Провадження №1-кп/761/1877/2023
В И Р О К

іменем України

02 жовтня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000647 від 17.02.2021, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастів Київської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , такого, що немає судимості,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

за участю:

секретарів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

прокурорів - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

потерпілих - ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20

захисників - ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

обвинуваченого - ОСОБА_23

ВСТАНОВИВ :

16 лютого 2021 року, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_2 , перебуваючи в квартирі АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу, таємно викрав сантехніку марки «HANSGROHE AXOR», загальною вартістю 284007 грн. 47 коп., яка належить ОСОБА_19 та лазерний рівень марки «BOSCH», вартістю 14 000 гривень, який належить ОСОБА_18 , спричинивши шкоду у великих розмірах.

Так, ОСОБА_2 будучи найнятим різноробочим для виконання ремонтних робіт у приміщенні квартири АДРЕСА_3 та маючи вільний доступ до вказаного житлового приміщення, вирішив таємно викрасти чуже майно, яке знаходилось в квартирі, а саме сантехнічні вироби марки «HANSGROHE AXOR» та лазерний рівень марки «BOSCH», в час коли нікого з інших найманих працівників та власника квартири не буде на місці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 , 16 лютого 2021 року точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, маючи ключ від квартири АДРЕСА_3 , який йому дала ОСОБА_19 , достеменно знаючи про відсутність будь-кого з сторонніх осіб у приміщенні квартири зайшов всередину. Після чого, ОСОБА_2 16 лютого 2021 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрав майно, а саме:

- два змішувачі марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16514820 , які були придбані потерпілою ОСОБА_19 по ціні 753,32 доларів США за одиницю, а всього на суму 1506,64 доларів США;

- три змішувачі марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16526820 , які були придбані потерпілою ОСОБА_19 по ціні 475,99 доларів США за одиницю, а всього на суму 1427,97 доларів США;

- один змішувач марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16517820 який було придбані потерпілою ОСОБА_19 по ціні 535,46 доларів США за одиницю;

- два змішувачі марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16821820 , які були придбані потерпілою ОСОБА_19 по ціні 893,59 доларів США за одиницю, а всього на суму 1787,18 доларів США;

- два душі марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 28474820 , які були придбані потерпілою ОСОБА_19 по ціні 498,75 доларів США за одиницю, а всього на суму 997,5 доларів США;

- два тримача для душу марки «Axor Montreux», номенклатурний номер № 27348820 , які були придбані потерпілою ОСОБА_19 по ціні 118,72 доларів США за одиницю, а всього на суму 237,44 доларів США;

- два шлангові підключення марки «Axor Montreux», номенклатурний номер № 16884820 , які були придбані потерпілою ОСОБА_19 по ціні 41,83 доларів США за одиницю, а всього на суму 83,66 доларів США;

- два душі марки «Axor Montreux», номенклатурний номер № 16320820 , які були придбані потерпілою ОСОБА_19 по ціні 208,66 доларів США за одиницю, а всього на суму 417,32 доларів США;

- два тримача для душу марки «Axor Montreux», номенклатурний номер № 16325820 , які були придбані потерпілою ОСОБА_19 по ціні 104,26 доларів США за одиницю, а всього на суму 208,52 доларів США;

- два шланги марки «Hansgrohe», номенклатурний номер № 28626820 , які були придбані потерпілою ОСОБА_19 по ціні 33,05 доларів США за одиницю, а всього на суму 66,1 доларів США;

- змішувач марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16551820 який було придбані потерпілою ОСОБА_19 по ціні 1192,68 доларів США за одиницю,

а всього викрав майно на загальну суму 8460,47 доларів США, що за курсом на момент придбання становить 284007 грн. 47 коп., яке належить ОСОБА_19 ;

- лазерний рівень марки «BOSCH», вартістю 14 000 грн., який належить ОСОБА_18 .

А всього, ОСОБА_2 таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , на загальну суму 298007 грн. 47 коп., спричинивши потерпілим шкоду у великих розмірах, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_2 здійснив таємне викраденя чужого майна (крадіжку), вчинене у великих розмірах, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Крім цього, встановлено, що 22 вересня 2021 року близько 13 год. 30 хв., ОСОБА_2 вступив в злочинну змову з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та перебуваючи в квартирі АДРЕСА_5 шляхом вільного доступу повторно, таємно викрали перфоратор модель TRX-1120 DFR та кутову шліфувальну машину марки «Sparky» загальною вартістю 3 250 гривень, яка належить ОСОБА_20 .

Так, ОСОБА_2 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, будучи найнятими різноробочими, для виконання ремонтних робіт у приміщенні квартири АДРЕСА_5 та маючи вільний доступ до вказаного житлового приміщення, вирішили таємно викрасти чуже майно, яке знаходилось в квартирі, а саме перфоратор модель TRX-1120 DFR та кутову шліфувальну машину марки «Sparky», в час коли ніхто з інших найманих працівників та власника квартири не буде на місці.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_2 та особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 22 вересня 2021 року близько 13 год. 30 хв., маючи ключ від квартири АДРЕСА_5 , який ОСОБА_2 надав ОСОБА_20 , достеменно знаючи про відсутність будь-кого з сторонніх осіб у приміщенні квартири зайшли всередину. Після чого, ОСОБА_2 разом з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, 22 вересня 2021 року близько 13 год. 30 хв, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_5 , переконавшись, що за їхніми злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу викрали майно, яке належить ОСОБА_20 , а саме:

- перфоратор модель TRX-1120 DFR, індивідуальний номер 20-0000472 , помаранчевого кольору вартістю 2 250 гривень;

- кутову шліфувальну машину марки «Sparky», червоного з фіолетовими кольорами, з діаметром диска 230 мм вартістю 1000 гривень.

Після чого з викраденим майном залишили квартиру, тим самим таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_20 .

А всього, ОСОБА_2 діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, повторно, таємно викрав чуже майно яке належить ОСОБА_20 , на загальну суму 3 250 гривень, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_2 здійснив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_2 частково визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - за винятком кваліфікуючої обставини у виді попередньої змови, та частково визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, не погодившись із стверджуваною прокурором сумою завданих ним збитків.

Щодо обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України, обвинувачений пояснив суду, що 16.02.2021 року він взагалі не вчиняв жодних злочинів, а згодом вказав, що він визнає факт викрадення змішувача марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16514820 , душа марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер №28474820 - 2 одиниці, тримача для душу марки «Axor Montreux», номенклатурний номер № 27348820 , двох тримачів для душу марки «Axor Montreux», номенклатурний номер № 16325820 , двох змішувачів марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16517820 , змішувача марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16551820 .

