БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 497/1853/23
Провадження № 1-кс/497/837/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про застосування запобіжного заходу

13.10.2023 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 (доставлений під вартою),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рені Одеської області, громадянин України, одружений, маючий 3 неповнолітніх дітей, з неповною середньою освітою, військовослужбовець, раніше судимий:

- 20.06.2007 Ренійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 75 КК України встановлено іспитовий строк на 3 роки;

- 26.03.2010 Ренійським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 187 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 81 КК України, 27.12.2012 звільнений умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 6 місяців 18 днів;

- 11.06.2015 Ренійським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік, на підставі ст. 71 КК України до 2 років позбавлення волі;

- 19.04.2017 Ренійським районним судом Одеської області за ч. ч. 2, 3 ст. 185 КК України, на підставі ст. ст. 70, 71, 72 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 04.02.2021 Ренійським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України в кримінальному провадженні №0000449 від 03.08.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

13.10.2023 року слідчий Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_5 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0000449 від 03.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, за фактом таємного викрадення чужого майна, вчиненого в умовах воєнного стану.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 16.07.2023, у період часу з 01:00 години до 05:00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння перебував у якості гостя у домоволодінні АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

За зазначених обставин, ОСОБА_4 , маючи непогашену судимість, діючи повторно, в умовах воєнного стану з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, скориставшись тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заснули та тимчасово втратили контроль за власним майном, переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх не спостерігає, з приміщення вказаного житлового будинку таємно викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi» серії «Redmi A1», моделі «220733 SG» вартістю 1800 гривень, та належні ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Xiaomi» серії «Redmi 7», вартістю 1748,83 гривень та кредитну карту АТ КБ «ПриватБанк» з наявними на його банківському рахунку № НОМЕР_1 грошовими коштами у сумі 13000 гривень.

Після чого ОСОБА_4 разом з викраденим майном покинув місце події, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши тим самими потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 1800 гривень та потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток за загальну суму 14747,83 гривень.

За наявністю достатніх підстав 31.08.2023 ОСОБА_4 , заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану, шляхом нарочного вручення письмового повідомлення його дружині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як він ховається від органу досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

12.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 11.09.2023 року ОСОБА_4 був затриманий з метою приводу для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13.10.2023 року ОСОБА_4 особисто вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Наразі сторона обвинувачення вважає, що є необхідність у застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри і наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В судовому засіданні прокурор клопотання слідчого підтримав, наполягав на його задоволенні, стверджував, що з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження являється доцільним та необхідним застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з огляду на обґрунтованість підозри та за наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Зазначив, що ОСОБА_4 після скоєння злочину зник и через місяць мобілізувався, не повідомивши про це нікого, навіть дружину. Крім цього, може вчинити тиск на потерпілу та свідків, про яких йому вже відомо, вчинити інші кримінальні правопорушення. А тому на думку, прокурора більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного з огляду також на неодноразову судимість за аналогічні злочини. Також зазначив, що вважає доцільним в якості альтернативного запобіжного заходу визначити заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав обґрунтованість підозри та розповів, що добровільно мобілізувався та з 16.08.2023 перебував у військовій частині, дружина знала про це, не від кого не переховувався, а про кримінальне провадження дізнався від дружини 09.10.2023 року. Запевняв, що вину визнає, не буде переховуватись чи якимось чином перешкоджати слідству, хоче продовжити служити. Просив не позбавляти його свободи.

Слідчий суддя, перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думки усіх учасників даного кримінального провадження дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Під час судового розгляду клопотання встановлено, що слідчим відділом Болградського РВП проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000449 відомості щодо якого 03.08.2023, внесені до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. Нагляд за додержанням законності під час досудового розслідування у вигляді процесуального керівництва здійснюється Болградською окружною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , будучи раніше неодноразово судимим за корисні злочини, востаннє 04.02.2021 Ренійським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 15 ч. 3 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки, 16.07.2023, у період часу з 01:00 години до 05:00 години, більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння перебував у якості гостя у домоволодінні АДРЕСА_2 , разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

За зазначених обставин, ОСОБА_4 , маючи непогашену судимість, діючи повторно, в умовах воєнного стану з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, скориставшись тим, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заснули та тимчасово втратили контроль за власним майном, переконавшись, що за його діями ніхто з сторонніх не спостерігає, з приміщення вказаного житлового будинку таємно викрав належний ОСОБА_7 мобільний телефон марки «Xiaomi» серії «Redmi A1», моделі «220733 SG» вартістю 1800 гривень, та належні ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Xiaomi» серії «Redmi 7», вартістю 1748,83 гривень та кредитну карту АТ КБ «ПриватБанк» з наявними на його банківському рахунку № НОМЕР_1 грошовими коштами у сумі 13000 гривень.

Після чого ОСОБА_4 разом з викраденим майном покинув місце події, розпорядившись ним на власний розсуд, спричинивши тим самими потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 1800 гривень та потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток за загальну суму 14747,83 гривень.

За наявністю достатніх підстав 31.08.2023 ОСОБА_4 , заочно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану, шляхом нарочного вручення письмового повідомлення його дружині ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як він був відсутній за місцем реєстрації, на направлені повістки не з`являвся та його дружина й мати не мали відомості про його місцезнаходження.

12.10.2023 року на підставі ухвали слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 11.09.2023 року ОСОБА_4 був затриманий з метою приводу для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

13.10.2023 року ОСОБА_4 особисто вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинена в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 , підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 , від 03.08.2023;

-Протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_6 , від 08.08.2023;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_6 від 08.08.2023;

-Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 24.08.2023;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілому ОСОБА_7 від 24.08.2023;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23.08.2023;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.08.2023;

-Протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_9 від 11.08.2023;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_9 від 11.08.2023;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.08.2023;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_10 від 11.08.2023;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.08.2023;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_11 від 22.08.2023;

-Протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 23.08.2023;

-Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками свідку ОСОБА_7 від 23.08.2023;

-висновками товарознавчих експертиз від 14.08.2023 та від 09.08.2023

та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчим суддею, досліджені матеріали кримінального провадження зібрані слідчим на час звернення з даним клопотанням та надано їм відповідну правову оцінку з точки зору обґрунтованості підозри.

