Справа № 148/1245/19
Провадження №11-кп/801/900/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 жовтня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000211 за апеляційними скаргами прокурора, захисника ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 20.06.2023, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Тульчин Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Апеляційного суду Вінницької області від 13.08.2012,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк тримання під вартою (строк попереднього ув`язнення) з 09 травня 2019 року до 04 липня 2019 року включно, виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з моменту його фактичного затримання та взяття під варту за цим вироком, а саме з 20.06.2023.

Вирішено питання з процесуальними витратами, цивільними позовами, накладеним арештом та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 в режимі відеоконференції, потерпілої ОСОБА_10 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 08.05.2019 близько 20 годин 20 хвилин водій ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем «VOLKSWAGEN Toureg», реєстраційний номер Республіки Німеччини НОМЕР_1 , під час виїзду на автодорогу сполученням «Тульчин - Немирів», в районі готельно-ресторанного комплексу «Вілапарк», що знаходиться поблизу с. Нестерварка Тульчинського району Вінницької області, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 211540», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався головною дорогою в напрямку м. Немирів.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ-211540» ОСОБА_12 від отриманих травм загинув на місці пригоди. Водій ОСОБА_11 з отриманими тілесними ушкодженнями був госпіталізований до Тульчинської ЦРЛ.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 53 від 30.05.2019 у ОСОБА_12 виявлено такі тілесні ушкодження: розрив печінки, масивний крововилив в черевну порожнину (наявність в черевній порожнині біля 2,8 л. темної рідкої крові), забій правої легені з наявними масивними крововиливами в паренхіму правої легені, масивні крововиливи в тканини середостіння, забійно-рвана рана правої вушної раковини, садна на обличчі та на правій верхній кінцівці. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета (предметів), можливо в термін та за обставин на які вказано в ухвалі суду, тобто при шляхово-транспортній пригоді. Розрив печінки, масивний крововилив в черевну порожнину, забій правої легені з наявними масивними крововиливами в паренхіму правої легені, масивні крововиливи в тканини середостіння відносяться до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя в момент їх спричинення. Дані тілесні ушкодження перебувають у причинно-наслідковому зв`язку зі смертю ОСОБА_12 . Смерть ОСОБА_12 настала внаслідок розриву печінки, масивного крововиливу в черевну порожнину, забою правої легені з наявними масивними крововиливами в паренхіму правої легені, масивних крововиливів в тканини середостіння.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 55 від 13.06.2019 у ОСОБА_11 виявлені такі тілесні ушкодження: перелом Х-го ребра справа, перелом лівої променевої кістки в типовому місці з незначним зміщенням, перелом основи V-oi плюстневої кісточки, середньої клиноподібної кісточки, розрив синдесмоза між 1 та 11 плюстневими кістками, забійні рани лобної ділянки та правого колінного суглобу, забій правої нирки. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердого тупого предмета (предметів), що могло бути в термін на який вказано в ухвалі суду, і по ступеню тяжкості відносяться до середніх тілесних ушкоджень за відсутністю небезпеки для життя, які спричинили тривалий (більш як 21 день) розлад здоров`я.

Згідно з висновком судово-токсикологічної експертизи № 1433 від 31.05.2019 при судово-медичній експертизі крові ОСОБА_7 виявлено етиловий спирт у концентрації 0,8 о/оо.

Відповідно до висновку експертизи технічного стану транспортного засобу № 256 від 13.06.2019 у деталях та вузлах робочої гальмівної системи та рульового керування автомобіля «VOLKSWAGEN Touareg», реєстраційний номер Республіки Німеччини НОМЕР_1 , на момент експертного огляду, експлуатаційних несправностей, які б виникнули до ДТП та могли впливати на можливий некерований рух чи керованість даного автомобіля до початку розвитку події ДТП не виявлено, тобто перебували у працездатному стані.

Згідно з висновком автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 305 від 19.06.2019 в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «ВАЗ 211540», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_11 , з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху. В даній дорожній обстановці дії водія автомобіля «VOLKSWAGEN Touareg», реєстраційний номер Республіки Німеччини НОМЕР_1 , ОСОБА_7 , з технічної точки зору регламентувались вимогами п. 10.1 ПДР. Зіткнення автомобілів «ВАЗ 211540», державний номерний знак НОМЕР_3 , та «VOLKSWAGEN Touareg», реєстраційний номер Республіки Німеччини НОМЕР_1 , сталося на проїзній частині автодороги «Тульчин - Немирів», на лівій смузі руху в напрямку м. Немирів. В ситуації, яка склалася водій ОСОБА_11 не мав технічної можливості попередити зіткнення з автомобілем «VOLKSWAGEN Touareg» шляхом термінового гальмування. В ситуації, яка склалася в діях ОСОБА_13 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР, які з технічної точки зору знаходилися б в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП. В ситуації, яка склалася в діях ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 ПДР, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

Таким чином, водій ОСОБА_7 , порушив вимоги п. п. 2.9 (а) та 10.1 Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, згідно з якими:

п. 2.9 (а) - «Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння»;

п. 10.1 - «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Порушення зазначених вимог Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_7 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди у вигляді спричинення смерті ОСОБА_12 та заподіяння ОСОБА_11 тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок, через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим та призначити йому покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 8 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.

