ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2023 Справа №607/9288/14-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , представника потерпілої ОСОБА_6 , у м.Тернополі в залі суду під час відкритого судового засідання в кримінальному провадженні №0004411, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Углегорськ, Донецької області, українки, громадянинки України, одруженої, освіта середня спеціальна, прачуючої на посаді старшого електромеханіка Тернопільської філії концерн радіо та телебачення Інтертелеком, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судженої,

про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.125 КК України, -

встановив:

ОСОБА_4 27 листопада 2013 року близько 12 год. 45 хв. перебувала у АДРЕСА_2 , де під час словесного конфлікту, через особисті неприязні стосунки з ОСОБА_5 , у неї виник умисел заподіяти їй тілесне ушкодження. ОСОБА_4 27 листопада 2013 року близько 12 год. 45 хв., перебуваючи неподалік будинку АДРЕСА_2 підійшла до ОСОБА_5 , погрожувала їй та її близьким родичам фізичною розправою заподіянням тілесних ушкоджень. Усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, бажаючи їх настання ОСОБА_4 зловила ОСОБА_5 за плече, шарпнула і умисно рукою нанесла їй удар в обличчя та своєю сумкою кілька разів вдарила по голові, спричинивши травму голови, що супроводжувалася струсом головного мозку і за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

В суді, на запитання передбачені ст.348 КПК України, обвинувачена ОСОБА_4 надала відповіді: суть обвинувачення зрозуміла, вини не визнає, бажає надавати показання. Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди не визнає.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 надала показання: жодних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 вона не наносила. Крім того, в її руках була маленька замшева сумочка, зовсім не схожа на ту, з якою було проведено слідчий експеримент. В руках у неї крім сумочки був пакет з речами онуки. На ній була тяжка дублянка з рукавом реглан, тому наносити удари в ній з сумкою в руках і пакетом вона не могла. Також вона не могла нанести ОСОБА_5 тілесні ушкодження, зазначені у висновку експерта за результатами судово-медичної експертизи. Сумку і пакет вона тримала в руці. Вперше з ОСОБА_5 вона зустрілась на судовому засіданні по справі по обвинуваченню ОСОБА_7 , де вона перебувала в якості вільного слухача. В ході судового розгляду справи стосовно ОСОБА_7 допитували окрім ОСОБА_5 також інших експертів. Чи був у неї конфлікт з ОСОБА_5 не пригадує. Крім того, ОСОБА_5 чи її дітям, а також судді вона не погрожувала і ніколи не вживає ненормативну лексику. Вона бачилась 27 листопада 2013 року із ОСОБА_5 , однак жодних тілесних ушкоджень їй не спричиняла.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 надала показання: 27 листопада 2013 року близько 12 год. 40 хв. вона поверталась із судового засідання у кримінаній справі про обвинувачення ОСОБА_7 , де її було допитано в якості експерта. Повертаючись по дорозі на своє робоче місце по АДРЕСА_2 , її наздогнала ОСОБА_4 , яку вона впізнала, оскільки під час судового засідання вона сиділа в залі суду в якості вільного слухача, та висловлювалась в її сторону нецензурними словами. Суддя ОСОБА_8 неодноразово їй робила зауваження, та після трьох зауважень ОСОБА_4 була видалена з зали суду. Наздогнавши ОСОБА_9 схопила її за ліву руку, шарпнула, після чого схопила з лівої сторони за волосся та потягнула в сторону рогу житлового будинку АДРЕСА_2 , вирвавши при цьому жмут волосся, після чого своєю сумкою почала наносити удари з лівої сторони в голову, чим завдала болю. Після того, як ОСОБА_4 вирвала жмут волосся, побачивши його в руці та налякавшись, вона кинула волосся на землю, та покинула місце події. Взявши мобільний телефон, потерпіла почала телефонувати прокурору ОСОБА_10 , який сказав що йде позаду. Коли він її наздогнав, вона розказала йому про те що сталось, на що ОСОБА_10 відповів, що бачив ОСОБА_4 , яка вже йшла від потерпілої в протилежному напрямку. Після цього потерпіла пішла на роботу та доповіла своєму керівництву і написала заяву, але враховуючи те, що після обіду було призначено слухання кримінальної справи, вона зателефонувала судді ОСОБА_8 та повідомила, що не може бути присутня в судовому засіданні у зв`язку з поганим самопочуттям та важким моральним станом, однак суддя попросила щоб потерпіла таки з`явилась в судове засідання. Після обіду слухання справи було продовжено, однак ОСОБА_4 в залі судового засідання не було. При цьому прокурором в судовому засіданні під звукозапис було оголошено про конфлікт який відбувся. Після судового засідання вона направилась на своє робоче місце, де вона написала заяву про вчинений злочин, яку подала після закінчення робочого дня. Після того, як її було допитано, слідчий прийняв рішення оглянути місце події, під час огляду якого було вилучено та приєднано до матеріалів кримінальної справи жмут волосся. Після цього вона зі своїм чоловіком направилась в травмпункт, де її оглянув лікар та було зафіксовано сліди побоїв. По рекомендації лікаря вона направилась в неврологічний відділ клінічної лікарні, де її оглянув лікар невропатолог. Наступного дня її було госпіталізовано в нейрохірургічне відділення Тернопільської обласної клінічної лікарні, де вона перебувала на лікуванні з 28 листопада по 05 грудня. Після нанесених травм і заподіяної моральної шкоди вона продовжує періодичне лікування, оскільки враховуючи обставини справи, обвинувачена підірвала її службовий авторитет, завдала їй моральних страждань, що відобразилось на відносинах з колегами та в сім`ї. Також, потерпіла ОСОБА_5 надала показання: 27 листопада 2013 року близько 12 год. 45 хв. вона поверталась з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області в напрямку місця своєї роботи. На вул.За Рудкою ОСОБА_4 схопила її за ліве плече, долонею нанесла удар у ліву половину обличчя, потягнула за волосся та жіночою сумкою наносила удари в волосяну частину голови зліва. Під час нанесення ударів ОСОБА_4 висловлювала їй словесні погрози та образи, а також сказала: «що ти таке говориш в суді». Вона бачила ОСОБА_4 в судовому засіданні в якому її допитували в якості експерта, тому вона припустила, що це має відношення до того кримінального провадження, в якому вона допитувалась в якості експерта. Того ж дня вона зверталась в травмпункт та згідно довідки травмпункту та висновку лікаря їй було поставлено діагноз закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку. Після цього вона пішла на роботу та рапортом повідомила свого безпосереднього керівника про вказаний конфлікт. Після роботи вона звернулась у травмпункт. Після огляду вона звернулась до невропатолога у обласну лікарню. На наступний день вона звернулась в судово медичну установу, де була оглянута судово медичним експертом.

