ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 689/1970/17

Провадження № 11-кп/4820/339/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі :

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретарів

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000670 від 07.12.2015 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30 січня 2023 року,-

в с т а н о в и л а :

Вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30 січня 2023 року

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в с. Карчківці Чемеровецького району Хмельницької області, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, пенсіонера, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та виправдано його за цим обвинуваченням у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення завданої кримінальним правопорушенням моральної (немайнової) шкоди на загальну суму 166536 грн. - залишено без розгляду.

Процесуальні витрати віднесено на рахунок держави.

Речові докази по кримінальному провадженню:

-автомобіль «УАЗ АС-U» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить КНП «Хмельницький обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДом» і який переданий на зберігання представнику вказаного закладу ухвалено залишити КНП «Хмельницький обласний центр профілактики та боротьби зі СНІДом»;

-автомобіль «Scania-R380» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом-цистерною «Schallex» д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_9 і який переданий йому на зберіганні ухвалено залишити ОСОБА_9

-автомобіль «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_10 і який переданий йому на зберіганні ухвалено залишити ОСОБА_10

За вироком суду, стороною обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 07 грудня 2015 року близько 11 год. 00 хвл., керуючи автомобілем УАЗ АС-U д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись зі швидкістю біля 70 км/год по автодорозі Н-03 Житомир - Чернівці зі сторони смт. Ярмолинці в напрямку м. Хмельницького, поблизу с. Скаржинці Хмельницького (раніше Ярмолинецького) району Хмельницької області, він виявив як із-за задньої частини автопоїзда в складі сідлового тягача Scania-R380 д.н.з. НОМЕР_2 з причепом-цистерною Schallex д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_11 , що рухався зі швидкістю біля 50 км/год в зустрічному напрямку на смт. Ярмолинці, на його смугу руху в зустрічному напрямку виїхав автомобіль Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_10 , який, збільшуючи швидкість з 50 км/год до 85-90 км/год, розпочав здійснювати маневр обгону вказаного автопоїзда.

Продовжуючи рух по зустрічній смузі руху та не встигаючи безпечно завершити маневр обгону автопоїзда, водій автомобіля Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_10 знаходячись на відстані від 108,8 м до 118,8 м до передньої частини автомобіля УАЗ АС-U д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , з метою уникнення зіткнення з вказаним автомобілем, не зменшуючи обраної швидкості руху, здійснив маневр з`їзду з проїзної частини автодороги на зустрічне узбіччя, по якому далі продовжив рух, рухаючись в напрямку смт. Ярмолинці з боковим інтервалом біля 1 м до краю проїзної частини автодороги.

Водій автомобіля УАЗ АС-U д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 виявивши небезпеку, в порушення п. 12.3. Правил дорожнього руху (далі ПДР), продовжуючи рух негайно не вжив заходів щодо зменшення швидкості керованого ним автомобіля аж до його зупинки, а також в порушення п. 12.1. ПДР не обрав безпечної швидкості руху та не врахував дорожньої обстановки, яка полягала у перебуванні правого узбіччя в мокрому стані, в порушення п. 10.1. ПДР перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить небезпеку іншим учасникам руху, змінив напрямок руху праворуч, допустивши виїзд правими колесами керованого ним автомобіля на праве узбіччя, що перебувало в мокрому стані, внаслідок чого втратив здатність постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним, після чого в порушення вимог п. 10.1. ПДР змінив напрямок свого руху ліворуч, перетнув лінію горизонтальної розмітки 1.1., яку перетинати забороняється, виїхав на смугу зустрічного руху, де на 196 км + 950 м автодороги Н-03 Житомир Чернівці передньою лівою частиною автомобіля УАЗ АС-U д.н.з. НОМЕР_1 допустив зіткнення з передньою боковою лівою частиною сідлового тягача Scania-R380 д.н.з. НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_11 , що рухався в зустрічному напрямку.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, пасажир автомобіля УАЗ АС-U ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження у вигляді рани в лобній ділянці голови, крововиливу в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в лобній ділянці з переходом на тім`яну ділянку, на праву та ліву скроневі ділянки та потиличну ділянку, субдуральної гематоми, ділянок забою речовини головного мозку, які за своїм характером являються тяжкими тілесними ушкодженнями, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_12 від отриманих тілесних ушкоджень помер в реанімаційному відділенні Хмельницької обласної лікарні.

Згідно висновку експерта № 710 від 18.01.2016 за результатами судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_12 , причиною смерті останнього явилась черепно-мозкова травма, що проявилась ділянками головного мозку та субдуральною гематомою.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 1.10., 10.1., 1.2.1., 12.3. Правил дорожнього руху та лінії горизонтальної розмітки 1.1. розділу 34. Дорожня розмітка ПДР, зміст яких полягає в наступному:

п.1.10. Терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

узбіччя - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів, крім випадків, передбачених цими Правилами. Узбіччя може використовуватися для зупинки і стоянки транспортних засобів, руху пішоходів, мопедів, велосипедів (за відсутності тротуарів, пішохідних, велосипедних доріжок або у разі неможливості пересуватися по них), гужових возів (саней);

п.10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

п.12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п.12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

34. Дорожня розмітка

1.1. (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах;позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей. Лінію 1.1. перетинати забороняється.