Так, обвинувачений розповів, що потерпіла ОСОБА_19 найняла його в якості робітника для проведення ремонту у квартирі, і з 10-11 січня 2021 року він робив ремонт квартири АДРЕСА_3 . Потерпіла надала йому ключ від квартири, він мав вільний графік роботи, мав можливість ночувати у цій квартирі. Обвинувачений вказував, що протягом часу, коли він працював на потерпілу, він намагався її переконати укласти із ним трудовий договір, і навіть надав їй копії своїх документів. Обвинувачений додав, що 16 лютого 2021 року він працював у квартирі самостійно, без помічника. В той момент у квартирі знаходилась не встановлена техніка, камін, сантехніка тощо.

За свою роботу обвинувачений щомісяця мав отримувати аванс та оплату, розмір винагороди залежав від обсягів зробленого, однак станом на 16 лютого, він не отримав у повному розмірі обіцяний аванс. Оскільки потерпіла не розрахувалась із ОСОБА_2 за роботу, він вирішив самостійно забрати свою винагороду, для чого 16 лютого 2021 року, зранку, він взяв зазначені речі та виніс їх з квартири. Окрім названих вище речей, за словами обвинуваченого, він ще взяв лазерний рівень, який згодом здав до ломбарду. Обвинувачений знайшов торгівця на «Шпалерному ринку», який погодився придбати в нього викрадені речі за 13 тисяч гривень, саме в таку суму обвинувачений оцінював борг потерпілої перед ним. Після цього він вимкнув свій телефон, а в березні цього ж року його знайшли знайомі потерпілої ОСОБА_19 , які повідомили, що потерпіла готова викупити в нього викрадені речі. Він показав потерпілій, кому продав викрадені речі і вона все викрадене обвинуваченим майном викупила, окрім лазерного рівня, який на тот момент вже придбала інша особа. В рахунок відшкодування шкоди за втрачений лазерний рівень ОСОБА_2 заплатив потерпілій 1 тисячу гривень.

За таких обставин обвинувачений визнав сам факт крадіжки, однак не погодився із вартістю та переліком майна, викраденого у потерпілої ОСОБА_19 , з огляду на що вважав невірно визначеною зазначену в фомулюванні обвинувачення кваліфікацію за ч. 4 ст. 185 КК України.

Також ОСОБА_2 пояснив, що він шкодує про скоєний 22 вересня 2021 року злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, та пояснив, що на той момент він три дні працював у квартирі АДРЕСА_5 . В обов`язки обвинуваченого входило здійснення демонтажу будівельного сміття та його підготовка до вивозу. Для своєчасного виконання вказаних робіт ОСОБА_2 найняв помічника, однак під час роботи у будинку зламався ліфт. При цьому, як пояснив обвинувачений, оплата була поденна, а якщо він та його помічник не встигали виконати заплановані об`єми роботи за день - винагорода за цей день їм не сплачувалась. Через такі обставини у ОСОБА_2 виникла ситуація, за якої він не міг розрахуватись із своїм помічником, тож він вирішив здати інструменти до ломбарду, аби таким чином здобути гроші. Майно до ломбадру здавали разом на ім`я помічника обвинуваченого. Отримавши кошти, обвинувачений розрахувався з помічником. Вказував, що планував наступного дня отримати заробітню плату від бригадира та відкупити закладене майно, однак більше він з бригадиром не бачився.

Разом з тим, обвинувачений заперечував, що вчинив крадіжку за попередньою змовою, оскільки, за словами обвинуваченого, своєму помічнику він сказав, що електроінструменти належать самому обвинуваченому, і про те, що це крадіжка - помічник не знав.

Просив врахувати, що потерпілий повернув своє майно з ломбарду.

Перелік та вартість викраденого за даним епізодом - не оспорював.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_2 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях, кожному окремо, визнавав лише частково, вина останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, повністю підтверджується наступними доказами, ретельно дослідженими в судовому засіданні.

Так, вина ОСОБА_2 у вчиненні 16.02.2021 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується такими доказами.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_19 пояснила, що ОСОБА_2 неофіційно працював на неї з 15 січня 2021 року, до його обов`язків входила укладка плитки та підсобні роботи. Потерпіла зазначила, що ключ від квартири був лише в неї та обвинуваченого. Час від часу, з дозволу потерпілої, ОСОБА_2 ночував у вказаній квартирі.

16 лютого 2021 року їй зателефонував інший майстер ОСОБА_18 , який також проводив ремонтні роботи у квартирі, та повідомив, що він не може потрапити до квартири АДРЕСА_3 , і при цьому не може зв`язатись із ОСОБА_2 після чого туди вирушила потерпіла. Потрапивши всередину квартири, потерпіла та ОСОБА_18 виявили, що з квартири зник лазерний рівень, з огляду на що вони звернулись до поліції із заявою про крадіжку. Повернувшись до квартири наступного дня, потерпіла перевірила наявність інших речей у квартирі, зокрема відкрила коробку, в якій мали знаходитись нові змішувачі, виявила їх нестачу та повторно звернулась до правоохоронних органів, де уточнила перелік викраденого майна. Потерпіла додала, що передивившись відеозаписи з камер, що розташовані на поверсі у будинку, вона побачила, як ОСОБА_2 15.02.2021 та 16.02.2021, виходив з квартири і виносив якісь пакети, при собі також мав рюкзак.

Після цього, потерпіла протягом трьох-чотирьох тижнів кожного дня об`їжджала ломбарди в м. Києві, і під час пошуків викраденого майна, 05.03.2021 року, випадково зустріла ОСОБА_2 . Обвинувачений розповів їй, де саме він збув викрадене, після чого вона з ним поїхала до вказаного ним продавця на «Шпалерному ринку» в м. Києві, де за 13 тисяч гривень викупила викрадені у неї речі. Як повідомив їй ОСОБА_2 лазерний рівень він здав в ломбард, куди вона також поїхала, однак їй не вдалось його викупити, оскільки на той момент він був уже проданий. Потерпіла сплатила ОСОБА_18 15 тисяч гривень за викрадений лазерний рівень.

Потерпіла зазначила, що в обвинувальному акті вірно зазначено перелік викраденого в неї майна, разом з тим додала, що купувала такі речі під час знижок, тому наполягає на тому, що їх вартість була такою, як це зазначено в накладних, які вона надала під час досудового розслідування слідчому. Крім того, зазначила, що обвинувачений переказав їй тисячу гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Щодо версії обвинуваченого про те, що вона не платила йому за роботу і він у такий спосіб забрав свою зарплату, то потерпіла наголошувала, що вона розрахувалась з обвинуваченим за виконану роботу, і понад це ОСОБА_2 не повідомляв їй про свої наміри залишити виконання доручених йому робіт.