В суді свідок ОСОБА_11 надав показання: 27 листопада 2013 року він був присутній на судовому засіданні по кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_7 . Під час судового засідання він був свідком допиту потерпілої, яка допитувалась в якості експерта. В судовому засіданні було оголошено перерву, та судове засідання продовжилось після обіду. Його дружина була присутня в судовому засіданні до обіду та під час судового засідання суддя зробила їй два зауваження, перше з приводу того, що його дружина в судовому засіданні спілкувалась з невісткою, в цей час допитувалась потерпіла. Друге зауваження було зроблено у зв`язку з тим, що вона була незадоволена діями судді. Через деякий час його дружина ОСОБА_4 самостійно встала та вийшла з зали судового засідання. Після судового засідання, він прийшов додому та зустрівся з дружиною, яка повідомила йому про те, що в неї відбувся інцидент з ОСОБА_5 , вона її вдарила кілька разів сумкою. Де перебувала його дружина після першої половини судового засідання йому невідомо. Після обідньої перерви в судовому засіданні потерпіла не повідомляла про те, що їй було завдано тілесних ушкоджень ОСОБА_4 , при цьому прокурор повідомив, що на свідка чинився тиск з боку вільного слухача. Будь-яких образливих слів ОСОБА_4 в судовому засіданні не висловлювала, судді ОСОБА_8 не погрожувала та в полі зору потерпілої вільні слухачі не перебували. ОСОБА_5 до вільних слухачів не оглядалась.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 надав показання: 27 листопада 2013 року біля обідньої пори він йшов зі сторони залізничного моста в сторону будинку, що розташований біля перехрестя по вул.За Рудкою, 33 у м.Тернополі. На другій стороні дороги, на розі будинку побачив дві жінки. Одна жінка з темним кольором волосся, інша зі світлим. Вони стояли і говорили. Жінка з темним кольором волосся сумочкою вдарила двічі жінку зі світлим кольором волосся. Після цього жінка з темним кольором волосся пішла по вул.Чехова в сторону податкової, а його сусідка ОСОБА_4 , яку він впізнав після того, як вона повернулась до нього обличчям, перейшла дорогу та пішла в сторону вул.Крушельницької, а він пішов до свого адвоката. Чи наносила ОСОБА_4 будь-які удари потерпілій він не бачив, при цьому вказані жінки не постійно перебували в полі його зору.

В суді свідок ОСОБА_13 надала показання: 27 листопада 2013 року вона була присутня на судовому засіданні у кримінальній справі, яка стосувалась її батька. Поруч з нею сиділа ОСОБА_4 . В судовому засіданні проводився допит свідка ОСОБА_5 та ОСОБА_7 задавав їй запитання. Під час допиту свідка, вона обговорювала зі своєю свекрухою те, хто забере дитину зі школи після обіду, у зв`язку з чим суддя зробила їм зауваження. Друге зауваження стосувалось того, що відбувалось в судовому засіданні, оскільки суддя неодноразово відхиляла запитання, які її батько задавав свідку. Після другого зауваження ОСОБА_4 обурилась та покинула зал суду. Судове засідання закінчилось перед обідом тому вона пішки пішла додому, щоб взяти автомобіль та поїхати за дочкою. Куди пішла свекруха їй невідомо, однак під час судового засідання вона передала їй речі, які належать дочці, тому їдучи по дорозі зі школи вона підібрала ОСОБА_4 на зупинці. Перед цим, на вул.За Рудкою, вона бачила прокурора ОСОБА_10 , який спілкувався зі свідком ОСОБА_5 . Взявши автомобіль вона поїхала за дочкою в школу. Також на зупинці вона підібрала ОСОБА_4 , яка повідомила про те, що спілкувалась з ОСОБА_5 . Після обідньої перерви вона повернулась в судове засідання, в якому мала надавати показання ОСОБА_5 в якості експерта, однак перед судовим засіданням прокурор повідомив, що на свідка ОСОБА_5 під час перерви між судовими засіданнями був здійснений тиск.