Порушення ОСОБА_6 вказаних вимог ПДР та лінії горизонтальної дорожньої розмітки знаходяться в прямому причинному зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками спричиненням смерті потерпілого ОСОБА_12 .

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок Ярмолинецького районного суду від 30 січня 2023 року відносно ОСОБА_6 скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавлення права керування транспортними засобами, терміном на 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування основного покарання із встановленням іспитового строку терміном 3 роки.

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК

України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України

Вказує, про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які потягли за собою неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, в зв`язку з тим, що судом не були в повній мірі враховані покази свідків допитаних в ході судового розгляду, відхилене клопотання сторони обвинувачення щодо призначення повторної судової автотехнічної експертиз, а також неправильно оцінено висновки наявних у справі експертиз.

В ході огляду місця події, який був проведений 07.12.2015 з 11 год 30 хв до 14 год 40 хв. на проїжджій частині не зафіксовано жодного сліду гальмування автомобілів УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 .

Згідно п. 6 висновку автотехнічної експертизи № 246 А від 29.09.2016, який в повній мірі в вироку не відображений зазначено, що водій ОСОБА_6 в аварійній ситуації не перебував.

Крім цього, відповідно до вказаного висновку, у зв`язку із тим, що водій ОСОБА_10 змістив автомобіль Fiat Doblo зі смуги руху швидкої допомоги під керуванням ОСОБА_6 , відстань від керованого останнім транспортного засобу до місця покидання автомобілем Fiat Doblo смуги руху була такою, що виключала аварійну ситуацію для водія ОСОБА_6 та надавала останньому можливість не сповільнюючись продовжити рух своєю смугою.

Висновком експертів № 19/12-1/40-СЕ/17 від 21.06.2017 за результатами комісійної інженерно-технічної експертизи визначено, що водій автомобіля Fiat Doblo ОСОБА_10 мав діяти у відповідності до вимог п. 14.2 (в, г) Правил, а водій «АС-U» ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності вимогам п. 12.3 Правил.

Тобто, перед початком обгону водій Fiat Doblo ОСОБА_10 повинен був переконатися, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані та після обгону останній зможе, не створюючи перешкоди транспортному засобу, якого він обганяє, повернутися на займану смугу. Останній згаданих положень не дотримався, тим самим порушивши п. 14.2 (в, г) Правил.

Водночас, водій «АС-U» ОСОБА_6 , виявивши на своїй смузі руху небезпеку у виді зустрічного автомобіля Fiat Doblo під керуванням ОСОБА_10 , який не являється перешкодою в розумінні п.12.3 Правил, мав діяти у відповідності до вимог згаданої норми, а саме - негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Жодним із наявних в матеріалах кримінального провадження доказів не підтверджується твердження суду про перебування водія ОСОБА_6 в аварійній ситуації.

Необгрунтованим є твердження суду щодо неврахування висновків автотехнічної та комісійної інженерно-технічної експертиз щодо наявності у ОСОБА_6 технічної можливості уникнути зіткнення.

Судом проігноровано положення п. 12.3 Правил щодо виникнення небезпеки та надано своє трактування згаданого положення лише з точки зору нерухомої перешкоди.

Суд безпідставно взяв до уваги висновок експертного будівельно-технічного дослідження від 11.01.2016, наданий стороною захисту, оскільки в судовому засіданні було з`ясовано, що 05.01.2016, тобто майже через місяць після дорожньо-транспортної пригоди, експертом ХВ КНДІСЕ проведено огляд дорожнього покриття на ділянці автомобільної дороги де трапилась вказана дорожньо-транспортна пригода.

Із вказаного дослідження експерт прийшов до висновку, що вказана ділянка дороги не відповідає вимогам нормативних документів у галузі будівництва.

При цьому, згідно акту обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги який проводився в день дорожньо-транспортної пригоди, а саме 07.12.2015 визначено, що на вказаній ділянці дороги недоліків в утриманні не виявлено.

Згідно інформації Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області в період часу з 07.12.2015 по 14.02.2016 на вказаній ділянці дороги проводились роботи із експлуатаційного утримання.

Таким чином, судом безпідставно враховано як доказ обставин висновок експертного будівельно-технічного дослідження від 11.01.2016, оскільки суд мав у своєму розпорядженні неспростовані докази (акт від 07.12.2015) та інформацію служби автомобільних доріг в Хмельницькій області, які були враховані під час проведення комісійної інженерно-технічної експертизи.

Враховуючи, що своїми діями ОСОБА_6 порушив вимоги п.п.1.10, 10.1, 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху України та лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1., та висновки судових експертиз, якими стверджено, що саме порушення п. 12.3 Правил водієм ОСОБА_6 знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками - спричиненням смерті потерпілому ОСОБА_12 , висновки суду про недоведеність складу кримінального правопорушення в діях обвинуваченого є передчасними та такими, що не підтверджуються дослідженими в судовому засідання доказами.

