Справа № 404/434/24
Номер провадження 1-кп/404/22/24
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року Кіровський районний суд м.Кіровограда у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Кропивницький кримінальне провадження №0001379 від 25.12.2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровограда, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, ветерана війни, учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_1 від 02.02.2017 р.), неодруженого, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 10.10.2023 року за ч.1 ст.309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.2 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за статтею 309 КК України, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 , будучи особою, яка 10.10.2023 року засуджена за ч.1 ст.309 КК України, 24.12.2023 року близько 14:00 год. перебував на вул.Леваневського в м.Кропивницькому, де на землі побачив 2 (два) прозорі, безбарвні полімерні пакети із зіп-застібками з кристалічними речовинами білого кольору. За зовнішніми ознаками кристалічної речовини ОСОБА_3 зрозумів, що дана речовина являється психотропною та в цей момент у нього виник умисел на незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 діючи умисно та цілеспрямовано, в порушення вимог Закону України "Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори" №60/95-ВР від 15.02.1995 р. та Закону України "Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними" №62/95-ВР від 15.02.1995 р., забрав вищевказані 2 (два) прозорі, безбарвні полімерні пакети із зіп-застібками з кристалічними речовинами білого кольору, які поклав під чохол належного йому мобільного телефону, де залишив зберігати при собі в лівій кишені штанів, тим самим вчинив незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту.

В подальшому, 24.12.2023 року близько 15:00 год. біля будинку №6 по вул.Ярославській в м.Кропивницькому працівниками поліції зупинено ОСОБА_3 у якого, під чохлом належного йому мобільного телефону, який знаходився в лівій кишені штанів останнього, виявлено та в подальшому під час огляду місця події вилучено 2 (два) прозорі, безбарвні полімерні пакети із зіп-застібками з кристалічними речовинами білого кольору, які, відповідно до висновку судової експертизи матеріалів речовин і виробів №СЕ-19/112-23/12808-НЗПРАП від 27.12.2023 року, містять особливо небезпечну психотропну речовину «РVР», обіг якої заборонено, загальна маса якої становить 0,8009 грама, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.2 КК України визнав повністю. Показав, що обставини викладені у його обвинуваченні, та встановлені органами досудового розслідування ним визнаються та не оспорюються, погоджується з кваліфікацією вчиненого діяння, розкаюється у вчиненому. Не мав наміру збувати наркотичний засіб.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнав свою вину у скоєні кримінального правопорушення, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши їм наслідки ст.ст.349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд, враховуючи, що обвинувачений відмовився від дачі показів на підставі ст.63 Конституції України, обмежившись дослідженням доказів по справі лише дослідженням характеризуючих даних щодо обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, цивільних позовів, які ним не оспорюються, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Що цілком узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимогст.9 ч.1 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 Конвенції», якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акта визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється.

У зв`язку з цим суд, розглядаючи кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ст.309 ч.2 КК України, як незаконне придбання, зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчинені протягом року після засудження за статтею 309 КК України.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину, умисний та закінчений.

Вивчивши відомості про особу обвинуваченого, суд встановив:

ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно працює, учасник бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_1 від 02.02.2017 р.), неодружений, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, осудний, раніше судимий.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Із врахуванням обставин даного кримінального провадження, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ст.309 ч.2 КК України з його реальним відбуванням на строк, необхідний для можливого виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, так як він раніше судимий, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин у сфері обігу наркотичних засобів під час іспитового строку, при цьому будучи особою яка вчинила протягом року після засудження за статтею 309 КК України, а тому за глибоким переконанням суду його виправлення можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За таких обставин суд вважає, що підстави до застосування ст.69, 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 відсутні.

Приймаючи до уваги те, що вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 10.10.2023 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, і він вчинив новий злочин протягом іспитового строку, суд вважає за необхідне відповідно до ст.78 ч.3 КК України призначити йому покарання за правилами, передбаченими ст.ст.71,72 КК України.

До набрання вироком законної сили запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 слід залишити особисте зобов`язання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 , а долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.368-371, 373-375, 392, 394 КПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.309 ч.2 КК України, і призначити йому покарання за ст.309 ч.2 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків призначити покарання, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання призначеного вироком Кіровського районного суду м.Кіровограда від 10.10.2023 року, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Запобіжним заходом обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили - залишити особисте зобов`язання.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експертів для проведення: судової експертизи матеріалів, речовин і виробів №СЕ-19/112-23/12808-НЗПРАП від 27.12.2023 року в розмірі 2271 гривень 84 копійок.

Речові докази: порошкоподібну речовину «PVP», обіг якої заборонено, яку упаковано до спец.пакету №2753994, яку передано на зберігання до камери схову речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда ОСОБА_1 .