В суді ОСОБА_14 надала показання: з ОСОБА_5 вона особисто незнайома та побачила її вперше 26 листопада 2013 року в залі судового засідання. Однак, вона знала ОСОБА_5 заочно, оскільки була захисником у кримінальній справі, у якій є експертні висновки складені ОСОБА_5 . У вказаній справі ОСОБА_5 допитувалась тричі у суді першої інстанції. Оскільки вона ознайомлювалась з матеріалами справи, відповідно вона знайомилась і з експертними висновками ОСОБА_5 27 листопада 2013 року вона була в судовому засіданні в якості захисника у кримінальній справі №1681122. В судовому засіданні ніхто з присутніх до ОСОБА_5 з образливими словами та погрозами не звертався. Вона не чула в судовому засіданні образливих, нецензурних слів та погроз ні зі слів сторони обвинуваченого, ні зі сторони вільних слухачів. Зокрема, в судовому засіданні продовжився допит експерта ОСОБА_5 , який був розпочатий 26 листопада 2013 року. В судове засідання 26 листопада 2013 року були викликані свідки, в тому числі ОСОБА_5 , яку не встигли допитати у вказаному судовому засіданні. ОСОБА_7 неодноразово заявляв судді відводи, які суддею були залишені без задоволення, у зв`язку з чим суддя видалила ОСОБА_7 з зали судового засідання. Оскільки вона виконувала обов`язки захисника ОСОБА_7 , тому вона допитувала свідків. Коли було розпочато допит свідка ОСОБА_5 , суддя була змушена викликати швидку допомогу, оскільки вона погано себе почувала і не могла продовжувати допит експерта. 27 листопада 2013 року було продовжено допит експерта ОСОБА_5 . В судовому засіданні були присутні прокурор, ОСОБА_7 , експерт ОСОБА_5 та троє вільних слухачів. Суддя повинна була з`ясувати, чи можуть бути експертні висновки ОСОБА_5 належними та допустимими доказами у кримінальній справі. Обвинувачений ОСОБА_7 доказував судді, що ОСОБА_5 склала експертні висновки не маючи первинних бухгалтерських документів та те, що вона не склала експертний висновок, а просто переписала покази свідка ОСОБА_15 . ОСОБА_5 проводила судово-бухгалтерську експертизу по справі, тому мала бути спеціалістом у цій галузі, проте не могла відповісти на запитання, які стосуються бухгалтерського обліку. ОСОБА_5 відповіла, що питання щодо регістрів бухгалтерського обліку не відносяться до її компетенції. В судовому засіданні було помітно, як суддя перешкоджала ОСОБА_7 проводити допит експерта. На 20 хвилині судового засідання в залі почався шепіт, тому суддя зробила перше зауваження вільному слухачеві, після чого ОСОБА_4 вибачилась. Друге зауваження суддя зробила приблизно на 45 хвилині судового засідання. Після другого зауваження ОСОБА_4 почала збирати свої речі та вирішила покинути зал судового засідання. Біля дверей ОСОБА_4 сказала : «Ви не суддя». При цьому в судовому засіданні ОСОБА_4 до ОСОБА_5 не зверталась та не ображала її. Після обіду було продовжено допит експерта ОСОБА_5 . Перед початком судового засідання прокурор ОСОБА_10 подав клопотання про припинення допиту ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що під час обідньої перерви на експерта було здійснено тиск. Вона добре бачила обличчя ОСОБА_5 , однак ознак побиття на її обличчі не було. Про події які відбувались під час обідньої перерви ОСОБА_5 в судовому засіданні не повідомляла та прізвища особи, яка була видалена з зали судового засідання не запитувала.

В суді свідок ОСОБА_7 надав показання: в судовому засіданні яке проводилось в листопаді 2013 року допитували експерта ОСОБА_5 з приводу складеного нею експертного висновку у кримінальній справі №1681122. На початку допиту ОСОБА_5 він не був присутній в залі судового засідання, оскільки порушувались його права як підсудного з боку судді, тому він заявляв судді протести, після яких його було видалено з зали судового засідання. На наступний день продовжився допит експерта ОСОБА_5 . Він задавав їй запитання, однак суддя йому заважала це робити. В залі судового засідання була ОСОБА_4 , його дочка ОСОБА_13 , дружина ОСОБА_14 , сват ОСОБА_11 . Під час судового засідання суддею робились ОСОБА_4 зауваження, у зв`язку з перешіптуванням між ОСОБА_4 та ОСОБА_13 . Суддею було зроблено два зауваження. Через деякий час ОСОБА_4 з власної ініціативи покинула зал судового засідання. Перед виходом ОСОБА_4 сказала до судді «це не суд, а цирк». Після обідньої перерви судове засідання продовжилось. Перед цим прокурор повідомив, що на свідка ОСОБА_5 чинився тиск. Тілесних ушкоджень на тілі ОСОБА_5 він не бачив. Прізвища особи, яка була видалена з зали судового засідання ОСОБА_5 не запитувала.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 надав показання: будучи прокурором відділу прокуратури Тернопільської області він підтримував державне обвинувачення у справі про обвинувачення ОСОБА_7 за ч.3 ст.212 КК України. 27 листопада 2013 року в судовому засіданні в якості експерта допитувалась ОСОБА_5 . Під час допиту ОСОБА_5 , зі сторони вільних слухачів в її сторону пролунали нецензурні слова, у зв`язку з чим суддею було зроблено зауваження. Пізніше, в сторону ОСОБА_5 знову пролунали нецензурні слова, після чого суддею з зали судового засідання було видалено жінку, яка висловлювалась в сторону ОСОБА_5 нецензурними словами. Через деякий час було оголошено обідню перерву тому він направився на своє робоче місце. Проходячи перехрестя вулиць За Рудкою-Чехова, він побачив, що на іншій частині дороги проходить жінка, яка була видалена із зали судового засідання. Як згодом йому стало відомо це була ОСОБА_4 . На іншій стороні стояла ОСОБА_5 . Підійшовши до ОСОБА_5 вона йому пояснила, що до неї підбігла жінка, яка йшла по іншій стороні дороги та побила її, а також вирвала з голови волосся. Обличчя при цьому у ОСОБА_5 було заплакане та червоне. Після обіду судове засідання продовжилось, тому він повідомив про даний факт суддю ОСОБА_8 . Видимих тілесних ушкоджень чи крові на тілі ОСОБА_5 він не бачив.

