Справа № 524/9266/23
Провадження № 1-кп/524/723/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2023 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника - адвоката ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження №0002617 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лубни Полтавської області, громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України,

В С Т А Н О В И В :

15.10.2023 точного часу досудовим розслідуванням встановлено не було, ОСОБА_5 після спільного розпиття спиртних напоїв з ОСОБА_6 , за адресою свого фактичного мешкання АДРЕСА_1 , після того як ОСОБА_6 покинула її місце мешкання, в коридорі виявила банківську картку АТ «А-БАНК» № НОМЕР_1 без пін-коду, яка належить ОСОБА_6 . В цей час у ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на привласнення вище вказаної банківської картки та обернення її на свою користь з метою подальшого викрадення грошових коштів, яка згідно примітки до ст. 358 Кримінального кодексу України, ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», п.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 05.11.2014 №705, є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, як засобом доступу до банківського рахунку. Реалізовуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , пересвідчившись, що за нею ніхто не спостерігає, діючи умисно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, привласнила індивідуальну пластикову платіжну картку АТ «А-БАНК» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_6 та згідно положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та перекази коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електроні документи та електронний документообіг» є офіційним документом. Після чого реалізуючи єдиний кримінально-протиправний умисел, спрямований на привласнення банківської картки з метою подальшого викрадення з розрахункового рахунку грошових коштів потерпілої ОСОБА_6 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла

Крім того, в період з 20.10.2023 по 22.10.2023, після незаконного привласнення картки ОСОБА_6 АТ «А-БАНК» № НОМЕР_1 , що мало місце 15.10.2023, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, які знаходилися на банківському рахунку НОМЕР_2 відкритого на ім`я потерпілої, що належать ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів та мети, в умовах воєнного стану, введеного на всій території України відповідно до Закону України №2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи наслідки та бажаючи їх настання, вважаючи, що її дії непомітні для оточуючих, здійснила розрахунок вказаною карткою, яка належить ОСОБА_6 , за товари на загальну суму 1543 грн. 40 коп., а саме: 1) 20.10.2023 о 12 год. 15 хв., о 18 год. 44 хв., о 21 год. 22 хв.; 21.10.2023 о 09 год. 57 хв.; 22.10.2023 року о 09 год. 37 хв. магазин Продукти за адресою м. Кременчук вул. Героїв Маріуполя 51-а на суму 294 грн.; 2) 22.10.2023 о 09 год. 43 хв., 09 год. 44 хв. в магазині «Оптовичок» за адресою м. Кременчук вул. Миру, 23 на суму 374 грн. 80 коп.; 3) 21.10.2023 о 08 год. 53 хв., о 12 год.19 хв. в аптеці «Копійка» за адресою м. Кременчук проспект Свободи 31 на суму 259 грн. 80 коп.; 4) 20.10.2023 о 18 год. 55 хв.; 22.10.2023 о 14 год. 12 хв., о 14 год. 13 хв. в кіоску «Press Express №57» який знаходиться на зупинці громадського транспорту «Водоканал» в м. Кременчук на суму 182 грн.; 5) 21.10.2023 року о 15 год. 44 хв. в магазині «Свіжина» за адресою м. Кременчук проспект Свободи 15 на суму 206 грн. 20 коп.; 6) 21.10.2023 12 год. 22 хв., 15 год. 53 хв. в магазині «Оптовичок» за адресою м. Кременчук проспект Свободи 31 на суму 226 грн. 60 коп., тим самим вчинила крадіжку грошових коштів, належних громадянці ОСОБА_6 .

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч.4 ст. 185 та за ч.1 ст. 357 КК України.

27.11.2023 року між прокурором ОСОБА_3 і обвинуваченою ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості. Згідно з угодою ОСОБА_5 беззаперечно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років позбавлення волі, за ч.1 ст. 357 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим буде призначено остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років та на пісдтаві ст. 75 КК Украни звільнено від відбування покарання з випробуванням.

В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди, встановленні ст. 476 КПК України.

Окрім цього, до угоди про визнання винуватості долучена заява від потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до якої остання надала письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості з обвинуваченою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості були враховані обставини, передбачені ст. 470 КПК України, дотримані вимоги процесуального та матеріального права, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченій узгоджене сторонами покарання.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не прибула, направила до суду заяву про розгляд кримінального провадження у її відсутність.

Захисник ОСОБА_4 також вважав можливим затвердити угоду про визнання винуватості, зазначивши, що при укладенні угоди були дотримані правила та вимоги, передбачені кримінальним процесуальним законодавством України та КК України, при цьому обвинуваченою вищезазначена угода була укладена з прокурором добровільно, без застосування насильства, примусу, погроз і в його присутності.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 винною себе у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України визнала повністю, вказавши, що час, місце та спосіб скоєння нею кримінальних правопорушень, описаних в обвинувальному акті, викладені вірно, вказані обставини відповідають подіям, що відбувалися в дійсності, і вона їх у повному обсязі підтверджує. Укладаючи відповідну угоду про визнання винуватості, вона цілком розуміла надані їй законом права, а також розяснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, визначені ст. 473 КПК України, і щодо відмови від здійснення прав, передбачених ст. 474 ч. 4 п. 1 КПК України, в тому числі, і наслідки невиконання вказаної угоди, визначені у ст. 476 КПК України. Крім того обвинувачена вказала, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена нею з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши умови укладання угоди про визнання винуватості, відповідність угоди за змістом вимогам процесуального законодавства, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України, які згідно ст. 12 КК України, є кримінальним проступком та тяжким злочином, укладання угод по якому не допускається, крім випадків надання потерпілим письмової згоди прокурору на укладання ним угоди. Прокурором надано заяву потерпілої ОСОБА_6 , відповідно до якої вона надає згоду на укладання угоди між прокурором та обвинуваченою, а отже угода відповідає вимогам закону.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч.ч.4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогами Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачена ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_5 .

Процесуальні витрати та речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не пред`являвся.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 472, 474 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості між обвинуваченою ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 , укладену 27 листопада 2023 року.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,

- за ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 1 (один) рік, поклавши відповідно до ст. 76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя Олександр ГУСАЧ