Обґрунтовуючи свій цивільний позов, потерпіла зазначила, що підтримує його в межах 100000 (ста тисяч гривень) моральної шкоди, які потерпіла пояснила значним стресом, який вона пережила у зв`язку із вчиненим щодо неї кримінальним правопорушенням, порушеннях сну, тим, що їй довелось на невизначений, як їй здавалось в той момент, час відкласти проведення ремонту у квартирі, та довелось їздити по ломбарднам в м. Києві в надії знайти своє майно. Цивільний позов в частині матеріальної шкоди потерпіла підтримала у межах 28 тисяч гривень, які вона пояснила тим, що їй довелось заплатити 13000 гривень за викуп викраденої в неї сантехніки та ще 15000 вона заплатила потерпілому ОСОБА_18 в якості відшкодування за викрадений лазерний рівень. Окремо потерпіла зазначила, що просила зобов`язати обвинуваченого відшкодувати їй 3600 гривень витрат на правову допомогу.

Потерпілий ОСОБА_18 суду розповів, що ввечері 15.02.2021 року він залишив свій інструмент у квартирі, де працював, і пішов додому. ОСОБА_2 , за словами потерпілого, пішов придбати собі їжу, після чого повернувся до квартири, оскільки потерпіла ОСОБА_19 , час від часу, дозволяла обвинуваченому ночувати у квартирі.

Прибувши до квартири наступного дня, він не зміг потрапити всередину, на його стукіт обвинувачений двері не відчинив. Потерпілий зателефонував ОСОБА_19 , яка приїхала та відчинила двері до квартири. Всередині квартири потерпілий виявив зникнення свого лазерного рівня. На уточнююче запитання потерпілий пояснив, що на відсутність інших речей він уваги не звертав.

Потерпілий вказував, що викрадений інструмент він оцінив у 15 тисяч гривень, якій йому повернула ОСОБА_19 , оскільки він придбав вказану річ за 2 роки до події за 14700 гривень, та наголошував, що вказаний інструмент є дорогою та технологічною річчю.

Крім того, потерпілий стверджував, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_19 конфліктів не було, обвинувачений не казав, що збирається припинити виконувати роботи для потерпілої.

Крім того, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_24 суду повідомив, що він працює на «Шпалерному ринку» продавцем. Одного дня, зранку, у 2021 році, більш точного часу свідок не пригадав, до нього підійшов обвинувачений та запропонував придбати нові змішувачі та іншу сантехніку марки «Hansgrohe». Свідок уточнив, що хоча сантехніка вочевидь не була дешевою, обвинувачений його запевняв, що вказані речі не крадені. ОСОБА_24 придбав у обвинуваченого усі речі за 500 доларів, на той момент це складало близько 13-15 тисяч гривень. Приблизно за тиждень, більш точно свідок не пригадав, до нього приїхала потерпіла, разом з чоловіком та обвинуваченим. Потерпіла викупила у свідка всі речі, що йому раніше продав обвинувачений, за ту ж саму суму коштів.

Точного переліку та кількості майна свідок пригадати не зміг, однак вказав, що обвинувачений приніс йому стельові лійки, тримачі, змішувачі, приблизно по одній-три одиниці кожного найменування. Сантехніка була нова, запакована. Вказав, що загалом обвинувачений йому продав близько десяти коробок, але точну кількість та номенклатуру пригадати не зміг у зв`язку з тим, що минуло багато часу.

Також вина ОСОБА_2 у вказаному правопорушенні підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Так, згідно даних протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 16.02.2021 року, ОСОБА_19 16 лютого 2021 року звернулась до уповноважених осіб Шевченківського УП ГУНП в м. Києві та повідомила, що 16 лютого 2021 року об 11 год. 00 хв. нею було виявлено, що ОСОБА_2 , маючи ключ від квартири, вільним доступом зайшов до квартири АДРЕСА_3 , яка на підставі договору оренди перебуває у користуванні потерпілої, звідки викрав будівельний інструмент, а саме: лазерний рівень марки «Bosch», вартістю 15000 гривень, що належить ОСОБА_18 , який у зазначеній квартирі, здійснював ремонт. (т. 2 а.с. 157).

Відповідно до змісту протоколу огляду місця події від 16.02.2021 було проведено огляд квартири АДРЕСА_3 , в ході якого було зафіксовано обстановку на місці злочину та виявлено стіл, на якому, за словами потерпілої, знаходився лазерний рівень марки «Bosch», вартістю 15000 гривень. (т. 2 а.с. 158-163).

Доводи обвинуваченого про недопустимість цього доказу з огляду на те, що з фототаблиці до протоколу вбачається, що під час цієї слідчої дії була світла пора доби, натомість зі слів обвинуваченого у таку пору року у вказаний у протоколі час доби на вулиці вже темно, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу з огляду на їх неконкретність, а також той факт, що обвинувачений не оспорює обставини, викладені у цьому протоколі та додатках до нього про те, що дійсно ним проводились ремонтні роботи у приміщенні цієї квартири, звідки він користуючись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно повторно викрав сантехніку та лазерний рівень з цього приміщення.

При цьому судом було ретельно перевірено твердження обвинуваченого про невідповідність зазначеної в обвинувальному акті кількості та вартості викраденого, та встановлено наступне.

Так, допитана у судовому засіданні потерпіла підтвердила перелік викраденого майна, який зазначений в обвинувальному акті, а також посилалась на дані у розрахункових документах, які були надані нею під час досудового розслідування в рамках вказаного кримінального провадження, а саме рахунки №8073/п від 05 жовтня 2020 та №8480/п від 20 листопада 2020 року. (т. 2 а.с.165-168)

При цьому сам обвинувачений посилався на ці рахунки, перелічуючи викрадені за його словами речі.

Крім того свідок ОСОБА_24 , якому обвинувачений збув викрадене майно, оглянувши в судовому засіданні вказані рахунки, підтвердив, що обвинувачений продав йому речі, схожі на ті, що зображені у рахунках.

При цьому і сама потерпіла в судовому засіданні вказувала, що обвинуваченим було викрадено частину майна, зазначеного саме в цих рахунках.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що підстави критично ставитись до викладених у вказаних рахунках відомостей, чи підстави вважати, що обвинуваченим було викрадено інше майно, не зазначене у вказаних рахунках, - відсутні.

Судом встановлено, що відповідно до вказаних рахунків та наданих у судовому засіданні показань, у володінні потерпілої були такі сантехнічні вироби, що були викрадені ОСОБА_2 , а саме:

- два змішувачі марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16514820 , які були придбані потерпілою по ціні 753,32 доларів США за одиницю;

- три змішувачі марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16526820 , які були придбані потерпілою по ціні 475,99 доларів США за одиницю;

- один змішувач марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16517820 який було придбані потерпілою по ціні 535,46 доларів США за одиницю;

- три змішувачі марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16821820 , які були придбані потерпілою по ціні 893,59 доларів США за одиницю;

- два душі марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 28474820 , які були придбані потерпілою по ціні 498,75 доларів США за одиницю;

- два тримача для душу марки «Axor Montreux», номенклатурний номер № 27348820 , які були придбані потерпілою по ціні 118,72 доларів США за одиницю;

- два шлангові підключення марки «Axor Montreux», номенклатурний номер № 16884820 , які були придбані потерпілою по ціні 41,83 доларів США за одиницю;

- два душі марки «Axor Montreux», номенклатурний номер № 16320820 , які були придбані потерпілою по ціні 208,66 доларів США за одиницю;

- два тримача для душу марки «Axor Montreux», номенклатурний номер № 16325820 , які були придбані потерпілою по ціні 104,26 доларів США за одиницю;

- два шланги марки «Hansgrohe», номенклатурний номер № 28626820 , які були придбані потерпілою по ціні 33,05 доларів США за одиницю;

- змішувач марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16551820 який було придбані потерпілою по ціні 1192,68 доларів США за одиницю.