В суді ОСОБА_16 надав показання: він брав участь в огляді місця події згідно з протоколом огляду від 27 листопада 2013 року в якості спеціаліста. Згідно графіку він був черговим. Йому зателефонував черговий ТМВ поліції та він в складі слідчо-оперативної групи виїхав на місце огляду. Він був на місці огляду за адресою: вул.За Рудкою, 29, м.Тернопіль, приблизно о 19:00 год., в темну пору доби, точної години не пригадує, порядок огляду був дотриманий. Огляд тривав приблизно 20 хвилин. При огляді місця події він знайшов жмут волосся, який було вилучено, упаковано в спеціальне упакування та долучено до протоколу огляду. Також на місці огляду була ОСОБА_5 , слідча ОСОБА_17 .

Слідча ТМВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_17 в судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_5 до 27 листопада 2013 року не була знайома. Протокол огляду місця події від 27 листопада 2013 року був складений нею особисто. Огляд проводився в темну пору доби, пізніше ніж зазначено у протоколі, нею було допущено технічну помилку при зазначені часу проведення огляду. Крім того, огляд проводився за адресою вул.За Рудкою, 29, м.Тернопіль. На місці огляду була ОСОБА_5 яка повідомила, що в обідню пору, після судового засідання, коли вона прямувала на роботу, на вул.За Рудкою її наздогнала жінка, яка почала її шарпати та наносити удари. При огляді місця події було знайдено жмут волосся темного кольору, яке було вилучено та упаковано у спец упакування. При цьому, внаслідок її процесуальної помилки, дане спец упакування не було належним чином скріплено учасниками огляду. Також не було можливості запросити другого понятого, тому у протоколі зазначено лише одного понятого. Також нею помилково було зазначено спеціаліста ОСОБА_16 у графі «представник».

Допитаний в якості спеціаліста ОСОБА_18 (30 травня 2017 року) надав роз`яснення: основними при експертному дослідженні є об`єктивні зміни, які експерт знаходить на тілі постраждалої особи. Це те, що потім кладеться в основу підсумків висновку експерта. Для проведення експертизи, особа має з`явитись з документом який посвідчує особу та постановою слідчого. З постанови слідчого у висновок експерта переносяться ті обставини, які зазначені у постанові в редакції слідчого. Після цього експерт проводить експертний огляд, запитуючи анамнезтичні дані, після чого у розділі «Дослідна частина» експерт зазначає які саме травматичні чи інші зміни він знаходить при огляді. Відомості зазначені в розділі «Обставини справи» не є підставою для складання підсумків. Якщо у експерта є декілька об`єктів, тобто постраждала особа та медичні документи з лікувальної установи, де зазначено її стан, тобто це є окремими об`єктами дослідження. Первинна експертиза у даній справі була визнана судом недопустимим доказом лише тому, що у розділі «Обставини справи» було зазначено дані, які невірно повідомив слідчий. Ці обставини не мали ніякого значення для встановлення виду ушкодження, ступеня тяжкості, давності, тобто для обставин, які були викладені у підсумках. Якщо первинна експертиза визнана недопустимим доказом, в подальшому при проведенні експертизи можуть бути використані інші матеріали, для проведення по них експертного дослідження, які не були задіяні при проведенні первинної експертизи. Але для того, щоб вони були досліджені експертом, вони мають бути визначені судом як об`єкти експертного дослідження. При проведенні експертизи використані дані зазначені у медичних документах, які не були у первинному висновку експерта. Первинний висновок був врахований при проведенні експертизи від 26 липня 2016 року;

В судовому засіданні експерт ОСОБА_18 надав роз`яснення висновку експерта №60 від 16 серпня 2017 року: струс головного мозку ґрунтується на сукупності об`єктивних неврологічних ознак і суб`єктивних проявів, які вказані в амбулаторній картці та картці стаціонарного хворого. Судово-медична експертиза не встановлює ступінь тяжкості тілесних ушкоджень за діагнозом - струс головного мозку, визначеним лише на підставі суб`єктивних скарг. У медичних документах, які вивчалися експертною комісією - амбулаторній картці поліклініки МВД та картці стаціонарного хворого нейрохірургічного відділення Тернопільської університетської лікарні, була наведена об`єктивна симптоматика. Сукупність об`єктивних і суб`єктивних неврологічних симптомів дала підставу підтвердити діагноз, який визначено лікарями. Судово-медична експертиза ґрунтується лише на дослідженні матеріальних об`єктів. Струс головного мозку є проявом дії тупих предметів, тобто всього того, що нас оточує за винятком гострих предметів і вогнепальної зброї. Усі механічні ушкодження заподіюються тупими предметами. Тупі предмети визначаються за властивостями ушкодження. Обставини вказані в ухвалі суду не є об`єктом судово-медичної експертизи. Висновок не ґрунтується на цих даних. ОСОБА_4 і ОСОБА_5 назвали різні джерела. Для надання відповіді на запитання чи могло утворитися тілесне ушкодження від нанесення удару сумкою у якій щось було, необхідно щоб у протоколі відтворення обстановки і обставин події або слідчого експерименту було зазначено про нанесення таких ударів, тобто те, що можна вивчати, аналізувати і тоді включати у висновок експерта і у підсумкову його частину. Проте, таких даних комісія не отримала і експерти обмежилася тим, що їм надав суд. Тому, висновок складено лише на підставі двох медичних документів. Того, що вивчили експерти було достатньо для складення висновку експерта №60 від 23.06.2018 року. Але обмеження експертів у інформації обмежило експертні можливості. Комісія експертів могла б проаналізувати, як змінювалися і де, які синці були виявлені при огляді. Тобто були обмежені діагностичні можливості експертизи.

