Справа № 584/1281/23
Провадження № 1-кп/584/226/23
УХВАЛА

21.11.2023 Путивльський районний суд Сумської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 /в режимі відеоконференції/

представника потерпілої - адвоката ОСОБА_4

/в режимі відеоконференції/

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Путивль кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000114 від 13.06.2023,

встановив:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000114 від 13.06.2023.

Прокурор заявив клопотання про продовження обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 діб без визначення розміру застави, яке мотивує наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,3,4 ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні вказаного виду запобіжного заходу під час досудового розслідування та на даний час залишились актуальними.

Представник потерпілої не заперечував щодо продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обвинувачений та його захисник у вирішенні питання щодо продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою покладалися на розсуд суду.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою слідчого судді Путивльського районного суду Сумської області від 19.06.2023 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого якого було продовжено ухвалою слідчого судді від 15.08.2023 - до 15 год. 30 хв. 12.09.2023.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 06.09.2023 запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави було продовжено - по 12 год. 45 хв. 04.10.2023.

Ухвалою Путивльського районного суду Сумської області від 02.10.2023 запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави було продовжено - по 10 год. 25 хв. 29.11.2023.

На даний час не допитані свідки, не досліджено письмові та речові докази по справі, а тому судове провадження у даній справі не може бути завершене до закінчення строку дії застосованого відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У відповідності до п.4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства») термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Згідно до рішення ЄСПЛ у справі «Мюррей проти Об`єднаного королівства» факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Необхідно зауважити, що на цьому етапі провадження суд не вирішує ті питання, які повинен вирішувати під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

У світлі конкретних обставин цієї справи, без надання оцінки обвинуваченню щодо його обґрунтованості та доведеності, суд виходить з точки зору допустимості прийти до висновку про наявність обвинувачення відносно ОСОБА_5 , яке відповідає стандарту доказування «обґрунтована підозра».

Матеріали кримінального провадження переконливо свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, щоб прийти до висновку про наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України, а тому приходить до переконання про необхідність вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Так, Європейський суд з прав людини у справах "Ілійков проти Болгарії", "Летельє проти Франції" вказав, що "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні "ризиків переховування або повторно вчинення злочинів", а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, при цьому, санкцією ч.1 ст. 115 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому суд погоджується, з доводами прокурора, про те, що останній, перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання, може переховуватись від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілу та свідків, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

За наведеного, суд вважає, що на даний час ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні ОСОБА_5 запобіжного заходу під час досудового розслідування, а також при його продовженні судом, не зменшились та не перестали існувати, а тому клопотання прокурора про продовження обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Таким чином, обвинувачений та його захисник продовження існування вказаних ризиків не спростували та не довели того, що застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою без визначення розміру застави, забезпечить належне виконання обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі зможе запобігти зазначеним ризикам.

З урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України розмір застави ОСОБА_5 не визначається.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 350, 392 КПК України, суд,

постановив:

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, продовжити - по 14 год. 40 хв. 18 січня 2024 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але не неї може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1