Доказів на підтвердження того, що порушення водієм «Fiat Doblo » д. р. н. НОМЕР_4 ОСОБА_10 п. 14.2 (в, г) Правил, що знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП як в ході досудового розслідування судовому засіданні не встановлено.

Незважаючи на те, що водій ОСОБА_6 , мав перевагу для руху (навіть за умови руху останнього із допустимою швидкістю), порушення останнім п. 12.3 Правил дорожнього руху знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка відбулася. Обвинувачений мав можливість відвернення ДТП, що пітверджується експертами у їх висновках, які були досліджені в ході судового розгляду.

В запереченні на апеляційну скаргу прокурора адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок Ярмолинецького районного суду від 30.01.2023 щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення. Вказує про законність та обґрунтованість вироку суду.

Потерпіла ОСОБА_8 та її представник ОСОБА_13 в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомленні належним чином.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора на підтримку доводів поданої ним апеляційної скарги, пояснення обвинувченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Статтею 373 КПК України визначено, що виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

За ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку, вказаних вимог закону дотримався.

Виправдовуючи ОСОБА_6 по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України на підставі п.3 ч.1 ст.373 КПК України, суд першої інстанції виходив з того, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 відсутній склад інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком суду погоджується, оскільки він зроблений з дотриманням норм матеріального та процесуального права і ґрунтується на матеріалах кримінального провадження.

В судових засіданнях суду першої та апеляційної інстанцій обвинувачений ОСОБА_6 по суті пред`явленого обвинувачення винним себе не визнав та показав, що 07.12.2015 близько 9 години на технічно справному автомобілі УАЗ AC-U (швидка допомога) він привіз медперсонал з Обласного центру профілактики і боротьби зі СНІДом з міста Хмельницького в Хмельницьку обласну психіатричну лікарню, що в с. Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області, де знаходилося стаціонарне відділення центру боротьби зі СНІДом. Близько 10 години 45 хвилин за вказівкою завідуючого стаціонарного відділення він повіз в м. Хмельницький лікарів ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . Він виїхав на автодорогу Н-03 та рухався в напрямку м. Хмельницького, при цьому його автомобіль був розташований ближче до правого краю проїзної частини. Швидкість його автомобіля була біля 70 км/год. Коли він під`їхав до перехрестя на с. Перегінку, то побачив вантажну машину з цистерною, яка рухалася по зустрічній смузі руху в напрямку смт. Ярмолинці. Раптом із-за вказаного вантажного автомобіля на його смугу руху виїхав автомобіль «Fiat Doblo», а відстань між його автомобілем і автомобілем Fiat Doblo була біля 70-80 м. Побачивши вказаний автомобіль на своїй смузі руху він почав різко гальмувати, але на дорозі були нерівності та напливи асфальту, через що його автомобіль кинуло в сторону узбіччя, після чого машину почало розвертати в ліву сторону проти часової стрілки та викинуло на смугу зустрічного руху, де його автомобіль вдарила вантажівка. Що було далі він не пам`ятає, так як його викинуло з автомобіля через лобове скло. Також Бандура ствердив, що в нього не було наміру з`їжджати на узбіччя, він не крутив кермом ані вліво, ані вправо, а на край дороги його викинуло через ями і напливи асфальту на проїзній частині. Крім того, обвинувачений зазначив, що винуватцем даної ДТП є водій автомобіля «Fiat Doblo», який спочатку не переконавшись в безпечності маневру обгону виїхав на смугу зустрічного руху, а потім, продовживши рух по вказаній смузі, з`їхав на ліве узбіччя дороги в напрямку смт. Ярмолинці, фактично позбавивши його можливості уникнути ДТП.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні сулу першої інстанції показав, що 07.12.2015 близько 11 години на вантажному автомобілі Scania-R380 д.н.з. НОМЕР_2 з причепом-цистерною він їхав зі швидкістю 50 км/год в напрямку з м. Хмельницького до м. Чернівці. Біля с. Перегінка в дзеркало він побачив як автомобіль «Fiat Doblo», який їхав позаду нього, почав здійснювати обгін керованого ним транспортного засобу. В цей же час на смузі зустрічного руху з`явився автомобіль швидкої допомоги. Незважаючи на те, що біля перехрестя був пішохідний перехід та суцільна лінія розмітки, автомобіль Fiat Doblo продовжував маневр обгону. Автомобіль УАЗ, не змінюючи напрямок руху, почав гальмувати, і його занесло на зустрічну смугу, внаслідок чого відбулося зіткнення із керованим ним вантажним автомобілем. На гальмування автомобіля УАЗ вказувало те, що під час гальмування передок даного автомобіля прижало до дороги, а задню частину почало заносити. Також свідок ствердив, що дану аварійну ситуацію створив водій автомобіля Fiat Doblo, який побачивши зустрічний автомобіль продовжував обгін, а з`їхав на зустрічне узбіччя фактично в останню мить. Також свідок вказав, що дорога у місці дорожньо-транспортної пригоди була сухою, проте не була рівною, зокрема мали місце напливи асфальту. Крім того, свідок ствердив, що автомобіль УАЗ не з`їжджав на узбіччя на своїй смузі руху для уникнення зіткнення з автомобілем Fiat Doblo.

Свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 07.12.2015 близько 11 години за кермом автомобіля Fiat Doblo він їхав з м. Хмельницького в смт. Ярмолинці. Декілька кілометрів він їхав за вантажним автомобілем Scania з цистерною, а коли наблизились до с. Прегінка, то він вирішив обігнати даний вантажний автомобіль. Здійснюючи маневр обгону він виїхав на смугу зустрічного руху і почав обганяти вказану вантажівку, при цьому швидкість руху його автомобіля була 85 - 90 км/год., а на зустрічній смузі руху не було будь-якого транспортного засобу. Коли він порівнявся з кабіною вантажного автомобіля, то побачив зустрічний автомобіль УАЗ, а відстань між останнім і його автомобілем була біля 300 м. Він не встигав завершити маневр обгону, так як перед вантажним автомобілем Scania був ще один вантажний автомобіль і він не мав можливості повернутися на свою смугу руху, так як позаду нього ще були автомобілі, а він не був переконаний чи дозволять вони повернутися йому в його смугу руху і не знав що робити, а тому вирішив з`їхати на зустрічне узбіччя, щоб уникнути дорожньо-транспортної пригоди. Коли він почав обгін і коли з`їхав на узбіччя, то проїхав біля 200 м, а коли безпосередньо з`їхав на узбіччя, то зустрічний автомобіль УАЗ був від нього на відстані біля 80 м. З`їхавши на зустрічне узбіччя він через секунду почув удар і побачив, як автомобіль УАЗ, виїхавши на смугу зустрічного руху зіткнувся з вантажівкою Scania. Крім того, свідок вказав, що дорожнє покриття було сухим, а узбіччя було вологим. Також свідок зазначив, що коли він знаходився на зустрічній смузі, то водій автомобіля УАЗ, побачивши його, нібито почав робити маневр в сторону узбіччя, проте на узбіччя він не з`їжджав. Коли ж вже він виїхав на узбіччя, то автомобіль УАЗ різко вивернув назад.

Свідок ОСОБА_15 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що 07.12.2015 близько 11 години він їхав з м. Хмельницького в смт. Ярмолинці в автомобілі Fiat Doblo, за кермом якого був ОСОБА_16 . Він сидів на задньому сидінні і читав електронну книгу в своєму телефоні. Їхали зі швидкістю біля 90 км/год. За АЗС Shell ОСОБА_16 почав обганяти вантажний автомобіль з цистерною, який рухався попереду. Коли під час обгону Fiat Doblo під керуванням ОСОБА_16 порівнявся з задніми колесами тягача вантажівки, то вони побачили, як по зустрічній смузі напроти них їде машина швидкої допомоги. Відстань до зустрічного автомобіля УАЗ була біля 300 м, проте ОСОБА_16 вагався що робити - чи завершувати обгін, чи з`їхати на зустрічне узбіччя. Побачивши зустрічний автомобіль, ОСОБА_16 ще до п`яти секунд продовжував їхати по зустрічній смузі і тільки потім з`їхав на зустрічне узбіччя. Також свідок ствердив, що зустрічний автомобіль УАЗ на праве узбіччя в напрямку його руху не з`їжджав.

Свідок ОСОБА_14 у судовому засіданні суду першої інстанції показав, що він, працюючи лікарем-наркологом в Обласному центрі профілактики і боротьби зі СНІДом, 07.12.2015 близько 11 години на машині швидкої допомоги, разом з лікарем вказаного центру ОСОБА_12 та водієм ОСОБА_6 їхали в м. Хмельницький. Бандура та Котоній були в кабіні, а він сидів в салоні автомобіля. Вони їхали з невеликою швидкістю, розмовляли, він сидів за напрямком руху автомобіля та дивився свій телефон. Раптом він відчув, як їх автомобіль почав гальмувати, він подивився в оглядове вікно між салоном та кабіною, і побачив назустріч силует автомобіля світлого кольору. Що було далі він не пам`ятає, так як коли прийшов до свідомості, то лежав на дорозі, оскільки випав через задні двері. Потім він намагався надати медичну допомогу Котонію, який лежав на відстані 15 м від їх автомобіля, а Бандуру витягнули з-під автомобіля. Також свідок ствердив, що до зіткнення з зустрічним автомобілем Бандура не робив будь-яких маневрів, зокрема не з`їжджав на узбіччя.

Суд першої інстанції, відповідно до положень ст.94 КПК України, дав належну оцінку показам свідків - очевидцям дорожньо-транспортної пригоди, які підтвердили ту обставину, що ОСОБА_6 , за вищевказаних обставин не змінював напрямок руху керованого ним автомобіля «УАЗ АС-U» д.н.з. НОМЕР_1 , а свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_14 показали, що ОСОБА_6 застосовував гальмування, виявивши небезпеку для руху керованого ним транспортного засобу.