В судовому засіданні експерт ОСОБА_19 роз`яснив висновок експерта №60 від 16 серпня 2017 року: при експертному дослідженні обставини справи не досліджувалися, а лише медична карта стаціонарного пацієнта та амбулаторна карта. Об`єктивними симптомами ЗЧМТ у ОСОБА_5 були: в`яла, різко астенізована, установчий горизонтальний ністагм при погляді в сторони, хиткість в позі ромберга, симптом Маринеску-Радовича слабопозитивний двобічно.

Експерт ОСОБА_20 в суді 26 лютого 2018 року роз`яснила висновок експерта №60 від 16 серпня 2017 року: вона повністю згідна з висновком комісії і роз`ясненнями, які надали експерти ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Крім цього, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, доводиться матеріалами кримінального провадження доказами наданими стороною обвинувачення, а саме:

- заявою ОСОБА_5 від 27 листопада 2013 року адресованою начальнику Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_21 , у якій остання зазначила, що 27 листопада 2013 року в період з 11:00 год. 12:45 год. вона знаходилась в залі судового засідання Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області, де її допитували в якості експерта по кримінальній справі по обвинуваченню директора ТОВ «Мелвіс» ОСОБА_7 . В ході допиту невідома їй жінка, яка знаходилася в залі, під час слухання справи в якості вільного слухача, неодноразово обзивала її образливими словами, за що була видалена із залу суду головуючим суддею. Після закінчення допиту, повертаючись на своє робоче місце, проходячи по вул.За Рудкою, біля будинку №29, її наздогнала та сама жінка, яка обзивала її в залі суду, одягнута в жіночу дублянку бежевого кольору з капюшоном. Несподівано підбігши ззаду, схопила за руку, почала шарпати, обзивати нецензурними, образливими словами та погрожувала фізичним знищенням за нібито неправдиві свідчення в суді. Нанесла їй удар в область обличчя рукою, а потім ще декілька ударів жіночою сумкою по голові, від яких вона відчула фізичну біль. В подальшому, схопила за волосся і сильним ривком вирвала його пасмо. Це тривало декілька хвилин і супроводжувалося образливими і погрозливими висловами. Як їй стало відомо в подальшому, імовірно прізвище даної особи ОСОБА_13 жителька АДРЕСА_3 . Просить вжити заходів для притягнення вищевказаної особи до відповідальності та недопущення в майбутньому протиправних дій відносно неї;

- копією протоколу судового засідання у справі №1915/13632/2012, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України за період з 23 листопада 2013 року по 25 січня 2014 року. Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що в судовому засіданні 27 листопада 2013 року проводився допит експерта ОСОБА_5 . У зв`язку з обідньою перервою по справі оголошено перерву до 14 год. 15 хв. 27 листопада 2013 року. О 14 год. 15 хв. оголошено про продовження судового засідання та допиту експерта ОСОБА_5 . Перед початком допиту прокурор ОСОБА_10 повідомив, що після закінчення судового засідання, експерт ОСОБА_5 поверталась на своє робоче місце та на неї був здійснений напад, чинився тиск морального та фізичного характеру. У зв`язку з наведеним прокурор просив припинити допит експерта ОСОБА_5 , змінити порядок дослідження доказів, а саме, оголосити висновки, які були зроблені експертом ОСОБА_5 та перейти до допиту іншого свідка. Заслухавши думку учасників судового розгляду суддя постановила клопотання прокурора задовольнити частково, змінити порядок дослідження доказів, зокрема, оголосити висновки судових експертиз наданих експертом ОСОБА_5 та продовжити допит експерта ОСОБА_5 по суті наданих висновків;

- носієм інформації оптичним диском із звукозаписом судового засідання Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за 27.11.2013 року, початок в 11:00 год. закінчення в 13:00 год., у кримінальній справі №1915/13632/12, на якому зафіксовано те, що головуюча суддя ОСОБА_8 робила два зауваження ОСОБА_4 на 21 та 46 хвилинах звукозапису. Після другого зауваження на 48:45 хв звукозапису ОСОБА_4 говорить «ви не суддя» та виходить із зали судового засідання;

- копією спецповідомлення про надзвичайну подію №533/8/08-019-050 від 27 листопада 2013 року начальника ВВБ ГУ Міндоходів у Тернопільській області ОСОБА_22 , адресованого ГУВБ Міністерства доходів і зборів України, з якого вбачається, що 27 листопада 2013 року біля 13.00 год. на вул. За Рудкою, 29 м. Тернополя, було вчинено напад на ст. оперуповноваженого ВВБ ГУ Міндоходів у Тернопільській області майора податкової міліції ОСОБА_5 , яка поверталася до місця роботи із Тернопільського міськрайонного суду. Напад вчинено ОСОБА_13 жителькою АДРЕСА_3 , яка була присутня в залі судового засідання під час слухання кримінальної справи. В ході нападу ОСОБА_5 нанесено декілька ударів сумкою та руками в область голови, які спричинили фізичну біль, супроводжувалися погрозами життю та образливими словами. За медичною допомогою не зверталася. ОСОБА_5 викликалася до суду в якості свідка по кримінальній справі по обвинуваченню директора ТОВ «Мелвіс» ОСОБА_7 в ухиленні від сплати податків в особливо великих розмірах, де була допитана в якості експерта, оскільки в минулому, працюючи в НДЕКЦ при УМВС України в Тернопільській області нею в кримінальній справі проводилася судово-економічна експертиза. Про факт вчинення відносно неї насильницьких дій подала заяву до Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області;

- випискою із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданої Комунальним закладом Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» від 05 грудня 2013 року, відповідно до якої ОСОБА_5 встановлено діагноз: закрита черепно-мозкова травма (27.11.13). Струс головного мозку. Забій м`яких тканин лівої тім`яної ділянки. Зі слів хворої травма отримана 27 листопада 2013 року приблизно о 12:45 год. побита невідомою по вул.За Рудкою;

