судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 на ухвалу Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.01.2024
Справа №348/2718/23
Провадження № 1-кп/348/156/24
27.12.2023 прокурор заявив клопотання щодо дослідження у ході судового розгляду запису допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_3 , що був проведений у порядку ст.225 КПК України, без проведення її допиту безпосередньо у ході судового розгляду кримінального провадження. В обгрунтування такого клопотання зазначив, що психологічний стан малолітньої потерпілої не дозволяє провести її допит у ході судового розгляду; у ході досудового розслідування було проведено допит цієї потерпілої з використанням методики "зелена кімната" за участю психолога у судовому засіданні; слідчий суддя задовольнив клопотання щодо проведення допиту ОСОБА_3 у порядку, передбаченому ст.225 КПК України, з метою убезпечення дитини від повторного негативного психотравмуючого впливу у майбутньому та отримання повних і достовірних показань; результати допиту зафіксовані на записі судового засідання; обвинувачена та її захисник були присутні на допиті. Долучив довідку психолога, відповідно до якої вказано, що психоемоційний стан дитини за результатами діагностики станом на 03.08.2023 є нестійким, дитина пережила психотравмуюючу подію, а тому з метою уникнення повторної травматизації психіки дитини, керуючись якнайкращим забезпеченням інтересів дитини, рекомендовано не залучати її до допиту під час судового засідання. Крім цього, прокурор зазначив, що перебуваючи у залі судового засідання потерпіла заплакала, що додатково свідчить про неможливість перебування у судовому засіданні.
Захисник зазначив, що вважає передчасним вирішення питання щодо дослідження матеріалів допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_3 , що був проведений у порядку ст.225 КПК України, оскільки у сторони захисту після дослідження доказів та допиту свідків і потерпілої можуть виникнути питання до потерпілої ОСОБА_3 залежно від обставин, що будуть встановлені у ході судового розгляду.
Потерпіла ОСОБА_4 , яка водночас є законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_3 , зазначила, що психологічний стан ОСОБА_3 не є стабільним. Тому просила провести допит малолітньої потерпілої з окремого приміщення, що виключатиме можливість обвинуваченої ставити потерпілій запитання безпосередньо.
Представник органу опіки та піклування, клопотання прокурора в частині виключення з обсягу доказів, які підлягають дослідженню, допиту малолітньої потерпілої, підтримала. Додатково зазначила, що якщо такий допит все ж визнають доцільним, його слід провести з дотриманням додаткових гарантій, визначених КПК України.
Представник малолітньої потерпілої ОСОБА_5 у судовому засіданні 27.12.2023 підтримав клопотання прокурора, зазначив, що за своїм психологічним станом малолітня потерпіла не може бути допитана у ході судового розгляду кримінального провадження.
Ухвалою колегії суддів Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 10.01.2024 клопотання прокурора задовольнили.
Не погоджуюся з думкою колегії суддів, виходячи з такого.
Відповідно до ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом. Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.
Згідно з ч.4 ст.95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу.
Статтею 225 КПК України встановлено виняток із загального правила безпосередності дослідження доказів та надано можливість у визначених випадках, за наявності відповідних підстав, депонувати показання учасника кримінального провадження. Основна мета такої процедури полягає в необхідності забезпечення таких показань як доказу за об`єктивної неможливості дотримання судом засади безпосередності отримання таких показань у ході судового розгляду.
Таким чином, при вирішенні питання щодо доцільності проведення безпосереднього допиту учасника у ході судового розгляду, суд має виходити з того, чи зберігається на момент судового розгляду об`єктивна можливість допитати таку особу у судовому засіданні. Якщо така можливість існує, то вона має бути реалізованою з метою забезпечення дотримання принципів безпосередності та змагальності у ході судового розгляду.
У ході розгляду клопотання прокурор зазначив, що у матеріалах кримінального провадження відсутній висновок психолога щодо неможливості проведення подальших допитів малолітньої потерпілої. Якщо таке твердження прокурора відповідає дійсності, це може свідчити про те, що на момент постановлення ухвали щодо проведення допиту малолітньої потерпілої у порядку ст.225 КПК України. були відсутні достатні підстави вважати, що подальший її допит у ході судового розгляду негативно вплине на її психологічний стан.