При цьому судом враховується, що вказані документи підтверджують наявність у володінні потерпілої лише двох змішувачів марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16821820 , в той час як відповідно до обвинувального акту ОСОБА_2 було викрадено три таких вироби.

В той же час жодними іншими доказами, окрім показань самої потерпілої, наявність у неї трьох таких змішувачів не доведено.

Водночас самі по собі показання потерпілої, які при цьому остання надавала невпевнено, посилаючись а те, що зі сплином часу вона не може пригадати точної кількості та найменувань викраденого, з урахуванням специфіки цих товарів, а саме сантехнічних виробів, для точної ідентифікації яких необхідно знати номенклатурний номер і повну назву, та значну кількість цих виробів, не можуть вважатись судом самодостатніми доказами наявності у потерпілої трьох таких змішувачів, а отже і наявності у обвинуваченого можливості викрасти три відповідні змішувачі, як це вказано у формулюванні обвинувачення.

Тому в цій частині суд погоджується із доводами обвинуваченого ОСОБА_2 щодо невідповідності переліку викраденого майна, зазначеному в обвинувальному акті, фактично викраденим ним речам, та вважає правильним зазначення, що ОСОБА_2 , серед іншого, було викрадено два змішувачі марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16821820 .

Крім того, в контексті вирішення питання про вартість викраденого майна, судом враховується, що згідно наданих потерпілою рахунків зазначено, що потерпіла сплачувала грошові кошти за сантехнічні вироби трьома платіжами у три різних дні, при цьому кожного разу, курс долара США, за яким потерпіла сплачувала кошти, був різним - так, 06.11.2020 року, потерпіла внесла передплату за курсом 33,54 гривні за 1 долар США, 09.11.2020 року, потерпілою було здійснено повну оплату вартості придбаного нею товару за рахунком №8073/п від 05.11.2020 за курсом 33,56 гривні за 1 долар США, а 23.11.2020 потерпілою було оплачено рахунок №8480/п від 20.11.2020 за курсом 33,68 гривні за 1 долар США. Отже слід дійти висновку, що викрадене у потерпілої ОСОБА_19 майно було придбано останньою 09.11.2020 із розрахунку курсу 33,56 гривні за 1 долар США (за рахунком №8073/п від 05.11.2020), та 23.11.2020 із розрахунку курсу 33,68 гривні за 1 долар США (за рахунком №8480/п від 20.11.2020).

Таким чином відповідно до вказаних рахунків, документально підтвердженою вартістю викрадених обвинуваченим речей у потерпілої ОСОБА_19 , за винятком одного змішувача марки «Hansgrohe Axor Montreux», номенклатурний номер № 16821820 з трьох, заявлених прокурором як викрадених, наявність якого не була доведена в судовому засіданні, становить 8460,47 доларів США, що за курсом на момент придбання їх потерпілою, становить 284007 грн. 47 коп.

За таких обставин, суд вказує у формулюванні обвинувачення, яке визнано судом доведеним, кількість та вартість викрадених ОСОБА_2 у потерпілої ОСОБА_19 речей, відповідно до того, як це було встановлено в ході судового розгляду.

Крім того, враховуючи вартість викраденого лазерного рівня марки «BOSCH», яка була заявлена прокурором як 14000 грн, і яка не оспорювалась обвинуваченим в ході судового розгляду, загальна вартість викраденого ОСОБА_2 16 лютого 2021 року майна становить 298007 грн. 47 коп.

Встановлена судом в ході судового розгляду загальна сума викраденого ОСОБА_2 майна, спростовує твердження обвинуваченого, що вартість викраденого ним майна не досягає необхідного для кваліфікації його дій за ч.4 ст. 185 КК України.

Відповідно до примітки 3 до ст. 185 КК України, у статтях 185-191, 194 цього Кодексу у великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п. 5 розділу ХХ ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Таким чином, встановлений підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян у 2021 році, з урахуванням положень ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» становить 1135 гривень. За таких умов вартість викраденого майна для застосування кваліфікуючої ознаки «у великих розмірах» має перевищувати 283750 гривень.

Отже вчинення ОСОБА_2 таємного викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , на загальну суму 298007 грн. 47 коп., є таким, що спричинило потерпілим шкоду у великих розмірах, та відповідає діянню, передбаченому ч.4 ст. 185 КК України.

Також вина обвинуваченого доводиться відомостями, викладеними у листі ПТ «ЛОМБАРД ПАРУС», відповідно до якого ОСОБА_2 заклав 15.02.2021 року лазерний рівень «BOSCH», за адресою м. Київ, просп. Науки, буд. 4 (т. 2 а.с. 212)

Крім того, згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.09.2021 року, свідок ОСОБА_24 впізнав обвинуваченого, як особу, яка у лютому 2021 року продала йому змішувачі. (т.2 а.с. 203-204)

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у здійсненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого у великих розмірах, та кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому суд не покладає в обґрунтування даного вироку в якості доказу наданий стороною обвинувачення протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10 березня 2021 року (т.2 а.с. 199-202), згідно якого свідок ОСОБА_25 16 лютого 2021 року приблизно о 6 годині ранку перевіз ОСОБА_2 на автомобілі таксі до Центрального автовокзалу у м. Києві, оскільки сам по собі факт використання обвинуваченим 16 лютого 2021 року послуг таксі не містить у собі жодних фактичних даних на підтвердження чи спростування обставин, які входять до предмету доказування у даному кримінальному провадженні, в той же час будь-яких логічних пояснень з цього приводу прокурором суду надано не було, а тому такий доказ визнається судом неналежним.

Крім того, суд не враховує відомості, які викладені у висновку експерта №СЕ-19/111-21/26706-ТВ від 09.06.2021 року (т.2 ст. 186-195), оскільки фактична вартість викраденого обвинуваченим майна доводиться іншими доказами, зокрема показаннями потерпілої ОСОБА_19 в судовому засіданні про те, що дійсна вартість викрадених у неї сантехнічних виробів за якою вона придбала такі вироби, зазначена у рахунках, які вона добровільно надала слідчому, та письмовими документами, а саме рахунками №8073/п від 05 жовтня 2020 та №8480/п від 20 листопада 2020 року (т. 2 а.с.165-168), за якими потерпіла сплачувала за вказані речі. При цьому у суду немає підстав критично ставитись до таких доказів.