Вказати, що початок строку відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дати набрання вироком законної сили.

У порядку, передбаченому ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення у період з 09.05.2019 до 04.07.2019, включно, а також строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання за цим вироком до набрання ним законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд не врахував тяжкість злочину, його наслідки, перебування ОСОБА_7 в стані алкогольного сп`яніння, вчинення аналогічного злочину ОСОБА_7 у 2011 році та необхідність призначення більш суворого покарання.

Захисник ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить в апеляційній скарзі змінити вирок в частині призначення покарання та призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у виді 5 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України із випробувальним терміном строком на 3 роки.

Свої вимоги захисник мотивує тим, що є підстави для призначення менш суворого покарання, так як ОСОБА_7 давав лише зізнавальні покази, визнав свою вину та розкаявся, сприяв у розкритті даного злочину, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони, всі четверо потерпілих жодних претензій до нього не мають у зв`язку із відшкодуванням шкоди, просили не призначати реальне покарання.

Також ОСОБА_7 має захворювання, є волонтером, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дочку та свою матір, яка має значні проблеми зі здоров`ям та потребує сторонньої допомоги.

Захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить в апеляційній скарзі змінити вирок та прийняти рішення про призначення ОСОБА_7 мінімального покарання за ч. 2 ст. 286 КК України і на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з іспитовим строком.

Такі вимоги захисник мотивує тим, що суд безпідставно врахував попередню аналогічну судимість ОСОБА_7 , так як він відбув покарання і відповідно до ст. 89 КК України не має судимості, та не обґрунтував призначення суворого покарання.

Також суд не врахував думку потерпілих та позицію Верховного Суду з цього приводу, безпідставно врахував негативну поведінку під час застосування запобіжного заходу, що не може бути обтяжуючою обставиною, помилково визначив лише одну пом`якшуючу покарання обставину - щире каяття, не врахувавши відшкодовану шкоду.

Крім того, суд не врахував обставини, що пом`якшують покарання: позитивна характеристика; наявність сім`ї; наявність на утримання неповнолітньої дитини, яку він виховує та забезпечує; поведінка особи після вчинення злочину, так як інших злочинів не вчиняв, від суду не ухилявся, до адмінвідповідальності не притягувався, алкогольні напої не вживав; з початком війни став волонтером, надає допомогу військовим та цивільним особам.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали подані в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 апеляційні скарги з мотивів, зазначених в них та просять про пом`якшення покарання, шляхом зменшення розміру строку і застосування ст. 75 КК України до призначеного покарання, оскільки вважають, що судом не взято до уваги думку потерпілих, які не заперечували проти застосування ст. 75 КК України, а умовне покарання може бути застосоване, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 майже чотири роки не вчиняв злочинів після відбутого покарання, просять врахувати, що ОСОБА_7 брав участь в ліквідації повені на Херсонщині, а також надавав допомогу в ремонті техніки для ЗСУ, вважають, що наближене до максимального покарання є надто суворим, окрім того обвинувачений ОСОБА_7 повідомив, що після ДТП кардинально змінив спосіб життя та не вживає алкоголь, перебуваючи на волі буде надавати допомогу дітям потерпілого, потерпіла ОСОБА_10 підтвердила, що обвинувачений ОСОБА_7 надавав допомогу дітям, які залишилися без батька, а щодо покарання покладається на розсуд суду, прокурор також підтримала апеляційну скаргу та просить врахувати, що обвинувачений ОСОБА_7 відбував вже реальне покарання за аналогічний злочин, який він вчинив в 2011 році, також просить врахувати, що судом невірно зазначено про те, що судимість за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 13.08.2012 відносно ОСОБА_7 погашена, а тому він в силу ст. 89 КК України визнаний таким, що немає судимості, а тому просить про призначення покарання ОСОБА_7 у виді 8 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки, також звернула увагу на те, що судом не застосовано ч. 5 ст. 72 КК України, зокрема і період, який підлягає зарахуванню до набрання вироком законної сили, та невірно зазначено про початок строку відбування покарання, а тому необхідно вказати про початок строку відбування покарання з дня набрання вироком законної сили, ознайомившись з доводами апеляційних скарг та матеріалами кримінального провадження апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги прокурора та залишення без задоволення апеляційних скарг в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 .

