УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР № 0000088 від 26.05.2023, за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Солом`янського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000088 від 26.05.2023.

ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , вказуючи на те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, застосованих до обвинуваченого, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, зокрема можливості ухилятися від суду, негативно впливати на учасників провадження. Також, просив визначений розмір застави залишити без змін.

Захисники та обвинувачені заперечували щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 .

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 - адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби з покладенням обов`язків, посилаючись на необґрунтованість ризиків. Також, посилався на те, що ОСОБА_8 раніше не судимий, не має наміру ухилятися від слідства або суду, впливати на учасників провадження, перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні або продовжити злочинну діяльність.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав свого захисника та просив задовольнити клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час доби за адресою тимчасового мешкання, з покладенням обов`язків.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу у виді застави на особисте зобов`язання, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також, зазначив, що стороною захисту на адресу сторони обвинувачення було направлено клопотання про укладення угоди про визнання ОСОБА_11 винуватості.

Крім того, посилався на те, що гроші, внесені заставодавцем ОСОБА_12 як заставу за ОСОБА_10 , є кредитними коштами і остання на сьогоднішній не має можливості щомісячно сплачувати значну суму коштів в рахунок погашення кредиту.

Окрім того, посилався на те, що ОСОБА_11 має постійне місце проживання, раніше не притягався до кримінальної відповідальності та не має судимостей, є пенсіонером, має незадовільний стан здоров`я та потребує медичного нагляду.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав доводи свого захисника щодо заявленого клопотання.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_5 заявив клопотання про зменшення розміру застави, посилаючись на відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Також, посилався на те, що ОСОБА_9 має міцні соціальні, зокрема дружину та троє малолітніх дітей, постійне місце проживання, раніше не судимий.

Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав доводи свого захисника щодо заявленого клопотання.

Прокурор проти заявлених клопотань захисниками про зміну запобіжних заходів та зменшення розміру застави заперечував та просив у їх задоволенні відмовити.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта та наданих клопотань, суд приходить до такого висновку.

Суд, згідно вимог ст. 331 КПК України, у зв`язку з тим, що судове провадження не було завершене, розглядаючи клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_8 під вартою, виходить з такого.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 201-2 КК України, що підтверджується матеріалами, які надішли до суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи. При цьому, тримання особи під вартою може відбуватися лише на підставі відповідного рішення компетентного суду.

Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_8 , особу обвинуваченого, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор, дають достатні підстави суду вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні. При цьому, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, тобто зникнути та перебувати тривалий час у розшуку.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги репутацію обвинуваченого, тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, позбавляє можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду.

Захисниками та обвинуваченими не доведено, що відпали ризики, передбачені ст. 177 КПК України та наведені вище.

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду кримінального провадження тримання під вартою виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 01.03.2024 включно.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи вище вказані обставини та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , його майновий стан, заставу на даній стадії процесу слід визначити в розмірі 939 400 (дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч чотириста) гривень, що, в свою чергу, достатньою мірою буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, суд вважає за необхідне відповідно до норм ч. 3 ст. 183 та ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Києва, без дозволу суду; утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_8 з-під варти, останній повинен виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких необхідно встановити протягом двох місяців з моменту внесення застави.

Разом з тим, відносно обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 діють запобіжні заходи у виді застави.

Захисниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заявлені клопотання про зменшення розміру застави та зміну запобіжного заходу.

Частиною 1 ст. 201 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, до якого застосовано запобіжний захід або його захисника звернутися до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі, про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Підставою для зміни запобіжного заходу є, зокрема, наявність нових обставин, які не розглядалися слідчим суддею, судом при застосуванні запобіжного заходу, зміна обставин підозри, зменшення встановлених ризиків, тощо.

Наведені захисником ОСОБА_6 обставини у сукупності не є достатніми для прийняття рішення про зміну застосованого до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді застави на особисте зобов`язання. Також, не підтверджені достатніми доказами. Відомостей про непомірність розміру застави не надано.

Разом з тим, будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу, ніж застава в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для зміни застосованого до ОСОБА_10 запобіжного заходу у виді застави на особисте зобов`язання, тому у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 слід відмовити.

З приводу доводів захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_5 щодо зменшення розміру застави, суд зазначає таке.

Так, згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням окрім обставин кримінального правопорушення, ще й майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Також, щоб розмір застави можна було вважати таким, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, обвинуваченого, суд повинен, врахувавши положення ст. 177, 178 КПК України, та раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю вчиненого злочину. При цьому, суду слід мати на увазі, що, виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, у даному випадку суду не надано жодних підстав та доказів для зменшення розміру застави. Окрім майнового стану обвинуваченого, тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, розмір застави визначається також залежно від суспільної небезпечності інкримінованого кримінального правопорушення та ризиків, передбачених статтею 177 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, особу обвинуваченого, його майновий та сімейний стан, та те, що під час розгляду даної справи не встановлено нових обставин, які могли б вплинути на зменшення раніше обраного розміру застави, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 331 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 строком на 60 діб - задовольнити.

Продовжити строк дії, обраного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - до 01.03.2024 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_8 альтернативний запобіжний захід у виді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Заставу ОСОБА_8 визначити у розмірі 939 400 (дев`ятсот тридцять дев`ять тисяч чотириста) гривень, у національній грошовій одиниці України, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва: Банк ДКСУ м. Київ, МФО 820172, рахунок отримувача UA1012089, Код , та надати документ, що це підтверджує до Солом`янського районного суду міста Києва.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Києва, без дозволу суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на розрахунковий рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, строк дії яких встановити протягом двох місяців з моменту внесення застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_8 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомлять про причини своєї неявки, або якщо порушать інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу до 01.03.2024 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, прокурору, направити начальникові ДУ «Київський слідчий ізолятор».

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_5 про зменшення розміру застави відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1