Отже в ході судового розгляду достовірно встановлено вартість викраденого майна на загальну суму 284007 грн. 47 коп., яке належить ОСОБА_19 .

Таким чином суд не приймає до уваги висновок експерта №СЕ-19/111-21/26706-ТВ від 09.06.2021 року (т.2 ст. 186-195), яким визначено вартість викраденого у потерпілої ОСОБА_19 майна на загальну суму 433 165 грн. 17 коп., оскільки розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням потерпілій ОСОБА_19 достовірно встановлено в розмірі 284007 грн. 47 коп. виходячи з показань потерпілої та наданих нею розрахункових документів, якими встановлено вартість викрадених сантехнічних виробів, за якою остання їх фактично придбала.

Більш того, вартість викраденого майна, визначена таким висновком експерта, є навіть більшою за фактичний розмір, який був сплачений потерпілою при придбанні такого майна, а отже визначення вартості відповідно до цього висновку було б невиправданим обтяженням вини обвинуваченого з точки зору стороннього та незацікавленого спостерігача.

Невизнання судом таких доказів не впливає на висновки суду щодо визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки винуватість обвинуваченого у вчиненні такого кримінального правопорушення підтверджується сукупністю інших доказів, ретельно досліджених в судовому засіданні, які визнані судом належними, допустимими, а їх сукупність - достатньою для висновку про винуватість ОСОБА_2 , у вчиненні такого правопорушення.

При цьому, вина ОСОБА_2 у вчиненні 22.09.2021 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, підтверджується такими доказами.

Потерпілий ОСОБА_20 суду розповів, що у 2021 році, більш точної дати потерпілий пригадати не зміг, він найняв обвинуваченого для здійснення демонтажних робіт та виносу будівельного сміття з квартири. Потерпілий зазначив, що об`єкт будівництва розташовувався за адресою: АДРЕСА_5 . ОСОБА_20 пригадав, що обвинувачений приходив на роботу два чи три рази, однак останнього разу у будинку зламався ліфт, після чого обвинувачений та його напарник покидали сміття, забрали все, що було з інструментів, зокрема велику і малу болгарки Sparky, перфоратор, дрібні речі, на кшталт ключів та молотків. Про вказані обставини потерпілий дізнався, оскільки йому зателефонували сусіди та повідомили про розкидане сміття, коли ж потерпілий прибув на об`єкт будівництва, то виявив, що обвинувачений, його товариш зникли, а майно викрадене. На телефонні дзвінки обвинувачений не відповідав. Потерпілий пояснив, що йому довелось забирати речі з ломбарду, та наполягав на тому, що в обвинувальному акті вірно зазначено перелік та вартість викраденого.

Потерпілий уточнив, що товариша обвинуваченого він бачив лише одного разу в останній день роботи ОСОБА_2 . Цю особу привів на об`єкт сам обвинувачений.

При цьому, свідок ОСОБА_26 суду повідомив, що у вересні 2021 року, через свого знайомого, найняв обвинуваченого на роботу для ремонту квартири за адресою: АДРЕСА_6 . Свідок зазначив, що привів обвинуваченого до квартири, де мали робити ремонт, після чого залишив та м для виконання роботи. Свідок приїжджав кожного дня, перевіряв роботу та розраховувався з обвинуваченим. За кілька днів обвинувачений перестав виходити на зв`язок, а водій, що приїхав за будівельним сміттям, зайшов до квартири і, побачивши, що там нікого не було, викликав ОСОБА_26 . Прибувши на місце, свідок виявив, що з квартири зникли перфоратор та кутова шліфувальна машина, які належали бригадиру ОСОБА_20 , і які останній зберігав у квартирі. Після чого, свідок викликав поліцію. Більше свідок з обвинуваченим не спілкувався.

Також вина ОСОБА_2 у вказаному правопорушенні підтверджується наступними доказами, дослідженими в судовому засіданні:

Так, згідно даних протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 22.09.2021 року (т. 2 а.с. 1), ОСОБА_20 22 вересня 2021 року звернувся до уповноважених осіб Шевченківського УП ГУНП в м. Києві та повідомив, що 22 вересня 2021 року за адресою: АДРЕСА_6 , приблизно о 17 год. 12 хв. невідома особа, щляхом вільного доступу, таємно викрала перфоратор моделі «TEKHMANN», вартістю 2250 гривень та дві болгарки, вартістю близько 1500 та 300 гривень. При цьому, зі змісту заяви вбачається, що потерпілий одразу заначив ОСОБА_2 , як особу, яку він підозрює у вчиненні даного правопорушення.

Відповідно до змісту протоколу огляду місця події від 22.09.2021, долученої до нього план-схеми та фототаблиці, 22.09.2021 року було проведено огляд квартири АДРЕСА_5 та зафіксовано обстановку на місці події, зокрема і мішки з будівельним сміттям, про які вказували у своїх показаннях, наданих суду, потерпілий ОСОБА_20 та свідок ОСОБА_26 (т. 2 а.с. 2-9)

В протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.09.2021 року зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_20 впізнав обвинуваченого як особу, яка назвалась йому ОСОБА_27 , і яка, разом із іншим, невідомим потерпілому, товаришем, мала виносити будівельне сміття з квартири АДРЕСА_5 . Водночас, як пояснив потерпілий під час впізнання, після того як ОСОБА_27 з товаришем виносили сміття з квартири, потерпілий виявив зникнення своїх речей. ( т.2 а.с.11-14)

Згідно даних протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.09.2021 року вбачається, що обвинуваченого упізнав також і свідок ОСОБА_28 , який зазначив, що впізнав обвинуваченого як особу, з якою він 19.09.2021 року домовився про роботи за адресою: АДРЕСА_5 , та яка назвалась йому ОСОБА_27 . Свідок вказав на обвинуваченого, як на особу, яка, за вищевказаною адресою, не закінчивши ремонтні роботи вчинив крадіжку майна, яке належить ОСОБА_20 , а саме - перфоратора та кутової шліфувальної машинки. (т. 2 а.с.35-40)

Крім того, показання потерпілого щодо обставин провадження є логічними та послідовними, що додатково вбачається також і з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.09.2021 року, в якому зафіксовано, що потерпілий ОСОБА_20 впізнав невідомого йому чоловіка, як особу, яка разом із ОСОБА_27 мала виносити сміття з квартири з адресою: АДРЕСА_6 , однак після того як вони виносили сміття, потерпілий виявив факт крадіжки його речей.

Вартість викраденого, під час вчинення цього кримінального правопорушення, майна обвинувачений в ході судового розгляду не оспорював, крім того такі обставини, та сам факт належності викраденого обвинуваченим перфоратору потерпілому ОСОБА_20 підтверджується наданими потерпілим під час досудового розслідування документами про їх придбання, а саме гарантійним талоном №008ТЕХАВ-09.20-0000702 та фіскальним чеком №4.2743.24 (т.2 а.с.32-34).