Показання вказаних свідків та обвинуваченого є логічними та послідовними, а тому у суду відсутні підстави сумніватися у їх правдивості.

За таких обставни безпідставними є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що судом не в повній мірі були враховані покази свідків, допитаних в ході судового розгляду кримінального провадження.

Під час огляду місця події, який був проведений 07.12.2015 з 11.30 год. до 14.40 год. було встановлено, що автомобіль Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_4 знаходиться на правому узбіччі, передньою частиною в напрямку смт. Ярмолинці. Переднє праве колесо даного автомобіля на відстані 1 м від краю дороги, праве заднє колесо на відстані 1,15 м від краю дороги, задня частина вказаного автомобіля - на відстані 16 м від пішохідного переходу, передня частина даного автомобіля на 1,9 м попереду лівого колеса автомобіля Scania-R380 д.н.з. НОМЕР_2 , який знаходиться через дорогу в тому ж напрямку. На лівій проїзній частині дороги та лівому узбіччі знаходиться вантажний автомобіль Scania-R380 д.н.з. НОМЕР_2 із причепом-цистерною, який направлений в сторону смт. Ярмолинці. Даний автомобіль знаходиться усіма правими колесами на лівому узбіччі, ліві колеса вказаного автомобіля знаходяться на проїзній частині дороги. Переднє ліве колесо кабіни вказаного автомобіля на відстані 3,8 м до осьової лінії розмітки, праве колесо кабіни на відстані 1,45 м до краю лівого узбіччя. Ліве колесо тягача знаходиться на відстані 3,87 м до осьової лінії розмітки, праве колесо на відстані 1,49 м до краю правого узбіччя. Ліве заднє колесо причепа-цистерни на відстані 3,17 м до осьової лінії розмітки, праве заднє колесо на відстані 2,1 м до краю правого узбіччя та на відстані 1,65 м до кілометрового знаку на лівому узбіччі. На відстані 2,6 м від задньої частини причепу - до початку пішохідного переходу. Відстань від передньої частини кабіни до пішохідного переходу становить 24,6 м.

На відстані 50,5 м від задньої частини причепа-цистерни знаходиться автомобіль УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 , задні колеса якого знаходяться на правій проїзній частині дороги, передні колеса знаходяться на правому узбіччі. Відстань від правого заднього колеса вказаного автомобіля до осьової лінії становить 3,6 м, від лівого заднього колеса до осьової лінії 3,95 м, від переднього правого колеса до осьової лінії 5,86 м, від лівого переднього колеса до осьової лінії 6,2 м. На відстані 5,86 м від правого переднього колеса вказаного автомобіля, на осьовій лінії та на лівій частині дороги виявлено слід крові, кінець якого на відстані 1,2 м до осьової лінії та на 0,9 м до задньої правої частини автомобіля (т. 1 а.к.п. 52).

В протоколі огляду місця події, та в схемі до протоколу огляду місця події із фототаблицями відсутні відомості про те, що на правому узбіччі в напрямку м. Хмельницького були виявлені сліди коліс автомобіля УАЗ AC-U д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_6 .

Таким чином, за результатами даного огляду місця події не було встановлено, що автомобіль УАЗ AC-U д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 перед зіткнення із автомобілем Scania-R380 д.н.з. НОМЕР_2 під керування ОСОБА_11 здійснив виїзд на праве узбіччя в напрямку м. Хмельницького.

Показами свідків, у тому числі свідка ОСОБА_10 , підтверджується та обставина, що ОСОБА_6 не змінював напрямок руху керованого ним автомобіля «УАЗ АС-U» д.н.з. НОМЕР_1 - не здійснив виїзду на праве узбіччя дороги.

Показами свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_14 підтверджується той факт, що, ОСОБА_6 застосовував гальмування, виявивши небезпеку для руху керованого ним транспортного засобу.

А отже не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги прокурора про те, що в ході огляду місця події, який був проведений 07.12.2015 з 11 год 30 хв до 14 год 40 хв. на проїжджій частині не зафіксовано жодного сліду гальмування автомобілів УАЗ д.н.з. НОМЕР_1 та «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 .

Безпідставними є доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд не дав належної оцінки висновку автотехнічної експертизи № 246 А від 29.09.2016, висновку експертів № 19/12-1/40-СЕ/17 від 21.06.2017 за результатами комісійної інженерно-технічної експертизи.

Суд першої інстанції дав належну оцінку усім доказам у кримінальному провадженні відповідно до вимог ст.ст. 85, 86, 94 КПК України, у тому й числі висновкам експертів, які відповідають вимогам ст.ст. 101, 102 КПК України, експертизи проведені особами, які відповідно до ст.69 КПК України мають право на проведення експертизи.

