Провадження № 1-кс/643/1365/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року слідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0003631 від 18.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області, за процесуальним керівництвом Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0003631 від 18.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

17.10.2023 о 22.26 до чергової частини Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення від служби «102» про те, що 17.10.2023 приблизно о 22.15 год. невстановлена особа перебуваючи біля б. 45 по вул. Валентинівській в м. Харкові, безпричинно, з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок по мотивам явної неповаги до суспільства, із застосуванням предмету зовні схожого на ніж наніс тілесні ушкодження у вигляді різаної рани грудної клітини, різаної рани надбрівної дуги ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останній з отриманими тілесними ушкодженнями доставлений до КНП ХМКЛШНМД ім. Мещанінова. ЖЄО № 23271 від 17.10.2023 .

18.10.2023 в ході огляду місця події слідчим СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , в період часу з 01:09 години до 01:43 години , у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 , 1987 р.н., добровільно видав: 1). Куртку торгівельної марки «М-ТАС» чорного кольору; 2). Бейсболку торгівельної марки «М-ТАС» зеленого кольору; 3). Штани зеленого кольору; 4). Ніж розкладний з помаранчевою ручкою загальною довжиною 21 см. з маркуванням G737440C, дані предмети було вилучено.

Вказані речі визнані речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні та мають доказове значення для подальшого досудового розслідування.

Прокурор разом з клопотанням подав заяву, в якій просив розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, перед початком судового засідання надав заяву про розгляд без його участі. Проти задоволення клопотання в частині арешту ножа не заперечував, а інші речі просив повернути.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Суд, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали, вважає його таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно, а саме ніж розкладний з помаранчевою ручкою загальною довжиною 21 см. з маркуванням G737440C, має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, передбачає право особи на ефективний засіб правового захисту на національному рівні від порушень прав і свобод, гарантованих цією Конвенцією.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що у рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Узан та інші проти Туреччини» (заяви № 19620/05, 41487/05, 17613/08 та 19316/08) ЄСПЛ зазначив, що судове провадження, яке стосується права на повагу до майна, повинне надавати зацікавленій особі можливість пояснити її справу компетентним органам влади з метою ефективного оскарження заходів, а обмеження прав, викладених у статті 1 Протоколу № 1, не можуть бути обґрунтовані за відсутності змагального судового розгляду, який відповідає принципу рівності сторін.

Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

Таким чином, вимоги прокурора щодо накладення арешту на куртку торгівельної марки «М-ТАС» чорного кольору; бейсболку торгівельної марки «М-ТАС» зеленого кольору; штани зеленого кольору задоволенню не підлягають, оскільки жодного обґрунтування щодо необхідності застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту клопотання та додані до нього документи не містять.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 18.10.2023 в ході проведення огляду місця події слідчим СВ ХРУП №2 ГУНП в Харківській області в період часу з 01:09 години до 01:43 години, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ніж розкладний з помаранчевою ручкою загальною довжиною 21 см. з маркуванням G737440C.

В іншій частині відмовити.

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1