Крім цього, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування вставнолено, що у ході досудового розслідування допит потерпілої ОСОБА_3 проводили неодноразово. Зокрема: 28.07.2023 - допит; 02.08.2023 - додатковий допит; 07.08.2023 - допит у судовому засіданні. Враховуючи це, перешкод для проведення ще двох допитів після 28.07.2023 встановлено не було. У ході розгляду клопотання прокурора сторона обвинувачення не навела обставин, які б свідчили про те, що саме допит малолітньої потерпілої у ході судового розгляду, буде для неї психотравмуючим.
Долучена у ході судового розгляду довідка психолога не може бути достатньою підставою вважати, що допит потерпілої у ході судового розгляду завдасть шкоди психічному здоров`ю потерпілої, оскільки цей документ складений психологом, який перед цим не спілкувався з потерпілою, а отже і не може у повній мірі оцінити її психологічний стан, містить рекомендацію а не категоричний висновок, а також психолог не надав відповіді на жодне з питань, яке було поставлене перед ним стороною обвинувачення, обмежившись тільки дачею загальних рекомендацій без наведення відповідних обгрунтувань, які б дозовляли зробити логічно-обгрунтований висновок, що ці рекомендації є обгрунтованими. Доказів на підтвердження того, що потерпіла ОСОБА_3 проходила реабілітацію у психолога у зв`язку з вчиненням щодо неї кримінального правопорушення суду також не було надано.
Статтею 6 ЄКПЛ визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право допитувати свідків обвинувачення або вимагати, щоб їх допитали, а також вимагати виклику й допиту свідків захисту на тих самих умовах, що й свідків обвинувачення. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Asch v. Austria від 26.04.1991, термін "свідок" включає не тільки осіб з процесуальним статусом свідка у кримінальному провадженні, але й інших учасників кримінального провадження, чиї показання стосуються винуватості обвинуваченого, у тому числі і потерпілого.
Принципи, які мають застосовуватися у випадках, коли свідки сторони обвинувачення не з`явилися у судове засідання, а надані ними під час досудового розслідування показання були визнані допустимими доказами, наведені та уточнені в рішенні у справі Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom від 05.12.2011 та в подальшому роз`яснені в рішенні у справі Schatschaschwili v. Germany 15.12.2015. Застосування цих принципів у цілому передбачає відповідь на три питання: чи були достатні підстави для неявки свідка та визнання допустимим доказом показань відсутнього свідка; чи були показання відсутнього свідка єдиною або вирішальною підставою для засудження та чи були вони достатньо вагомими; чи існували достатні врівноважуючи фактори, у тому числі надійні процесуальні гарантії, здатні компенсувати недоліки, з якими зіткнулася сторона захисту у зв`язку з визнанням допустимим доказом таких показань, а також чи могла за таких обставин бути забезпечена загальна справедливість судового розгляду.
З урахуванням наведених прокурором обставин та наданих ним документів, вважаю, що непроведення допиту потерпілої ОСОБА_3 у ході судового провадження може вплинути на справедливість судового розгляду, оскільки ОСОБА_3 є очевидцем вчинення особливо тяжкого злочину, її показання є важливим доказом сторони обвинувачення, підстави які перешкоджають провести безпосередній допит потерпілої у ході судового розгляду (з урахуванням наведеного вище) відсутні, а отже перешкоди для проведення безпосереднього допиту малолітньої потерпілої судом на момент розгляду клопотання відсутні. Крім цього, слід зазначити, що КПК України передбачає спеціальну процедуру проведення допиту малолітнього свідка (потерпілого) з метою якнайкращого забезпечення прав дитини, що покликана забезпечити найбільш комфортні умови для малолітньої особи, а також істотно знизити рівень негативного впливу цієї процесуальної дії на психологічний стан дитини.
Суддя ОСОБА_1