- копією витягу з кримінального провадження №0004411 від 27 листопада 2013 року, з якого вбачається, що 27 листопада 2013 року близько 12:45 год. ОСОБА_4 перебуваючи по вул.За Рудкою, 29, м.Тернопіль, погрожувала насильством ОСОБА_5 та її сім`ї у зв`язку з виконанням останньою службових обов`язків експерта НДЕКЦ при МВС України в Тернопільській області;

- довідкою Тернопільської міської лікарні швидкої допомоги Тернопільської міської ради №14751 від 30 червня 2016 року, з якої вбачається, що ОСОБА_5 , 1977 р.н., 27 листопада 2013 року о 23 год. 30 хв. звернулася в травмпункт з приводу: «27.11.2013 року о 12:45 год.». Діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку, забій лівої тім`яної ділянки;

- висновком експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я №60 від 16 серпня 2017 року, відповідно до якого: 1. За даними наданих судом і вивчених медичних документів, гр-ка ОСОБА_5 28 листопада 2013 року звернулася по медичну допомогу у поліклініку СОЗ УМВСУ в Тернопільській області і за направленням лікаря-невролога того ж дня була госпіталізована у нейрохірургічне відділення Тернопільської університетської лікарні, де перебувала на стаціонарному лікуванні до 05 грудня 2013 року. При первинному зверненні ОСОБА_5 у поліклінічну установу, подальшому лікарському обстеженні, спостереженні і лікуванні у спеціалізованому нейрохірургічному стаціонарі у неї була виявлена травма голови - закрита черепно-мозкова травма у виді струсу головного мозку, що підтверджується наведеними у медичній карті № 02/12186 об`єктивною неврологічною симптоматикою і клінічним перебігом травматичного процесу, властивими для такого виду травми, та вказівкою на забиття ("забій") м`яких тканин лівої тім`яної ділянки голови. Діагноз - "забій м`яких тканин голови", вказаний також у запису лікаря-невролога поліклініки СОЗ УМВСУ від 28.11.2013. 2.Виявлені у ОСОБА_5 ушкодження, з огляду на їх морфологічні назви і властивості, спричинені дією тупого предмета (групові та індивідуальні особливості якого визначити не можна через відсутність в описанні ушкоджень будь-яких ототожнюючих ознак), незадовго до її звернення по медичну допомогу, не виключено, у вказаний в ухвалі суду і наданих медичних документах термін події - 27.11.2013. 3.Травма голови у ОСОБА_5 , що супроводжувалася струсом головного мозку, за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень із короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні/21 день (п. 2.3.3. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень" - МОЗ України, Київ, 1995).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 22 листопада 2019 року з таблицею ілюстрацій до нього, згідно з яким потерпіла ОСОБА_5 послідовно розповіла та продемонструвала обставини і механізм нанесення їй тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . Зокрема потерпіла повідомила та показала, що 27.11.2013 року близько 12:40 год. перебуваючи на розі будинку АДРЕСА_2 , її наздогнала агресивно налаштована ОСОБА_4 , яка почала виражатися в її сторону нецензурними словами та погрожувати фізичною розправою. В ході чого ОСОБА_4 правою рукою схопила її за ліву руку вище ліктя, після чого ОСОБА_4 лівою рукою схопила її за волосся із лівої сторони голови і потягнула в сторону будинку, в результаті чого вирвала жмут волосся. Після цього ОСОБА_4 нанесла їй один удар долонею правої руки в ділянку верхньої губи із лівої сторони. Надалі ОСОБА_4 , утримуючи в обох руках свою сумку нею нанесла їй близько 5-6 ударів в ділянку голови. Вона вирвалася і втекла від ОСОБА_4 ;

- амбулаторною карткою стаціонарного хворого ОСОБА_5 , 1977 р.н., №191735 з якої вбачається, що ОСОБА_5 28 листопада 2013 року зверталась до лікаря невролога із скаргою на головний біль зліва, нудоту, дратівливість, зазначивши, що 27 листопада 2013 року була побита невідомою жінкою. Втратила свідомість на декілька секунд. Діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку. Забій м`яких частин голови. У вказаній медичній картці міститься копія виписки із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданої Комунальним закладом Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» від 05 грудня 2013 року;

- медичною картою стаціонарного хворого ОСОБА_5 №02/12186 Комунального закладу Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня» відповідно до якої ОСОБА_5 встановлено діагноз: закрита черепно мозкова травма (27.11.2013), струс головного мозку, забій м`якої тканини лівої тім`яної ділянки. Зі слів хворої травма отримана 27 листопада 2013 року приблизно о 12:45 год. побита невідомою по вул.За Рудкою;

- копією книги відвідування Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за 27 листопада 2013 року, з якої вбачається, що ОСОБА_14 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 перебували у приміщенні суду.

Стосовно зазначення у заяві ОСОБА_5 від 27 листопада 2013 року адресованій начальнику Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області ОСОБА_21 , а також у спецповідомленні про надзвичайну подію №533/8/08-019-050 від 27 листопада 2013 року начальника ВВБ ГУ Міндоходів у Тернопільській області ОСОБА_22 імені по батькові особи « ОСОБА_13 », суд зазначає, що в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 повідомила, що на час вчинення стосовно неї кримінального правопорушення та оформлення даних документів їй не було відоме точне ім`я по батькові особи, яка вчинила стосовно неї кримінальне правопорушення. Свідки ОСОБА_14 та ОСОБА_7 в судовому засіданні підтвердили, що прізвища та імені по-батькові особи, яка була видалена з зали судового засідання ОСОБА_5 ні в кого з учасників не запитувала.

