза документів Одеського НДІСЕ на суму 9559,20 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень двадцять копійок); криміналістична експертиза по дослідженню спеціальних хімічних речовин Одеського НДІСЕ на суму 9559,20 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять гривень двадцять копійок). Загальна сума судових витрат складає 19 118,40 гривень (дев`ятнадцять тисяч сто вісімнадцять гривень 40 копійок).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 124, 129, 349, 368, 373-374, 376, 392-395, КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у розмірі п`яти тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму у розмірі 93 500,00 грн.

Обраний Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 06.10.2023 р. запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною цілодобово залишати житло скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Держави Україна судові витрати у розмірі 19 118,40 гривень (дев`ятнадцять тисяч сто вісімнадцять гривень 40 копійок).

Скасувати арешт, накладений Ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 13.07.2023 р. по справі №947/21895/23, провадження №1-кс/947/8830/23, а саме з мобільного телефону «OxygenOS» OnePlus 9 Pro, моделі LE2127; банкноти схожі на валюту долари США в кількості 20 штук номіналом 100 доларів кожна (загальна кількість 2000 доларів США) з наступними номерами: KF39029967B, KF34713340A, KB13038571D, HL65564899D, CB14616347D, HB55638600N, DB18488066A, FB03978583D, KG61965793A, KJ20428999A, HF31146914F, FF94975714C, HB82014280F, HK24250602B, AB58204968D, AB31606533F, AB13743538E, DB81322042C, FK29926313B, AB40686864T; банківська картка «ПриватБанк» №185758.

Скасувати арешт, накладений Ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 13.07.2023 р. по справі №947/21895/23, провадження №1-кс/947/8831/23, а саме з серветки із змивами з лівої долоні та пальців руки ОСОБА_3 , серветки із змивами правої долоні та пальців руки ОСОБА_3 , контрольного зразку серветки без виготовлених змивів з долонь і пальців рук затриманого ОСОБА_3 .

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

мобільний телефон «OxygenOS» OnePlus 9 Pro, моделі LE2127 та банківську картку «ПриватБанк» № НОМЕР_2 повернути обвинуваченому;

банкноти схожі на валюту долари США в кількості 20 штук номіналом 100 доларів кожна (загальна кількість 2000 доларів США) з наступними номерами: KF39029967B, KF34713340A, KB13038571D, HL65564899D, CB14616347D, HB55638600N, DB18488066A, FB03978583D, KG61965793A, KJ20428999A, HF31146914F, FF94975714C, HB82014280F, HK24250602B, AB58204968D, AB31606533F, AB13743538E, DB81322042C, FK29926313B, AB40686864T повернути Управлінню СБУ в Одеській області;

DVD-R диск, на якому міститься аудіозапис розмови ОСОБА_6 з ОСОБА_3 зберігати в матеріалах кримінального провадження;

серветки із змивами з лівої долоні та пальців руки ОСОБА_3 , серветки із змивами правої долоні та пальців руки ОСОБА_3 , контрольного зразку серветки без виготовлених змивів з долонь і пальців рук затриманого ОСОБА_3 знищити.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та на нього може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Суддя Приморського районного

суду м. Одеси ОСОБА_1