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення, у тому числі

вирок суду, має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є

рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції щодо наявності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, є обґрунтованим і законним та в апеляційних скаргах не оскаржується, а тому вирок переглядається лише в частині призначення покарання.

Сторона захисту в апеляційних скаргах вказувала на те, що судом не врахована думка потерпілих, які не просили про реальне позбавлення волі, проте суд першої інстанції у вироку навів з цього приводу мотиви з якими погоджується і апеляційний суд.

Також судом першої інстанції враховані обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 та обставину, яка обтяжує покарання - вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Суд першої інстанції також зазначив, що обвинувачений ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України, але в силу ст. 89 КК України є несудимим.

Проте, дана обставина суперечить нормам ст. 90 КК України де зазначено, що якщо невідбуту частину покарання було замінено більш м`яким покаранням, то строк погашеної судимості обчислюється з дня відбуття більш м`якого покарання (основного та додаткового), або ж було достроково звільнено від відбування покарання, то строк погашення судимості обчислюється з дня дострокового звільнення від відбування покарання (основного та додаткового).

Ухвалою Тульчинського районного суду від 29.12.2015 ОСОБА_7 звільнено від призначеного основного та додаткового покарання умовно-достроково на 11 місяців 6 днів.

При цьому строк погашення покарання починається з наступного дня після звільнення, однак тривалість строку погашення судимості визначається, виходячи із тяжкості злочину та виду покарання, визначеного вироком.

Так ОСОБА_7 був засуджений вироком Апеляційного суду Вінницької області від 13.08.2012 за ч. 2 ст. 286 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Відповідно до ст. 89 КК України у осіб засуджених до позбавлення волі за тяжкий злочин, судимість погашається, якщо вони протягом 6 років з дня відбуття покарання не вчинять нового злочину.

В даному випадку обвинувачений ОСОБА_7 через 3,5 роки вчинив аналогічний злочин за який визнаний винним даним вироком.

Тому обвинувачений ОСОБА_7 є особою раніше судимою.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання у виді позбавлення волі обвинуваченому ОСОБА_7 , без застосування ст. 75 КК України, вірно взяв до уваги і досудову доповідь, відповідно до якої ризик вчинення кримінального правопорушення оцінюється як високий.

Надані стороною захисту документи, які підтверджують надання ОСОБА_7 допомоги по усуненню наслідків повені в місті Херсон та співпрацю з БФ «Бюро ділової інформації» щодо волонтерства, позитивна характеристика за місцем проживання та наявність сім`ї лише свідчать про позитивні якості обвинуваченого, але вони не є достатніми для застосування ст. 75 КК України до покарання чи призначення мінімального покарання за санкцією статті. Разом з тим їх врахування не дає підстав для призначення максимального покарання про що просив прокурор.

Апеляційний суд бере до уваги, що призначене покарання у виді позбавлення волі за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 13.08.2012, яке обвинувачений частково відбував реально, а потім йому було замінено на більш м`яке покарання - виправні роботи від яких засуджений ОСОБА_7 був також умовно-достроково звільнений не досягли мети виправлення і недопущення вчинення нових злочинів, оскільки ОСОБА_7 не тільки порушив ПДР, але знову сів за кермо в стані алкогольного сп`яніння, що призвело до тяжких наслідків наведених у вироку.

Визнання вини і завіряння щодо невжиття алкоголю в майбутньому, обіцянки допомогти дітям, які втратили батька не можуть братися до уваги в якості обставин, які суттєво знижують ризик повторного вчинення злочинів і давали б підстави для призначення мінімального покарання чи застосування ст. 75 КК України.

Тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг сторони захисту з мотивів, зазначених в них.

Разом з тим підлягає задоволенню апеляційна скарга прокурора в частині зміни вироку та зазначення про початок строк відбування покарання засудженим, після набрання вироком законної сили, а також суд першої інстанції безпідставно не зазначив про зарахування ОСОБА_7 в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з моменту його затримання за вироком і до набрання ним законної сили.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 409, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора задовільнити частково, апеляційні скарги захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 20.06.2023 щодо ОСОБА_7 змінити в частині визначення початку строку покарання, строку попереднього ув`язнення, зазначивши, що строк відбування покарання ОСОБА_7 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 09.05.2019 по 04.07.2019 та строк попереднього ув`язнення з моменту його затримання за цим вироком з 20.06.2023 до набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4