Номер провадження: 11-кп/813/259/23
Справа № 504/4436/20
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.10.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.08.2021 у кримінальному провадженні №0000468 внесеному до ЄРДР 15.05.2020 відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Задунаївка, Арцизького району, Одеської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей 2011 та 2017 року народження, працює на посаді головного інспектора Одеської митниці, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Болград, Одеської області, громадянин України, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, депутатом не являється, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, з позбавленням права на керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Застосовано ст. 75 КК України та звільнено ОСОБА_9 від відбування основного покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) ОСОБА_9 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину) і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч .1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_9 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Покладено нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_9 .

ОСОБА_10 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки, з позбавленням права на керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Застосовано ст. 75 КК України і звільнено ОСОБА_10 від відбування покарання, призначеного судом за даним вироком з випробуванням, якщо протягом 1 (одного) ОСОБА_10 не вчинить нового кримінального правопорушення (злочину) і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_10 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжні заходи не обирались.

Речові докази автомобілі «Mercedes-Benz Е320», номерний знак НОМЕР_1 , «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_2 , «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_3 , Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_4 повернуто власникам.

Речовий доказ з написом «Alerus DVD+R 4/7 Gb/120min 16x speed» залишено в матеріалах кримінального провадження.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вартість проведених експертиз експертами Одеського НДІСЕ у сумі 18795,6 грн. на користь держави.

Відповідно до вироку суду першої інстанції, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнані винуватими за наступними обставинами.

14 травня 2020 року, приблизно о 19 годині, водій ОСОБА_9 , керував технічно справним автомобілем марки «Mercedes-Benz Е320», номерний знак НОМЕР_1 , та здійснював рух по проїжджій частині авто дороги сполученням «Одеса-Южне» від м. Южне у напрямку м. Одеси.

Так, ОСОБА_9 , рухаючись по проїжджій частині автодороги «Одеса-Южне» з с. Фонтанка Лиманського району Одеської області, наближався до нерегульованого перехрестя з вулицею Незалежності в с. Фонтанка Лиманського району Одеської області, зі швидкістю 94,5 км/год, яка перевищує дозволену 50 км/год, при русі в населеному пункті, порушив пункти 2.3 б), 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України.

У той самий час по проїжджій частині автодороги сполученням «Одеса-Южне», на зустрічній смузі, водій ОСОБА_10 , керував технічно справним автомобілем «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_2 , та здійснював рух по проїжджій частині автодороги «Одеса-Южне» від м. Одеса у напрямку м. Южне, а саме до с. Фонтанка Лиманського району Одеської області, та, порушуючи пункти 2.3 б), 10.1, 16.13 ч. 1 Правил дорожнього руху України, з метою виконання повороту наліво, а саме на вулицю Незалежності, яка по ходу його руху примикає ліворуч до проїжджої частини автодороги «Одеса-Южне», виїхав на зустрічну половину дороги.

Грубо порушуючи вимоги Правил дорожнього руху і свідомо допускаючи факт можливого виникнення і розвитку аварійної ситуації, водій ОСОБА_9 , при відсутності будь-яких перешкод технічного характеру, керуючи автомобілем, не дотримався швидкісного режиму в населеному пункті, невірно оцінив дорожню обстановку, яка склалася, вкрай уважним не був та не вжив негайно заходи, щодо зменшення швидкості руху аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу, допустив зіткнення правою передньою частиною автомобіля марки «Mercedes-Benz Е320», номерний знак НОМЕР_1 , з правою задньою боковою частиною автомобіля марки «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 , що в подальшому призвело до зміни напрямку руху автомобіля - «Mercedes-Benz Е320», номерний знак НОМЕР_1 , ліворуч на зустрічну смугу з подальшим зіткненням з автомобілем марки «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_12 , який здійснював рух по автодорозі сполученням «Одеса-Южне» у напрямку м. Южне.

За результатами дорожньо-транспортної події водій автомобілю марки «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_3 ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритий осколковий перелом бічних мас крижі зліва на рівні 1, 2-го хребців, перелом куприка, садна правої кисті та правого стегна.