Вирішуючи клопотання обвинуваченої ОСОБА_4 про визнання недопустимим доказом висновку експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я №60 від 16 серпня 2017 року суд зазначає, що обвинувачена ОСОБА_4 не надала суду доказів і не довела, що вказаний висновок отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією України та Законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України чи здобутий завдяки інформації отриманій внаслідок істотного порушення прав і свобод людини. Даних про те, що під час проведення експертизи були порушені вимоги Інструкції про проведення судово-медичної експертизи чи норм КПК України судом не встановлено, тому підстави для визнання доказу недопустимим відсутні.

Також в судовому засіданні досліджено заяву ОСОБА_4 про кримінальне правопорушення від 18 квітня 2014 року, відповідно до якої вона просить внести в Єдиний реєстр досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_5 , передбачене ст.383 КК України завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину, ст.384 КК України завідомо неправдиве показання, атакож газету RIA від 16 липня 2014 року №29, однак вказані доказ суд оцінює критично, оскільки вони суперечать сукупності доказів - матеріалам кримінального провадження.

Враховуючи наведене, оцінивши в сукупності докази винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України суд встановив, що вони отримані у законний спосіб, тобто в порядку вимог КПК України, прямо підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню та мають значення для цього кримінального провадження. Всі матеріали кримінального провадження стороною обвинувачення були відкриті стороні захисту.

Під час судового розгляду кримінального провадження для сторони захисту були створені належні умови щодо реалізації права на захист, забезпечено загальні засади рівності сторін, презумпції невинуватості та справедливість судового розгляду і виконання завдань кримінального провадження. Також, згідно з принципом рівності сторін, змагального процесу, як однієї зі складових справедливого суду стороні захисту було надано розумну можливість представити свої аргументи на умовах, які не ставлять її у гірше становище порівняно з стороною обвинувачення.

Стороною обвинувачення були здійснені передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваної та обвинуваченої ОСОБА_4 на захист і доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Суд критично оцінює показання обвинуваченої ОСОБА_4 , якими вона заперечила факт нанесення будь-яких тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , оскільки вони суперечливі та не узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_12 та потерпілої ОСОБА_5 і не відповідають встановленим обставинам кримінального провадження. Показання обвинуваченої ОСОБА_4 про те, що вона не могла нанести ОСОБА_5 тілесні ушкодження, зазначені у висновку експерта, тому що на ній була тяжка дублянка з рукавом реглан, не відповідають обставинам кримінального провадження, тому суд оцінює їх, як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також, показання ОСОБА_4 про те, що після обідньої перерви на обличчі ОСОБА_5 не було жодних тілесних ушкоджень, не спростовують факту отримання потерпілою тілесних ушкоджень у виді закритої черепно-мозкової травми у виді струсу головного мозку, що підтверджується висновком експерта Тернопільського обласного бюро судово-медичної експертизи Міністерства охорони здоров`я №60 від 16 серпня 2017 року,.

Показання свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 щодо невинуватості ОСОБА_4 суд оцінює критично, оскільки вони на час допиту перебували у родинних відносинах, тобто є зацікавленими особами, та не були учасниками чи безпосередніми очевидцями конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Суд враховує їх показання лише в частині, що не суперечать іншим доказам.

Також, суд враховує, що свідок ОСОБА_11 під час допиту повідомив, що 27 листопада 2013 року після судового засідання по справі про обвинувачення ОСОБА_7 він прийшов додому та зустрівся з дружиною ОСОБА_4 , яка повідомила йому про те, що в неї відбувся інцидент з ОСОБА_5 .

Наявність конфлікту між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтверджується також показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Останній в судовому засіданні повідомив, що 27 листопада 2013 року, в обідню пору, проходячи перехрестя вулиць За Рудкою-Чехова побачив, що на іншій частині дороги проходить жінка, яка була видалена із зали судового засідання, як згодом виявилось це була ОСОБА_4 . На іншій стороні стояла ОСОБА_5 . Також він бачив конфлікт між даними жінками. Крім того, свідок ОСОБА_13 під час надання показань підтвердила, що в обідню пору на вул.За Рудкою, вона бачила прокурора ОСОБА_10 , який спілкувався зі свідком ОСОБА_5 . Свідок ОСОБА_13 також повідомила, що на зупинці вона підібрала ОСОБА_4 , яка повідомила про те, що спілкувалась з ОСОБА_5 .

Враховуючи наведене, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а в сукупності зібрані докази з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку, що обвинувачена ОСОБА_4 винувата у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч.2 ст.345 КК України, яке підтримане потерпілою ОСОБА_5 , суд зазначає, що воно не знайшло свого підтвердження поза розумним сумнівом, оскільки сукупність досліджених та проаналізованих судом доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку не надають можливості суду дійти іншого висновку. Диспозиція ч.2 ст.345 КК України, передбачає, що суспільна небезпека вказаного злочину, полягає в тому, що внаслідок цих дій порушується або може бути порушена нормальна діяльність правоохоронного органу, створюються перешкоди для виконання його працівниками своїх службових обов`язків, підривається їх авторитет, заподіюється шкода здоров`ю, майновим та іншим законним інтересам працівників правоохоронних органів. Основним безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч.2 ст.345 КК України є нормальна діяльність правоохоронних органів, їх авторитет, а додатковим об`єктом - психічна недоторканість працівників правоохоронних органів або їх близьких родичів, їх здоров`я. Під виконанням службових обов`язків розуміється діяльність по виконанню працівниками правоохоронних органів обов`язків по службі. Судом встановлено, що у даному випадку посягання на здоров`я потерпілої ОСОБА_5 мало місце не у зв`язку з виконанням нею своїх службових обов`язків, під час служби, як працівника правоохоронного органу, що є додатковим об`єктом посягання, а на ґрунті особистих неприязних відносин. Крім того, основним об`єктом посягання за даною статтею є нормальна діяльність правоохоронних органів та їх авторитет, які в даному випадку посягання не зазнали. До показань потерпілої ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 нанесла їй тілесні ушкодження у зв`язку з виконанням нею службових обов`язків експерта під час допиту в судовому засіданні у справі №1915/13632/2012, про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, суд відноситься критично, оскільки ці ствердження ґрунтуються на припущеннях.

