Справа № 487/724/24
Провадження № 1-кс/487/1018/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.01.2024 м.Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання старшого слідчого Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000122 від 16.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

26.01.2024 до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшло клопотання старшого слідчого Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу. Встановлено наявність ризиків, передбачених пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, вчинити інші кримінальні правопорушення, або продовжити вчиняти правопорушення, у якому підозрюється. На думку слідчого, застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не зможе гарантовано запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, з обставинами, викладеними в повідомленні про підозру погодився частково, оскільки не мав мети збуту вибухових пристроїв, а лише перевіз пакунок на прохання свого знайомого ОСОБА_7 для передачі іншій особі.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого, врахувавши те, що підозрюваний раніше не судимий, працює, має міціні соціальні зв`язки, сприяв слідству, надавши доступ до квартири, в якій зберігалася вибухівка.

Заслухавши учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов наступного.

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України визначені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Згідно з ч.2 ст. 181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Встановлено, що Мколаївським районним управлінням поліції Головного управління Націоналньої поліції в Миколаївській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000122 від 16.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлені під час досудового розслідування час та місці, у невстановленої особи ОСОБА_5 незаконно, не маючи передбаченого законом дозволу, придбав вибухові пристрої, та в нього виник умисел на незаконне зберігання, з метою подальшого збуту, без передбаченого законом дозволу.

Так, реалізуючи умисел на незаконне зберігання та подальший збут вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу, в порушення вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної та холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом МВС України № 622 від 21 серпня 1998 року, ОСОБА_5 , утримуючи протитанкову міну типу М-18 А-1, яка згідно з довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів належить до ІІ категорії - небезпечний, підривач до ручної гранати типу УЗРГМ, яка згідно з довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів належить до ІІ категорії - небезпечний та корпус гранати типу РГО та корпус гранати типу Ф-1, які згідно з довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів належить до ІІ категорії - небезпечний, діючи умисно, з метою подальшого збуту, без передбаченого законом дозволу, 25.01.2024 року за вказівкою невідомої особи, реалізуючи попередні спільні домовленості про збут вибухових пристроїв направився за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав вище вказані предмети.

В подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на перевезення та збут вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, 25.01.2024 продав протитанкову міну типу М-18 А-1, яка згідно з довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів належить до ІІ категорії - небезпечний, підривач до ручної гранати типу УЗРГМ, яка згідно з довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів належить до ІІ категорії - небезпечний та корпус гранати типу РГО та корпус гранати типу Ф-1, які згідно з довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів належить до ІІ категорії - небезпечний, ОСОБА_8 за 39 000 гривень.

25.01.2024 року ОСОБА_5 було затримано за підозрою у вчиненні злочину та 26.01.2024 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту, та збуті вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Так, наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання по кримінальному провадженню, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, зазначеного у повідомленні про підозру, це, зокрема, дані рапорту від 16.01.2024 про реєстрацію ЄО за №946 від 16.01.2024 як виявлення боєприпасів, зброї; повідомлення УСБУ в Миколаївській області від 16.01.2024 про отримання інформації про те, що двоє місцевих мешканців за адресами свого проживання зберігають зброю та боєприпаси, які мають намір збути; рапорту від 20.01.2024 про встановлення даних осіб, які можуть бути причетні до збуту бойових припасів; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколу огляду та вручення грошових коштів від 25.04.2024; протоколів обшуку від 25.01.2024; актів перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 25.01.2024 та довідок про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 25.01.2024.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Слідчий суддя вважає, що існують ризики, передбачені пп. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на тяжкість правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_5 (санкція ч. 1 ст. 263 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років), останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити свою злочинну діяльність, оскільки до затримання мав доступ до приміщення, де зберігались вибухові пристрої.

Слідчий суддя вважає, що ні слідчий в клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні не навели достатніх підстав, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

При цьому слідчий суддя враховує, що підозрюваний має постійне місце проживання в АДРЕСА_2 , де проживає разом з матір`ю, 1953 р.н.; неодружений, але має на утриманні дитину, 2014 р.н.; працює в ліцеї №58 вчителем інформатики; раніше не судимий; про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення йому не повідомлено.

Враховуючи те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу, суд вважає, що наявні на даний час обставини та факти свідчать про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту підозрюваного з покладенням на нього додаткових обов`язків достатньою мірою забезпечить необхідний баланс між правами та інтересами підозрюваного та інтересами досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000122 від 16.01.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, до 25 березня 2024 року, заборонивши йому в період часу з 22:00 год до 06:00 год залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

прибувати до старшого слідчого Миколаївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області майора поліції ОСОБА_6 за кожною вимогою;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, а саме: Миколаївська область, м. Миколаїв, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

здати на зберігання до відповідних державних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 30.01.2024.

Слідчий суддя ОСОБА_1