Локалізація та механізм ушкоджень у ОСОБА_12 свідчать про те, що вони могли виникнути 14.05.2020 від дії тупих предметів, якими могли буди частини салону автомобіля в умовах дорожньо-транспортної події та згідно п. 2.2.2. «Правил судово- медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995р.) по критерію тривалості розладу здоров`я відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, водій ОСОБА_9 допустив порушення вимог п. 2.3 б), 1.3. 12.4,12.9 б) Правил дорожнього руху України, якими передбачено: п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3 «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників об`їзду перешкоди У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;

п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (нові зміни з 01.01.2018)»; п. 12.9 «Водієві забороняється: б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7 на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 Знак 3.29 «Обмеження мінімальної швидкості», 3.31 Знак 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».

Окрім цього, водій ОСОБА_10 допустив порушення вимог пунктів 2.3. б), 10.1, 16.13. ч. 1 Правил дорожнього руху України, якими передбачено:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п. 16.13 «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч».

Отже, в умовах даної дорожньо-транспортної події водій автомобіля «Mercedes-Benz Е320», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_9 , виконуючи вимоги пунктів 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, та водій автомобіля «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , виконуючи вимоги пунктів 10.1, 16.13 ч. 1 Правил дорожнього руху України, мали технічну можливість запобігти дорожньо-транспортній події та їх фактичні дії перебувають у причинному зв`язку з її настанням.

Не погодившись з вказаним рішенням в частині призначення додаткового покарання захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає вирок суду першої інстанції невмотивованим та підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Просить вирок суду в частині призначення додаткового покарання ОСОБА_10 скасувати та в іншій частині вирок залишити без змін.

Також не погодившись з вказаним рішенням в частині призначення додаткового покарання захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що при ухвалені вироку судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, висновки суду викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_9 визнати невинним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю того, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_12 та його представник ОСОБА_13 буду належним чином повідомлені про дату та час судового засідання до апеляційного суду не з`явились, однак до початку судового розгляду подали заяву про розгляд без їх участі.

За таких обставин апеляційний суд заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, які не заперечували проти розгляду апеляційних скарг за відсутності потерпілого та його представника, у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України вважав за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілого та його представника.

Під час розгляду апеляційним судом скарг захисник обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 та захисник обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_8 подали клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Прокурор не заперечував проти звільнення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та просив вказані клопотання задовольнити.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Частиною 2 статті 49 КК України матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке відбулось 14.05.2020.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України є нетяжким злочином, за яке передбачено максимальне покарання у виді штрафу до п`яти тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

З дня вчинення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, минуло більш як три роки, стороною обвинувачення не надано суду апеляційної інстанції доказів того, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вчинили інше кримінальне правопорушення чи ухилялись від досудового розслідування або суду, апеляційним судом роз`яснено ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , суть обвинувачення, підстави звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження та обвинувачені не заперечували проти закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав.

Таким чином враховуючи, що у даному кримінальному закінчився строк давності, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку з чим на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягають звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Разом з цим, апеляційний суд вважає за необхідне змінити вирок суду першої інстанції в частині вирішення питання процесуальних витрат на проведення експертиз.

Апеляційний суд звертає увагу, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Вказана позиція апеляційного суду узгоджується з правовою позицією викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 у справі №203/241/17.

Як вбачається з матеріалів справи у даному кримінальному проваджені витрати на залучення експерта становлять 18795,6 гривень, у зв`язку з чим апеляційний суд вважає процесуальні витрати на залучення експерта віднести на рахунок держави.

Керуючись статтями 49, 284, 285, 370, 376, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційні скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_11 та захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України задовольнити.

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.08.2021 у кримінальному провадженні №0000468, внесеному до ЄРДР 15.05.2020, яким ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000468, внесене до ЄРДР 15.05.2020 за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 286КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Речові докази автомобілі «Mercedes-Benz Е320», номерний знак НОМЕР_1 та «Ford Transit», номерний знак НОМЕР_2 , «Ford Fiesta», номерний знак НОМЕР_3 , Toyota Corolla, номерний знак НОМЕР_4 вважати повернутими власникам.

Речовий доказ з написом «Alerus DVD+R 4/7 Gb/120min 16x speed» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 18795,6 гривень віднести на рахунок держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4