Шлях обвинуваченого разом із спільником та викраденим майно, простежується на наданих суду відеозаписах з камер відеоспостереження, здобутих стороною обвинувачення під час досудового розслідування.

Так, відповідно до протоколу перегляду відеозапису з камер від 27.09.2021 року (т. 2 а.с.47-52), вбачається, що камерами відеоспостереження, які встановлені на фасаді будинку, за адресою: вул. Велика Житомирська, буд. 14 у м. Києві, зафіксовано, як 22.09.2021 о 13:44:24 год. - 13:44:26 год. з під`їзду будинку АДРЕСА_6 виходить особа чоловічої статі, вдягнений у джинси синього кольору, куртку кольору хакі, в правій руці зазначений чоловік тримає об`єкт схожий на чемодан для будівельних електроінструментів з невідомим вмістом, у лівій руці - об`єкт білого кольору схожий на пакет (далі за текстом - Особа-1). 22.09.2021 о 13:44:26 год. з під`їзду будинку АДРЕСА_6 слідом за Особою-1 виходить особа чоловічої статі вдягнений у спортивні штани чорного кольору з невідомим візерунком світлого кольору уздовж лівої штанини від коліна й до низу штанини, куртку чорного кольору, на голові зазначеної особи вдягнутий кашкет темно-синього кольору з невідомим візерунком світлого кольору в лобній частині кашкету. Зазначена особа чоловічої статі на плечах в положенні за спиною тримає предмет схожий на рюкзак з наліпкою червоного кольору на ньому з написом «FIT FOR FREE», також в правій руці зазначений чоловік тримає об`єкт білого кольору схожий на пакет (далі за текстом - Особа-2). 22.09.2021 о 13:44:28 год. Особа-1 та Особа-2 спускаються по сходам від під`їзду будинку АДРЕСА_6 . 22.09.2021 о 13:44:41 год. Особа-1 та Особа-2 йдуть від будинку АДРЕСА_6 .

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 27.09.2021 року (т. 2 а.с. 53-54) відеозапис з камер відеоспостереження, які встановлені на фасаді будинку, що за адресою: АДРЕСА_6 , на якому зафіксовано як ОСОБА_2 та інша особа, які перевозили викрадені перфоратор марки «TEKHMANN» модель TRX-1120 DFD та болгарку марки «Sparky» модель МА 2000 HD, в корпусі чорного кольору, та який записано на диск CD-R - визнано речовими доказом у кримінальному провадженні.

При цьому, відповідно до протоколу перегляду відеозапису з камер від 27.09.2021 року (т. 2 а.с. 55-56) вбачається, що в ході перегляду відеозаписів з камер відеоспостереження міста Києва, під назвою «Безпечне місто», а саме - камери спостереження за ІР-адресами НОМЕР_13 , було виявлено, що вказана відеокамера зафіксувала, як 22.09.2021 о 14:31:50 год особа чоловічої статі вдягнений у джинси синього кольору, куртку кольору хакі, яка в лівій руці тримає об`єкт схожий на чемодан для будівельних електроінструментів з невідомим вмістом, у правій руці - об`єкт білого кольору, схожий на пакет (далі за текстом - Особа-1) та особа чоловічої статі, вдягнений у спортивні штани чорного кольору з невідомим візерунком світлого кольору уздовж лівої штанини від коліна до низу штанини, куртку чорного кольору, на голові зазначеної особи вдягнутий кашкет, яка на плечах тримає предмет схожий на рюкзак із наліпкою червоного кольору на ньому з написом «FIT FOR FREE», - йдуть зі сторони вул. Володимирська. 40, у м. Києві, в напрямку станції метро «Золоті Ворота». 22.09.2021 о 14:32:01 год вказані особи йдуть в напрямку метро «Золоті ворота» та повертають до входу зазначеної станції метро.

Зі змісту протоколу перегляду відеозапису з камер від 27.09.2021 року (т. 2 а.с. 57-61) вбачається, що в ході перегляду відеозаписів з камер відеоспостереження міста Києва, під назвою «Безпечне місто», а саме - камери спостереження за ІР-адресами НОМЕР_14 ; НОМЕР_16; НОМЕР_17 виявлено, що вказані камери зафіксували, як 22.09.2021 о 14:34:37 год. - 14:34:41 год. особа чоловічої статі вдягнений у джинси синього кольору, куртку кольору хакі, в правій руці зазначений чоловік тримає об`єкт схожий на чемодан для будівельних електроінструментів з невідомим вмістом, у правій руці - об`єкт білого кольору схожий на пакет (далі за текстом - Особа-1) та особа чоловічої статі вдягнений у спортивні штани чорного кольору з невідомим візерунком світлого кольору уздовж лівої штанини від коліна й до низу штанини, куртку чорного кольору, на голові зазначеної особи вдягнутий кашкет темно-синього кольору з невідомим візерунком світлого кольору в лобній частині кашкету. Зазначена особа чоловічої статі на плечах в положенні за спиною тримає предмет схожий на рюкзак з наліпкою червоного кольору на ньому з написом «РГГ FOR FREE». Також зазначена особа чоловічої статі в правій руці тримає об`єкт білого кольору схожий на пакет, який закинутий за спину (далі за текстом - Особа-2), - проходять через турнікети станції метро «Золоті Ворота» в напрямку ескалаторів зазначеної станції метро. 22.09.2021 о 14:58:29 год. - 14:58:31 год. Особа-1 та Особа-2 йдуть до турнікетів виходу зі станції метро «Нивки». 22.09.2021 о 14:58:35 год. 14:58:37 год. Особа-1 та Особа-2 проходять через турнікети станції метро «Нивки» та направляються до виходу із зазначеної станції метро.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 27.09.2021 року (т. 2 а.с. 62-63) відеозапис з системи відеоспостереження «Безпечне місто» за ІР-адресами: НОМЕР_15 ; НОМЕР_18; НОМЕР_16; НОМЕР_19., на якому зафіксовано як ОСОБА_2 та інша особа перевозили викрадені перфоратор марки «TEKHMANN» модель TRX-1120 DI D та болгарку марки «Sparky» модель МА 2000 HD, в корпусі чорного кольору, та який записано на CD-R диск - визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зі змісту протоколу перегляду відеозапису з камер від 27.09.2021 року (т. 2 а.с. 66-76) вбачається, що в ході перегляду відеозаписів з камер відеоспостереження ПТ «ЛОМБАРД «КРЕДИТ ЮНІОН», було виявлено, що вказані камери зафіксували, як 22.09.2021 о 15:46:10 год. особа чоловічої статі, вдягнений у спортивні штани чорного кольору з невідомим візерунком світлого кольору уздовж лівої штанини від коліна до низу штанини. куртку чорного кольору з капюшоном, вдягненим на всю голову, з-під якого видніється вдягнутий кашкет, зайшли до приміщення ПТ «ЛОМБАРД «КРЕДИТ ЮНІОН» за адресою: м. Київ, вул. Симиренка, 5, де передали продавцю об`єкт схожий на чемодан для будівельних електроінструментів, та предмет схожий на будівельний електроінструмент ріжучої дії, які принесли із собою до зазначеного закладу. Після чого отримали від продавця грошові кошти та разом покинули приміщення ПТ «ЛОМБАРД «КРЕДИТ ЮНЮН», що за адресою: м. Київ, вул. Симиренка 5.