Проаналізувавши сукупність досліджених судом доказів, суд дійшов висновку, що протиправні дії обвинуваченої не були спрямовані на умисне нанесення ударів потерпілій як працівникові правоохоронного органу, у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків. Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Враховуючи наведене, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що під час досудового розслідування не було встановлено, а прокурором під час судового розгляду кримінального провадження не надано суду доказів наявності в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.345 КК України, тому її слід визнати невинуватою та виправдати у зв`язку з відсутністю складу злочину.

Відповідно статей 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної, відомості, які її характеризують, те, що вона раніше не суджена і є особою пенсійного віку. Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання в обвинувальному акті не зазначено. З метою виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень нею чи іншими особами, з числа альтернативних покарань передбачених ч.2 ст.125 КК України, їй доцільно призначити більш м`яке покарання у виді штрафу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.125 КК України вчинено ОСОБА_4 27 листопада 2013 року. Санкцією ч.2 ст.125 КК України передбачено максимальне покарання у виді обмеження волі на строк до двох років.

Частиною 5 ст.74 КК України передбачено, що особа може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 13 лютого 2018 року у справі № 566/554/16-к (провадження № 51-2110км19), якщо особа заперечує проти закриття справи за нереабілітуючою обставиною та вимагає закриття справи у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, суд за наявності підстав визнає особу винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, постановляє обвинувальний вирок і звільняє особу від покарання, керуючись ч. 1 ст. 49 та ч. 5 ст. 74 КК.

Враховуючи, що з дня вчинення кримінального правопорушення минуло більше трьох років ОСОБА_4 необхідно звільнити від відбування призначеного за ч.2 ст.125 КК України покарання, на підставі вимог п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення 10000 грн. моральної шкоди і передачу її на користь Тернопільської обласної організації Товариства Червоного Хреста України для закупівлі військового обмундирування та підтримки національного війська, підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до частини третьої статті 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди враховуються роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», згідно з якими розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тривалість і характер страждань, істотність вимушених змін у житті потерпілого і виробничих стосунках та інш. Також, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Судом встановлено, що внаслідок вчиненого обвинуваченою ОСОБА_4 кримінального правопорушення потерпілій ОСОБА_5 завдано моральної шкоди, а це фізична біль, емоційні та душевні страждання, хвилюваннях, нервовий стрес та погіршення самопочуття, а також, втрата звичного способу життя на час лікування.

Наведене підтверджується відомостями з амбулаторної картки стаціонарного хворого ОСОБА_5 , 1977 р.н., №191735 з якої вбачається, що ОСОБА_5 28 листопада 2013 року зверталась до лікаря невролога із скаргою на головний біль зліва, зниження апетиту, нудоту, дратівливість, зазначивши, що 27 листопада 2013 року була побита невідомою жінкою. Втратила свідомість на декілька секунд. Діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку. Забій м`яких частин голови. Крім цього, 06 грудня 2013 року ОСОБА_5 повторно зверталась до невролога зі скаргами на помірний головний біль, який посилюється при «зміні погоди», порушення сну.

Побиття нанесло їй психологічну травму, що проявилась у втраті довіри до оточуючих людей, втрати соціальних зв`язків з родичами, друзями та колегами по роботі, сусідами, що також відобразилося на сімейних відносинах. Враховуючи наведене, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, а також, беручи до уваги моральні страждання потерпілої, суд вважає, що заявлений ОСОБА_5 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди підлягає до задоволення в розмірі заявленої суми, але підлягає до стягнення лише на її користь. Щодо передачі цих грошей на користь Тернопільської обласної організації Товариства Червоного Хреста України для закупівлі військового обмундирування та підтримки національного війська необхідно роз`яснити, що її можна здійснити під час виконання рішення суду.

В порядку передбаченому ст.100 КПК України речові докази - амбулаторну картку стаціонарної хворої ОСОБА_5 , 1977 р.н., № НОМЕР_1 , медичну карту стаціонарної хворої - ОСОБА_5 № НОМЕР_2 повернути власнику ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 8, 129 Конституції України, 100, 369-371, 373-376, 392-395, 532, 535 КПК України, 49, 74, 125, 345 КК України, суд,-

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 345 КК України і виправдати.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

На підставі п.2 ч.1 ст.49, ч.5 ст.74 КК України ОСОБА_4 звільнити від покарання призначеного за ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн, у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовільнити частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 10 000 (десять тисяч) гривень моральної шкоди та роз`яснити ОСОБА_5 , що ці гроші можуть бути передані нею на користь Тернопільської обласної організації Товариства Червоного Хреста України для закупівлі військового обмундирування та підтримки національного війська під час виконання рішення суду.

Речові докази:

- амбулаторну картку стаціонарного хворого ОСОБА_5 , 1977 р.н., №191735 та медичну карту стаціонарного хворого ОСОБА_5 №02/12186, повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляції, особами визначеними у ст.393 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення, що набрало законної сили звертається до виконання не пізніше як через три дні з дня набрання ним законної сили або повернення матеріалів кримінального провадження до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області із суду апеляційної інстанції або Верховного суду України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1