Висновки експертиз судом оцінені, як належні та допустимі докази, які підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Так відповідно до висновку експерта № 246А від 29.09.2016 за результатами автотехнічної експертизи водій автомобіля «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_10 , перебуваючи на зустрічній смузі руху в стадії обгону автомобіля Scania-R380 д.н.з. НОМЕР_2 з причепом-цистерною Schallex д.н.з. НОМЕР_3 на відстані 1,9 м до передньої частини вказаного автопоїзда, з моменту виявлення зустрічного автомобіля «УАЗ АС-U» д.н.з. НОМЕР_1 на заданій відстані 303,6 м, мав можливість безпечно повернутися на свою смугу руху (праву відносно напрямку його руху), шляхом своєчасного прийняття мір до зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу з 85,0 км/год до 20,0 км/год та подальшим перестроюванням на свою смугу руху (відповідь на питання 4).

При заданих обставинах пригоди, в умовах перебування автомобіля УАЗ АС-U д.н.з. НОМЕР_1 на заданій у варіанті (а) відстані 47,2 м (згідно показань водія ОСОБА_6 ) від місця покидання автомобілем Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_4 зустрічної смуги руху, в момент виникнення водію ОСОБА_6 небезпеки для руху, останній мав можливість сповільнювати керований ним транспортний засіб, однак не мав технічної можливості зупинити його в межах вказаної відстані 47,2 м (відповідь на питання 5).

При заданих обставинах пригоди, в умовах перебування автомобіля УАЗ АС-U д.н.з. НОМЕР_1 на заданій у варіанті (б) відстані 105,4 м (згідно показань водія ОСОБА_10 ) від місця покидання автомобілем Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_4 зустрічної смуги руху, в момент виникнення водію ОСОБА_6 небезпеки для руху, останній мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб в межах вказаної відстані 105,4 м (відповідь на питання 5) (т. 1 а.к.п. 127).

Висновком експертів № 19/12-1/40-СЕ/17 від 21.06.2017 за результатами комісійної інженерно-технічної експертизи стверджується, що у даній дорожній ситуації водій автомобіля Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_10 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 14.2. (в, г) ПДР, а водій автомобіля УАЗ AC-U д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3. ПДР.

Величина відстані в повздовжньому напрямку, необхідної водію автомобіля «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_10 для безпечного здійснення маневру обгону автопоїзда у складі тягача Scania-R380 д.н.з. НОМЕР_2 з причепом-цистерною Schallex д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_11 та невстановленого досудовим розслідуванням вантажного автомобіля з послідуючим поверненням у свою смугу руху в даній дорожній ситуації знаходиться в межах 159,9 186,9 м.

У даній дорожній ситуації за параметрів руху, указаних в контексті питання, водій автомобіля Fiat Doblo д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_10 під час виконання маневру обгону автопоїзда та невстановленого вантажного автомобіля, знаходячись на зустрічній смузі руху напроти передньої частини автопоїзда не мав технічної можливості безпечно повернутися на свою смугу руху шляхом зменшення швидкості з 85 км/год до 50 км/год та подальшим перестроюванням на свою смугу руху.

Виходячи з даних, викладених у контексті питання, відстань від автомобіля «УАЗ AC-U» д.н.з. НОМЕР_1 до місця з`їзду автомобіля «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 на узбіччя з моменту початку останнім маневру з`їзду на узбіччя складала 108,8-118,8 м.

За умови руху автомобіля «УАЗ AC-U» д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 70 км/год., водій ОСОБА_6 не мав технічної можливості зупинити керований ним транспортний засіб з моменту виникнення небезпеки для руху до місця, де автомобіль «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 покинув його смугу руху, виїхавши на узбіччя в межах відстані 47,2 м. При всіх інших варіантах, указаних у контексті даного питання, водій ОСОБА_6 мав технічну можливість зупинити керований ним транспортний засіб з моменту виникнення небезпеки для руху до місця, де автомобіль «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 покинув його смугу руху, виїхавши на узбіччя.

При заданих судовим експертам обставинах механізму ДТП, водій автомобіля «УАЗ AC-U» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не перебував у аварійній ситуації з моменту виникнення небезпеки для руху, тобто з моменту виявлення (виїзду на його смугу руху) автомобіля «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 на його смузі руху.

Дії водія автомобіля «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_10 у заданій дорожній ситуації не відповідали вимогам п. 14.2. (в, г) ПДР, що з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

За умовами знаходження водія автомобіля «УАЗ AC-U» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ділянці дороги з покриттям, яке не відповідало вимогам нормативних документів, тобто перебувало у неналежному стані, невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР, які б знаходилися у причинному зв`язку з розвитком даної дорожньої ситуації, завданої експертам, з технічної точки зору не вбачається.

Якщо вважати, що автомобіль «УАЗ AC-U» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 на момент ДТП знаходився на ділянці дороги, яка не має недоліків в утриманні, що могли сприяти скоєнню ДТП, то в заданій дорожній ситуації дії ОСОБА_6 не відповідали вимогам п. 12.3. ПДР, що з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з виникненням події даної ДТП.

У діях ОСОБА_11 у заданій дорожній ситуації невідповідностей вимогам п. 12.3. ПДР, які б знаходилися у причинному зв`язку з настанням даної ДТП, з технічної точки зору, не вбачається (т. 1 а.к.п. 154).