Відповідно до постанови про визнання речовими доказами від 27.09.2021 року (т. 2 а.с. 77-78) відеозапис з камер відео нагляду які розташовано у відділенні ПТ «Ломбард Кредит Юніон» за адресою: м. Київ вул. Симиренка, 5, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зміст вказаних відеозаписів цілком узгоджується із відповіддю генерального директора ПТ «Ломбард Кредит Юніон» ОСОБА_29 , зі змісту якої вбачається, що 22.09.2021 року о 15:49, особою, матеріали щодо якої виділені в окрема провадження, до ломбардного відділення, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Симиренка 5 закладались «ПЕРФОРАТОР ДО 1120Вт TEKHMANN TRH-1120 DFR С/№ 008ТЕХАВ-09 20- 0000472» та «ШЛІФ. МАШ. КУТ. 2000WT SPARKY МА 2000 HD». (т. 2 а.с. 65)

Вказані відомості логічно узгоджуються з наданими потерпілим ОСОБА_20 показаннями, відповідно до яких йому довелось викупати своє майно в ломбарді, що також підтверджується, наданим в судовому засіданні прокурором фіскальним чеком №106637 від 27.09.21, відповідно до якого таке майно було викуплено у ломбардному відділенні ПТ «Ломбард Кредит Юніон» за адресою: м. Київ, вул. Симиренка 5 за 1495 гривень. (т. 2 а.с. 30)

Після того як потерпілий викупив своє майно, він надав його слідчому для огляду, що підтверджується протоколом огляду місця події від 28.09.2021 року із долученою до нього фототаблицею (т. 2 а.с. 25) та постановою про визнання речовими доказами, відповідно до якої в ході огляду місця події потерпілий добровільно видав слідчому раніше викрадені в нього перфоратор марки «TEKHMANN» модель TRX-1120 DFD та болгарку марки «Sparky» модель МА 2000 HD, в корпусі чорного кольору які були визнані речовими доказом у кримінальному провадженні (т. 2 а.с. 28-29)

Під час дослідження вказаних відеозаписів в судовому засіданні обвинувачений зазначив, що події, зображені на вказаних відеозаписах, дійсно мали місце, на відеозаписах зафіксований він та його помічник.

Проаналізувавши інформацію, зафіксовану у вказаних протоколах та відеозаписах, з урахуванням показань потерпілого ОСОБА_20 , який вказував, що свого «помічника» обвинувачений знайшов самостійно та привів на об`єкт ремонту, з огляду на що очевидним є висновок, що вказані особи вже були між собою знайомі протягом якогось часу, суд приходить до висновку, що зміст вказаних доказів у своїй сукупності спростовує версію ОСОБА_2 про те, що він вчинив цю крадіжку одноособово, адже, як це показав потерпілий - особа, матеріали стосовно якої були виділені в окреме провадження, вперше з`явилась у квартирі, де згодом обвинувачений вчинив ремонт, у день події, при цьому дії вказаних осіб, що зафіксовані на відеозаписах є узгодженими і при цьому особа, матеріали стосовно якої були виділені в окреме провадження, брала активну участь під час продажу викраденого майна.

Жодних належних доводів на обгрунтування існування таких обставин в момент вчинення ОСОБА_2 злочину, за яких у його помічника, не виникло б обгрунтованих сумнівів у правомірності їх з обвинуваченим дій - в ході судового розгляду стороною захисту не надано, а судом не здобуто. Разом з тим дії обвинуваченого та його спільника були узгодженими протягом усього часу від моменту викрадення майна з квартири до моменту розподілу грошових коштів від реалізації такого майна.

При цьому суд нагадує учасникам судового провадження, що домовленістю групи осіб про спільне вчинення злочину є узгодження об`єкту злочину, його характеру, місця, часу, способу вчинення та змісту виконуваних функцій, яке може відбутися у будь-якій формі - усній, письмовій, за допомогою конклюдентних дій, що висловлені не у формі усної чи письмової пропозиції, а безпосередньо через поведінку, з якої можна зробити висновок про такий намір. Вказаний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду № 405/2648//18 від 14 травня 2020 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжки), повторно, за попередньою змовою групою осіб, та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, яке становить сукупність нетяжкого та тяжкого злочинів проти власності, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого, яке полягає у частковому визнанні вини, дані, які характеризують його особу, те, що він раніше вчиняв злочини, проте у відповідності до ст. 89 КК України визнається таким, що не має судимості, не перебуває на обліку у лікаря психіатра та лікаря-нарколога, має місце реєстрації та проживання, не працює, немає сім`ї та осіб на утриманні, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_2 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, відсутності пом`якшуючих покарання обставин, даних про особу обвинуваченого, суд не знаходить підстав для застосування положень ст. 69 КК України при призначенні покарання.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, та у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Також при вирішенні питання про покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому, суд враховує характер вчинених кримінальних правопорушень та їх обставини, а також динаміку вчинення обвинуваченим умисних кримінальних правопорушень проти власності, зокрема той факт, що обидва кримінальні правопорушення були вчинені у відносно невеликий проміжок часу - трохи більше ніж протягом півроку, обидва епізоди були вчинені за одним і тим самим сценарієм. Більш того, навіть в рамках даного кримінального провадження до вчинення другого злочину ОСОБА_2 спонукало саме відчуття безкарності у зв`язку з уникненням, на той момент, відповідальності за вчинення попереднього кримінального правопорушення.

Наведені обставини у своїй сукупності, на думку суду, значною мірою підвищують суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, а тому призначення ОСОБА_2 покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, явно не відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, та буде таким, що вважатиметься в очах стороннього, незацікавленого спостерігача, занадто м`яким, тобто суперечитиме інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Застосування неадекватно м`якого покарання вочевидь породжуватиме в осіб, які вчиняють умисні злочини проти власності, уяву про безкарність таких дій, що матиме наслідком збільшення подібних дій, та безумовно призведе до завдання дедалі більшої шкоди суспільним інтересам. При цьому, суд звертає увагу, що обидва злочини, ОСОБА_2 виправдовував неналежною оплатою його роботи, однак жодних доказів на підтвердження цього в ході судового розгляду суду не надав, більш того в обох випадках, такі посилання очевидно мали характер виправдання обвинуваченим своїх дій з метою применшення свої вини та уникнення справедливого покарання за скоєне.

