Справа № 333/9364/23
Провадження № 1-кс/333/3280/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі аудіо та відео фіксації, в залі суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001578 і додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Володимирівка, Мелітопольського району, Запорізької області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

14.06.2010 року Акимовським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289, ч.1 ст. 187, ч. 4 ст. 296, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Звільнений 28.03.2013 року з Вільнянської ІК № 20 Запорізької області на підставі ухвали Вільнянського районного суду Запорізької області від 20.03.2013 року умовно-достроково, не відбуте покарання 1 рік 6 місяців 13 днів;

18.10.2013 року Мелітопольським міськрайоннним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 125, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покараня у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці. Звільнений 16.06.2016 року з Оріхівської ІК № 88 Запорізької області на підставі ухвали Оріхівського районного суду Запорізької області від 08.06.2016 року умовно-достроково, не відбуте покарання 7 місяців 27 днів;

06.12.2017 року Королевським районним судом м. Житомира за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнений 29.07.2019 року року з Оріхівської ІК № 88 Запорізької області за відбуттям строку покарання;

08.05.2020 року Акимовським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавоення волі на строк 5 років. Звільнений 26.05.2023 року з Маневічської ІК № 42 Волинської області на підставі ухвали Маневічського районного суду Волинської області від 17.05.2023 року умовно-достроково, не відбуте покарання 1 рік 7 місяців 6 днів,

- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

24.10.2023 року старший слідчий СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001578 відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за скоєння тяжких злочинів проти власності, судимість за яке не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 22.10.2023 року, в період часу з 19.00 год. до 20.00 год., ОСОБА_5 під час спільного розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_8 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер та протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, з мотивів неприязних відносин, що виникли в результаті раптового словесного конфлікту, з метою завдання фізичного болю ОСОБА_8 , наніс останньому не менш чотирьох ударів кулаками рук та взутими ногами в область голови потерпілого.

В результаті злочинних дій, ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_8 закриту внутрішньочерепну травму, набряк головного мозку та крововиливи під оболонку та у речовину головного мозку, внаслідок отримання яких, ІНФОРМАЦІЯ_2 останній помер на місці події.

Умисні дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

23.10.2023 року слідчим СВ ВП № 4 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області за погодженням прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

У зв`язку з цим слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати останньому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з наступних підстав:

1. ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, що відноситься, згідно зі ст. 12 КК України, до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років позбавлення волі.

2. Зібрані слідством докази у кримінальному провадженні достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення у сфері проти життя та здоров`я.

Усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_5 не має постійного місця мешкання та у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язків (офіційно не працевлаштований, не одружений, дітей не має), з метою ухилення від покарання за вчинене кримінальне правопорушення, може без перешкод залишити теперішнє місце проживання.

Крім того, згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 2, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , оскільки останні були прямими свідками вчинення ОСОБА_5 злочину;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній раніше судимий за вчинення аналогічного тяжкого злочину про життя та здоров`я особи.

Таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи обставини вчинення інкримінованого злочину, відомості про особу підозрюваного, виконання умов зазначених запобіжних заходів підозрюваним нічим не гарантовано;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, унеможливлює застосування відносно нього запобіжних заходів у вигляді особистої поруки та застави.

У судовому засіданні слідчий підтримала клопотання у повному обсязі та просила його задовольнити, з підстав викладених у ньому.

Прокурор у судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного і ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заперечували.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Слідчим суддею встановлено, що 23.10.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України (кримінальне провадження № 0001578).

Клопотання слідчого, погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень і долучено розпис ОСОБА_5 про вручення йому о 10 год. 00 хв. 24.10.2023 року копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, враховуючи, що розгляд клопотання розпочався об 14 год. 00 хв. 24.10.2023 року, слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України у повному обсязі.

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 23.10.2023 року, ОСОБА_5 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення 23.10.2023 року о 08 год. 05 хв.

23.10.2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується, насамперед, протоколом огляду місця події від 22.10.2023 року, лікарським свідоцтвом про смерть № 7149 від 23.10.2023 року, протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.10.2023 року, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_5 діяння сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього злочину.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

З огляду на тяжкість злочину у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, підозрювана особа може переховуватись від органу досудового розслідування.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 року).

Слідчий суддя приймає до уваги, що в даному випадку суворість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, в якому підозрюють ОСОБА_5 в сукупності з даними про особу підозрюваного та іншими обставинами кримінального правопорушення, яке вчинено в умовах воєнного стану, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 вплинути на свідків, слідчий суддя враховує, що згідно з чинним законодавством, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, а тому ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України на даному етапі кримінального провадження підтверджується зокрема тим, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, останній раз звільнений 26.05.2023 року умовно-достроково, не працює та не має постійного джерела доходу, що на думку слідчого судді, об`єктивно вказує на можливість вчинення ним нових злочинів, а тому такий ризик є актуальним на даний час.

Також слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який має постійне місце реєстрації, яке співпадає з адресою його мешкання, його соціальні зв`язки неодружений, неповнолітніх або малолітніх дітей на утриманні не має, його стан здоров`я, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням всіх обставин справи, наявних доказів та того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в період воєнного стану в Україні, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Враховуючи, вимоги ч. 5 ст. 182 КПК України, той факт, що злочин, в якому підозрюється ОСОБА_5 підпадає під перелік злочинів, визначених ч. 4 ст. 183 КПК України, а саме злочин, який спричинив загибель людини, тому застосування застави неможливо.

Керуючись ст. ст. 3, 176, 177, 178, 183, 184, 198 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001578, задовольнити повністю.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» до 21 грудня 2023 року (включно).

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 рахувати з моменту його фактичного затримання з 08 год. 05 хв. 23.10.2023 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1