Згідно висновку експерта № СЕ-19-20/10190-ІЕ від 20.11.2020 за результатами автотехнічної експертизи водій автомобіля «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_10 під час виконання маневру обгону, знаходячись на смузі зустрічного руху навпроти передньої частини автопоїзда (вантажного автомобіля «Scania-R380» д.н.з. НОМЕР_2 з причепом-цистерною «Schallex» д.н.з. НОМЕР_3 ) мав технічну можливість безпечно повернутися на свою смугу руху в момент виявлення небезпеки (автомобіля «УАЗ AC-U» д.н.з. НОМЕР_1 , що рухався в зустрічному напрямку) шляхом зменшення швидкості менше ніж 50 км/год та подальшим перестроюванням на свою смугу руху, за умови, що відстань між передніми частинами автомобілів «Fiat Doblo» та «УАЗ AC-U» складала 303,6 м (т. 2 а.с. 205).

Не заслуговують на увагу твердження апеляційної скарги прокурора про те, що суд безпідставно взяв до уваги висновок експертного будівельно-технічного дослідження від 11.01.2016, наданий стороною захисту, з тих підстав, що 05.01.2016, тобто майже через місяць після дорожньо-транспортної пригоди, експертом ХВ КНДІСЕ проведено огляд дорожнього покриття на ділянці автомобільної дороги де трапилась вказана дорожньо-транспортна пригода, та вказаний висновок спростовується актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги який проводився в день дорожньо-транспортної пригоди та інформації Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, згідно якої в період часу з 07.12.2015 по 14.02.2016 на вказаній ділянці дороги проводились роботи із експлуатаційного утримання.

Так за результатами експертного будівельно-технічного дослідження №4730/15-26 від 11.01.2016, проведеного експертом Хмельницького відділення Київського науково-дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_17 було встановлено, що стан ділянки дорожнього покриття смуги руху на автомобільній дорозі Н-03 Житомир - Чернівці в напрямку смт. Ярмолинці до м. Хмельницького на відрізку довжиною орієнтовно 100 метрів в районі перехрестя (з`їзду) до с. Перегінка, зокрема за 70 метрів до пішохідного перехрестя в напрямку смт. Ярмолинці та 30 метрів після пішохідного перехрестя в напрямку м. Хмельницького не відповідає вимогам нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва.

Допитаний судом першої інстанції експерт ОСОБА_17 , який проводив експертне дослідження показав, що 05.01.2016 за участю фахівця-геодезиста він досліджував стан автомобільної дороги Н-03 Житомир - Чернівці в місці, де сталася дорожньо-транспортна пригода. За результатами такого обстеження було встановлено, що дана ділянка автомобільної дороги не відповідає вимогам нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва, зокрема мали місце напливи асфальту та осідання дорожнього полотна.

Допитаний судом першої інстанції, як свідок ОСОБА_18 , який приймав участь як фахівець-геодезист під час проведення вказаного експертного дослідження показав, що разом з експертом ОСОБА_17 в січні 2016 року він виїжджав на місце, де відбулася дана дорожньо-транспортна пригода. Під час обстеження він використовував технічні засоби, внаслідок чого були виявлення напливи та осідання, мала місце деформація краю узбіччя в районі перехрестя біля с. Перегінка. Ознак ремонту вказаної автомобільної дороги не було, а сама дорога не відповідала відповідним стандартам.

Допитані судом першої інстанції свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які працювали в центрі боротьби зі СНІДом на посаді завідуючого стаціонарного відділенні та молодшого медичного працівника відповідно, показали, що 07.12.2015 близько 12 години вони з с. Скаржинці виїхали до перехрестя біля с. Перегінка, де відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю машини швидкої допомоги з працівниками центру. Вказані свідки ствердили, що дорога, де відбулася дана ДТП, на перехресті біля с. Перегінка, була в неналежному стані там були напливи асфальту, горби, вибоїни.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції прийшод до обгрунтованого висновку про те, що є доведеною та обставина, що водій автомобіля «УАЗ AC-U» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 під час дорожньо-транспортної пригоди знаходився на ділянці дороги з покриттям, яке не відповідало вимогам нормативних документів, тобто перебувало у неналежному стані, що підтверджується, як висновком експертного будівельно-технічного дослідження № 4730/15-26 від 11.01.2016, так і показаннями свідків.

Суд першої інстанції дав належну оцінку акту обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги Н 03 Житомир Чернівці від 07.12.2015 у сукупності з іншими доказами, які спростовують викладені у зазначеному акті відомості про те, що недоліків в утриманні дороги не має, зокрема це висновок експертного будівельно-технічного дослідження № 4730/15-26 від 11.01.2016, покази свідків ОСОБА_19 , експерта ОСОБА_17 , фахівця-геодезиста ОСОБА_18 .