За вказаних обставин суд приходить до висновку, що саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Розглядаючи цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_19 , суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

При розгляді цивільного позову ОСОБА_19 , судом встановлено, що потерпіла просить суд стягнути з обвинуваченого відшкодування за майнову та моральну шкоду, завдану внаслідок викрадення обвинуваченим сантехніки, що належить їй, та лазерного рівня, що належав іншому її працівнику і вартість якого довелось відшкодовувати саме потерпілій, у сумі 433165 (чотириста тридцять три тисячі сто шістдесят п`ять) грн. 17 коп. і 100000 (сто тисяч) грн. відповідно, а також 3600 (п`ять тисяч) грн. витрат на правову допомогу.

Разом з тим, під час судового розгляду потерпіла вказала, що свій позов підтримує в повному обсязі в частині моральної шкоди, однак в частині матеріальної шкоди вона підтримує свій позов лише у межах вимоги щодо 28000 гривень, та пояснила, що через вказане кримінальне правопорушення вона пережила значний стрес, у зв`язку із вчиненим щодо неї кримінальним правопорушенням, мала порушення сну, її спосіб життя та плани на майбутнє були значною мірою змінені внаслідок цього злочину. Також потерпіла визнала, що ОСОБА_2 добровільно перерахував їй 1000 гривень в якості відшкодування завданої шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_2 під час судового розгляду пояснив, що він визнає цивільний позов частково, стверджуючи, що заявлена потерпілою та стороною обвинувачення вартість викрадених сантехнічних виробів завищена.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Розглядаючи питання, щодо стягнення з обвинуваченого витрат, які був змушений понести потерпілий у зв`язку з необхідністю звернутись за правовою допомогою суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються зокрема із витрат на правову допомогу.

Згідно з ч. 2 ст. 120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати.

Так, потерпіла ОСОБА_19 у своєму позові зазначає, що розмір понесених нею витрат на правову допомогу становить 3600 (три тисячі шістсот) гривень.

Вказані обставини підтверджуються долученими до позовної заяви договором про надання правової допомоги №13122021 від 13.12.2021, актом виконаних робіт від 14.12.2021 року, рахунком на оплату № 1 від 13.12.2021 року та прибутковим касовим ордером № 1 від 13.12.2021 року - згідно з якими ОСОБА_19 сплатила за послуги правової допомоги 3600 (три тисячі шістсот) гривень.

Таким чином в цій частині позов підлягає задоволенню, а саме необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_19 понесенні останнім витрати на правову допомогу в розмірі 3600 (три тисячі шістсот) гривень.

Крім того, у судовому засіданні потерпіла вказала, що розмір фактично завданої їй майнової шкоди становить 28000 гривень, з яких 13000 гривень вона витратила на викуп викраденого в неї майна і 15000 гривень вона вимушена була витратити у зв`язку із компенсацією викраденого лазерного рівня потерпілому ОСОБА_18 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Так, положеннями ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

В ході судового розгляду, потерпілий ОСОБА_18 та свідок ОСОБА_24 , підтвердили твердження потерпілої ОСОБА_19 , щодо причин та розміру понесених нею витрат. Більш того, після зміни потерпілою своїх позовних вимог, стороною захисту заперечень щодо обґрунтованості вимог потерпілої до суду не надано.

Отже судом встановлено, що потерпіла повернула собі викрадене у неї майно, однак при цьому понесла матеріальні витрати на суму 13000 гривень, а також витратила 15000 гривень на відшкодування потерпілому ОСОБА_18 вартості викраденого у нього лазерного рівні, а всього зазнала матеріальної шкоди на загальну суму 28 000 гривень.

При цьому судом враховується також і той факт, що обвинуваченим заявлено, а потерпілою визнається факт добровільного відшкодування ОСОБА_2 на користь ОСОБА_19 завданої останній шкоди у розмірі 1000 (однієї тисячі) гривень - і саме на цю суму суд зменшує розмір відшкодування за майнову шкоду, завдану потерпілій, яке підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої.

При цьому суд зазначає про відсутність правових підстав для стягнення з обвинуваченого на користь потерпілої ОСОБА_19 вартості усього викраденого ним майна, оскільки таке майно було повернуто потерпілій.

Таким чином, остаточною сумою, яка підлягає стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_19 за завдану майнову шкоду є 27000 (двадцять сім тисяч) грн.

Крім того, у своєму позові потерпіла просить стягнути з ОСОБА_2 відшкодування за завдану ОСОБА_19 моральну шкоду у розмірі 100000 (ста тисяч) гривень, з цього приводу суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» визначено, що позивачем має бути зазначено у чому полягає моральна шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її завдано позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Враховуючи обставини, встановлені під час судового розгляду вказаного кримінального провадження, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено потерпілій з боку обвинуваченого внаслідок скоєння останнім кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнала потерпіла, зміни, які відбулись в її житті, що призвело до негативних наслідків.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлена позовна вимога підлягає частковому задоволенню, а саме необхідно стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_19 відшкодування за завдану моральну шкоду в розмірі 10000 (десяти тисяч) грн.

Таким чином суд приходить до висновку, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_19 необхідно задовольнити частково, а саме стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_19 підлягають 27000 (двадцять сім тисяч) грн. на відшкодування майнової шкоди, 10000 (десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, 3600 (три тисячі шістсот) гривень витрат на правову допомогу.

Крім того, відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, стягненню з ОСОБА_2 підлягають судові витрати за проведення:

- судової експертизи № СЕ-19/111-21/26706-ТВ від 09.06.2021 у розмірі 1029 грн. 72 коп.

З огляду на відповідне клопотання прокурора, запобіжний захід, який застосований до обвинуваченого ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу з метою забезпечення виконання покарання, призначеного цим вироком.

Керуючись ст. ст. 368-371 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

ОСОБА_2 визнати винуватим за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України - 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Згідно положень ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття ОСОБА_2 покарання у виді 5 (п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з дати ухвалення вироку у цьому кримінальному провадженні, зарахувавши у строк відбування покарання ОСОБА_2 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення з 11 жовтня 2021 року по 02 жовтня 2023 року включно із розрахунку день за день.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу - залишити без змін.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_19 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 користь ОСОБА_19 27000 (двадцять сім тисяч) грн. на відшкодування майнової шкоди, 10000 (десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди, 3600 (три тисячі шістсот) гривень витрат на правову допомогу.

Речові докази:

- відеозаписи з камер відеоспостереження, які долучено до матеріалів провадження, - залишити зберігати у матеріалах кримінального провадження;

- перфоратор марки «TEKHMANN» модель TRX-1120 DFD, болгарку марки «Sparky» модель МА 2000 HD, в корпусі чорного кольору, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_20 - повернути в розпорядження потерпілого ОСОБА_20 .

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь держави процесуальні витрати за проведення:

- судової експертизи № СЕ-19/111-21/26706-ТВ від 09.06.2021 у розмірі 1029 грн. 72 коп.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк із моменту отримання його копії. Якщо вирок ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1