Відповідно до п.175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 року «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Відповідно до Рішень Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення. І такі докази мають бути досить переконливими, щоб суддя на підставі їх розумної оцінки міг визнати причетність особи до вчинення злочину вірогідною.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночними поняттями.

Слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри.

З огляду на положення ст. 177 КПК України, враховуючи мету застосування запобіжного заходу, слідчий суддя має пересвідчитися у забезпеченні виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа

Так, відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Слідчий, звертаючись з клопотанням про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прокурор надаючи пояснення в судовому засіданні при розгляді клопотання, довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 названого кримінального правопорушення, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики перешкоджати кримінальному провадженню, передбачені ст.177 КПК України.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрювана може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваною особою зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя керується положеннями ст.178 КПК України, та оцінює в сукупності усі обставини, в тому числі наявність ризиків таких як:

- переховування від слідства та суду та вжиття заходів щодо створення перешкод для правосуддя іншим чином;

- значні ризики впливу на потерпілу та свідків по вказаному провадженню;

- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення інших кримінальних правопорушень.

При цьому, ризик втечі має оцінюватись у контексті обставин, пов`язаних із характером особи, її моральністю, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із заволодінням чужим майном, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за ч.ч.2, 3 ст. 185, ч.3 ст. 186 КК України.

При встановленні наявності ризику впливу на потерпілу особу, свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Тобто такий ризик існує, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, пов`язаного із позбавленням власності, знайомий з потерпілими та свідками.

На теперішній час в ході досудового розслідування необхідно виконати слідчі (процесуальні) дії, та в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею відносно підозрюваного, він ймовірно зможе незаконно впливати на потерпілих й свідків або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначене свідчить про те, що знаходячись на свободі, ОСОБА_4 , зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме після вручення клопотання про застування відносно нього запобіжного заходу, остання має змогу ознайомитися з матеріалами кримінального провадження в яких зафіксовані вже здобуті докази, що ускладнить подальше здобуття органом досудового розслідування доказів.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, які є досить очевидними.

Обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно для забезпечення проведення з ним слідчих дій та позбавлення його можливості вчинення різного роду дій, спрямованих на уникнення покарання за вчинення умисного тяжкого злочину.

Суд враховує, що згідно рапорту, наданого ДОП за місцем мешкання 06.06.2023 року, ОСОБА_12 вцілому характеризується негативно, неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Зазначене, на думку слідчого судді, також становить ризик поведінки підозрюваного, яка бути підставою вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

При цьому, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 наразі проходить військову служби та характеризується позитивно (характеристика від 12..10.2023 року), заявляє про бажання продовжити нести службу, але ж на переконання слідчого судді необхідність проведення та завершення досудового розслідування та запобігання вище визначеним ризикам виправдовують негативні наслідки від відсутності ОСОБА_4 на службі.

Наявність дружини та трьох неповнолітніх дітей не нівелює вказані вище наявні ризики невиконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого та встановленим в судовому засіданні, а дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Згідно вимог ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Оскільки з матеріалів справи та зазначеної у оголошеній підозрі фабули інкремінуємого кримінального правопорушення відсутні умови, визначені у ч.4 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначати розмір застави.

За таких обставин, клопотання слідчого в частині не визначення застави не підлягає задоволенню.

Згідно з п.1 ч.5 ст.183 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до восьмидесяті розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З огляду на мету застави, головним критерієм, за яким має бути визначений розмір застави, є його достатність для забезпечення виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків.

Саме така позиція міститься в рішеннях Європейського суду з прав людини. У рішенні у справі «Мангурас проти Іспанії» Суд зазначив, що суму застави необхідно оцінювати за ступенем впевненості, що можлива перспектива втрати застави буде діяти як достатній стримувальний фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання втекти. Аналогічної думки ЄСПЛ дотримався в справі «Істоміна проти України», де зазначив, що гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, має на меті забезпечити не відшкодування будь-яких збитків, а лише присутність обвинуваченого на судовому засіданні.

Враховуючи матеріальне становище підозрюваного, той факт, що він є військовослужбовцем, тяжкість кримінального правопорушення та його корисливий мотив, за яким він підозрюється, характер та умови вчинення кримінального правопорушення, що вказані в обвинувальному акті, неодноразову судимість за корисливі злочини, встановлений факт ухилянні від органів досудового слідства, суд вважає за необхідне визначити заставу в 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684.00 гривень х 80 = 214720,00 гривень), оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства. Згідно ч.1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Оскільки досудове розслідування зупинялось з 18.09.2023 року по 13.10.2023 року на підставі Постанови слідчого від 15.09.2023 року та від 13.10.2023 року, до закінчення встановленого строку досудового слідства наразі залишилось 43 календарні дні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178, 183, 184, 193, 194, 395 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні №0000449 від 03.08.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ОСОБА_4 у, ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 43 (сорок три) дня з утриманням його в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

Строк дії ухвали визначити до 24 листопада 2023 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 розмір застави у межах 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720,00 (Двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки згідно ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати на виклики до суду, слідчого, прокурора; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматись від спілкування зі свідками; не відлучатися за межі Болградського, Ізмаїльського районів Одеської області без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 24 листопада 2023 року. включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи "Ізмаїльський слідчий ізолятор".

У разі внесенні застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважатиметься таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1