Лист Служби автомобільних доріг у Хмельницькій області, на який в апеляційній скарзі посилається прокурор, і згідно якого у період часу з 07.12.2015 по 14.02.2016 проводилися роботи з експлуатаційцного утримання, може свідчити про те, що дорожнє покриття перебувало у неналежному стані.

Отже з урахуванням висновку експертів № 19/12-1/40-СЕ/17 від 21.06.2017 за результатами комісійної інженерно-технічної експертизи про те, що за умови знаходження водія автомобіля «УАЗ AC-U» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ділянці дороги з покриттям, яке не відповідало вимогам нормативних документів, тобто перебувало у неналежному стані, невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР, які б знаходилися у причинному зв`язку з розвитком даної дорожньої ситуації, завданої експертам, з технічної точки зору не вбачається, колегія суддів погоджується з висновком суду перщої інстанції про те, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 відсутнє порушення вимог п. 12.3 ПДР.

Таким чином, доводи апеляційної скарги прокурора про те, що саме порушення п.12.3 Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_6 знаходяться в прямому причинному зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками є безпідставними.

Твердження в апеляційній скарзі прокурора про те, що в ході досудового розслідування та в судовому засіданні не встановлено доказів на підтвердження того, що порушення водієм «Fiat Doblo» д. р. н. НОМЕР_4 ОСОБА_10 п. 14.2 (в, г) Правил знаходяться у причинному зв`язку з виникненням ДТП необґрунтовані.

Відповідно до висновку експертів № 19/12-1/40-СЕ/17 від 21.06.2017 за результатами комісійної інженерно-технічної експертизи при заданих судовим експертам обставинах механізму ДТП, водій автомобіля «УАЗ AC-U» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 не перебував у аварійній ситуації з моменту виникнення небезпеки для руху, тобто з моменту виявлення (виїзду на його смугу руху) автомобіля «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 на його смузі руху.

Дії водія автомобіля «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_10 у заданій дорожній ситуації не відповідали вимогам п. 14.2. (в, г) ПДР, що з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної ДТП.

За умовами знаходження водія автомобіля «УАЗ AC-U» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 на ділянці дороги з покриттям, яке не відповідало вимогам нормативних документів, тобто перебувало у неналежному стані, невідповідностей вимогам п. 12.3 ПДР, які б знаходилися у причинному зв`язку з розвитком даної дорожньої ситуації, завданої експертам, з технічної точки зору не вбачається.

При цьому судом встановлено, що автомобіль «УАЗ AC-U» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_6 під час дорожньо-транспортної пригоди знаходився на ділянці дороги з покриттям, яке не відповідало вимогам нормативних документів, тобто перебувало у неналежному стані.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Зібрані у кримінальному провадженні докази судом першої інстанції повно та всебічно досліджені і надана їм належна оціннка у вироку, а всі

можливості для одержання додаткових доказів зі сплином часу вичерпані.

Не впливають на законність вироку суду посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що судом було відхилене клопотання сторони обвинувачення щодо призначення повторної судової автотехнічної експертиз.

Відповідно до ухвали Ярмолинецького районного суду від 30.09.2021 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора про призначення повторної судової автотехнічної експертизи у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, оскільки в ході судового розгляду не встановлено, що висновок експерта №СЕ-19-20/10190-ІТ від 20.11.2020 за результатами судової автотехнічної експертизи у даному кримінальному провадженні, є необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності.

Досліджуючи докази та обставини кримінального провадження суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що у ситуації, яка виникла на дорозі з участю автомобілів під керуванням ОСОБА_10 і ОСОБА_6 , ОСОБА_10 , створивши небезпеку водію ОСОБА_6 , мав більше можливостей уникнути ДТП, зменшивши швидкість керованого ним автомобіля і повернутися на свою смугу руху. Проте таких дій він не зробив, оскільки ОСОБА_10 розпочав і далі виконував маневр обгону, не переконавшись у його безпечності не лише на початку руху, а й під час руху, що також підтверджується показами свіда ОСОБА_15 , який був пасажиром в автомобілі «Fiat Doblo» під керуванням ОСОБА_10 про те що останній, виявивши небезпеку для руху у вигляді автомобіля «УАЗ AC-U», ще до п`яти секунд продовжував рух по смузі зустрічного руху.

При цьому ОСОБА_6 виконав обов`язок, передбачений ПДР, рухався зі швидкістю (до 70 км/год), яка не перевищує допустиму на ділянці автодороги, де сталася ДТП, вжив необхідних заходів для зменшення швидкості керованого ним транспортного засобу, але внаслідок того, що водій автомобіля «Fiat Doblo» д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_10 не виконав обов`язку, встановленого п. 14.2. (в, г) ПДР - перед початком обгону не переконався, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані або після обгону небезпеки іншим учасникам руху, сталося зіткнення транспортних засобів.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_6 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

А тому на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдав ОСОБА_6 за пред`явленим обвинуваченням.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 129 КПК України суд першої інстанції залишив без розгляду цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 до ОСОБА_6 , ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» про стягнення моральної шкоди.

Вирок суду є законним та справедливим і підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Вирок Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 30 січня 2023 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Судді: