Справа № 147/1508/23
Провадження № 1-кс/147/371/23
У Х В А Л А

тримання під вартою

03 листопада 2023 року смт Тростянець

Слідчий суддя Тростянецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000179 від 01.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

03 листопада 2023 року до Тростянецького районного суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУ НП у Вінницькій області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Тростянецького відділу Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000179 від 01.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. В даному клопотанні слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше не судимого.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 30.10.2023 ОСОБА_5 спільно зі своїм односельцем ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з яким вони нещодавно познайомились, прибули в с. Оляницю Гайсинського району Вінницької області з метою влаштуватись працівниками на роботу та проживали в житловому будинку, який належить ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, 01.11.2023 близько 21.00 год. в приміщенні будинку за вищевказаною адресою під час вечері ОСОБА_5 та ОСОБА_8 почали вживати алкогольні напої - горілку, під час чого у них виникла суперечки, яка супроводжувалась взаємними образами та нецензурними словами. Далі громадяни ОСОБА_5 та ОСОБА_8 змусили ОСОБА_7 вживати разом з ними горілку, а після того, як останній відмовився, то вони вигнали ОСОБА_7 з будинку і замкнули вхідні двері зсередини. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні веранди будинку почали з`ясовувати між собою особисті відносини, що призвело до виникнення між ними бійки. В той час ОСОБА_7 знаходився надворі поряд з будинком та чув, як в будинку відбувається бійка між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Під час бійки ОСОБА_5 у приміщенні веранди будинку взяв у руки металеву підлогову вішалку для одягу, якою умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, почав наносити ОСОБА_8 удари в область голови, тулуба, а також по його рукам та ногам. Всього ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 декілька таких ударів, чим заподіяв йому тілесні ушкодження, які за своїм характером є небезпечними для життя, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою мозку важкого ступеня, множинних рубаних ран волосяної ділянки голови, множинних гематом та саден тулуба, нижніх та верхніх кінцівок, обличчя, що призвело до значної кровотечі з рани на голові потерпілого.

З місця події потерпілого ОСОБА_8 у важкому стані без свідомості доставлено автомобілем екстреної медичної допомоги до комунального підприємства «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради, де останній перебуває у вкрай важкому стані.

Таким чином ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

За твердженням слідчого, в ході досудового розслідування кримінального провадження зібрано достатньо доказів, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення.

02.11.2023 о 02.45 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України без ухвали слідчого судді за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, про що складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину.

02.11.2023 о 16.30 год. ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України. Запобіжні заходи до підозрюваного не застосовувались.

Допитаний в якості підозрюваного ОСОБА_5 повідомив про обставини спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1, п. 3, п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; запобігання спробам незаконно впливати на потерпілого, свідків; перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неявок до слідчого, прокурора та суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність зазначених ризиків обгрунтовується наступними обставинами. ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Відповідно інформації, наданої старостою с. Золотоношка Драбівської селищної ради Черкаської обсласті, ОСОБА_5 народився в селі Золотоношка Драбівського району Черкаської області. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає з 2016 року. Встановлено, що ОСОБА_5 не одружений, не має офіційного місця роботи. Зазначені обставини свідчать про відсутність у громадянина ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків. З огляду на страх перед невідворотно суворим покаранням за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_5 протягом тривалого часу не проживає за місцем реєстрації, фактичне його місце проживання невідоме, тому ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню неявками до слідчого, прокурора та суду. Підозрюваний ОСОБА_5 без обрання йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може незаконно впливати на потерпілого, свідків. Потерпілий ОСОБА_8 наразі перебуває у лікарні у вкрай важкому стані. Враховуючи те, що ОСОБА_5 знайомий з потерпілим та свідками, тому є підстави вважати, що при спілкуванні з ними він може змусити їх змінити показання з метою уникнення кримінальної відповідальності. У зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 вчинив зазначене кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, має схильність до зловживання алкогольними напоями, про що зазначили допитані у кримінальному провадженні свідки, тому є підстави вважати, що без обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на зазначені обставини запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, неможливо.

Також, слідчий зазначає, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи те що зазначений злочин вчинений із застосуванням насильства, при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою є підстави не визначати розмір застави.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 клопотання підтримав в повному обсязі з підстав наведених в ньому. Зазначив, що подія сталася 01.11.2023 в селі Оляниця, у підозрюваного ОСОБА_5 із потерпілим ОСОБА_8 виник конфлікт, який переріс у бійку в ході якої ОСОБА_5 взяв вішалку і завдав важкі тілесні ушкодження ОСОБА_8 . Потрепілого доставлено до Ладижинської лікарні, його стан важкий, людина без свідомості. У ОСОБА_5 були сліди крові на руках та одязі, також було допитано свідків після чого затримано підозрюваного. ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, впливати на потерпілого чи свідків, а також вчинити інше правопорушення. Міра покарання за інкримінований йому злочин тільки позбавлення волі. З 2016 року ОСОБА_5 не проживає за адресою реєстрації в с. Золотоношка, неодружений, не має офіційних родинних відносин та міцних соціальних зв`язків, його фактичне місце проживання не відоме. Тому, слідчий просив обрати підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення застави, оскільки застосування більш м`якого запобіжного засобу не можливе.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання слідчого та зазначив, що повідомлення про підозру достатньо обґрунтоване та є всі підстави вважати ОСОБА_5 причетним до вчинення злочину. Вказані слідчим ризики достатньо підтверджені, підозрюваний перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення, впливати на потерпілого та свідків, переховуватися під страхом відповідальності за вчинене та іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню. З огляду на викладене прокурор наполягав на застосуванні відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що і слідчий і прокурор не дотримуються однієї із основних засад кримінального судочинства, а саме: презумпції невинуватості. Повідомлена ОСОБА_5 підозра ґрунтується на припущеннях, самої бійки ніхто не бачив, а ряд перечислених ушкоджень які нанесені вішалкою підпадають під легкі тілесні. Важкість тілесних ушкоджень потерпілого наразі не встановлено, тому підозра нічим не обґрунтована, а ризики не підтверджені. ОСОБА_5 раніше не судимий, має сім`ю - батька та матір, має дитину, а також має місце реєстрації. Захисник просив відмовити в задоволенні клопотання у зв`язку з відсутністю обґрунтованої підозри та не підтвердженням ризиків, та застосувати більш м`який запобіжних захід - цілодобовий домашній арешт за адресою реєстрації його підзахисного ОСОБА_5 АДРЕСА_1 .

Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання слідчого та просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначив, що будинок в якому він зареєстрований належить йому, дістався від бабусі, яка померла 4 роки тому, однак право власності після її смерті ніхто не оформляв. Підозрюваний повідомив, що щиро кається, шкодує, що таке зробив, запевняв, що це було вперше і востаннє. Також повідомив, що не збирається ні від кого переховуватись.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та долучені до нього документи, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали, та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення при вирішення питання про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин в їх сукупності, дійшов наступного.

За змістом статтей 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного - обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; (9) дотримання підозрюваним- обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Приписами ч. 1 ст. 194 КПК України Унормовано, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У ході судового розгляду встановлено, що органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме: в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

Так, 30.10.2023 ОСОБА_5 спільно зі своїм односельцем ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з яким вони нещодавно познайомились, прибули в с. Оляницю Гайсинського району Вінницької області з метою влаштуватись працівниками на роботу та проживали в житловому будинку, який належить ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 .

01.11.2023 близько 21.00 год. в приміщенні будинку за вищевказаною адресою під час вечері ОСОБА_5 та ОСОБА_8 почали вживати алкогольні напої - горілку, під час чого у них виникла суперечки, яка супроводжувалась взаємними образами та нецензурними словами. Далі ОСОБА_5 та ОСОБА_8 змусили ОСОБА_7 вживати разом з ними горілку, а після того, як останній відмовився, то вони вигнали ОСОБА_7 з будинку і замкнули вхідні двері зсередини. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в приміщенні веранди будинку почали з`ясовувати між собою особисті відносини, що призвело до виникнення між ними бійки. В той час ОСОБА_7 знаходився надворі поряд з будинком та чув, як в будинку відбувається бійка між ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .

Під час бійки ОСОБА_5 у приміщенні веранди будинку взяв у руки металеву підлогову вішалку для одягу, якою умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, почав наносити ОСОБА_8 удари в область голови, тулуба, а також по його рукам та ногам. Всього ОСОБА_5 наніс ОСОБА_8 декілька таких ударів, чим заподіяв йому тілесні ушкодження, які за своїм характером є небезпечними для життя, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, забою мозку важкого ступеня, множинних рубаних ран волосяної ділянки голови, множинних гематом та саден тулуба, нижніх та верхніх кінцівок, обличчя, що призвело до значної кровотечі з рани на голові потерпілого.

З місця події потерпілого ОСОБА_8 у важкому стані без свідомості доставлено автомобілем екстреної медичної допомоги до комунального підприємства «Ладижинська міська лікарня» Ладижинської міської ради, де останній перебуває у вкрай важкому стані.

02.11.2023 о 16.30 год. ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Вищезазначені обставини обумовлюють наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення на думку сторони обвинувачення, з чим слідчий суддя погоджується, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Згідно із доводами, викладеними у клопотанні та документами наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 щодо вчинення вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме: повідомленням ОСОБА_9 - власника будинку де відбулась подія - про вчинення кримінального правопорушення, що зафіксованого рапортом від 01.11.2023 про реєстрацію повідомлення ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляд місця події, проведеного з письмового дозволу ОСОБА_9 в її житловому будинку, звідки вилучено сліди крові, запахові сліди, металеву вішалку для одягу з відламаною ніжкою та нашаруванням речовини схожої на кров; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину відповідно до якого 02.11.2023 о 02.45 год. ОСОБА_5 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_5 вилучено джинсові штани із плямою бурого кольору; висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_5 на виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого встановлено що останній знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, кількість алкоголю 0,97 проміле; протоколом допиту в якості свідка ОСОБА_7 , який повідомив, що був надворі та чув як в кімнаті будинку бились ОСОБА_5 та ОСОБА_8 ; протоколами допитів в якості свідків власника будинку ОСОБА_9 та її чоловіка ОСОБА_10 , які повідомили, що в їхньому будинку дійсно поселились та проживати ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , який повідомив що до події, він спільно із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 разом вживали алкогольні напої; інформацією наданою на запит слідчого з КП «Ладижинська міська лікарня» про діагноз та стан здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , який був доставлений каретою швидкої допомоги 01.11.2023 о 22 годині 45 хвилин до приймального відділення КП «Ладижинська міська лікарня» з подальшою госпіталізацією до відділення анестезіології інтенсивної терапії та реанімації, з попередньо-встановленим діагнозом: ЗЧМТ. Забій головного мозку важкого ступеня. Множинні рубані рани волосяної ділянки голови, множинні гематоми та садна тулуба, нижніх та верхніх кінцівок, обличчя. Алкогольне сп`яніння. Стан хворого вкрай важкий; характеризуючими документи на ОСОБА_5 : характеристикою з місця проживання, довідкою про реєстрацію місця проживання, копією паспорта, довідкою про відсутність на диспансерних обліках у лікаря-нарколога та психіатра, довідкою про відсутність судимостей; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , згідно з яким, підозрюваний повідомив про обставини спричинення ним тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження. При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків у даному кримінальному провадженні слідчий суддя вважає переконливими та погоджується із доводами прокурора про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на таке.

Ризик переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та/або суду обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку (кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України відноситься до тяжких злочинів, за яке передбачено покарання до восьми років розбавлення волі).

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Відповідно інформації, наданої старостою с. Золотоношка Драбівської селищної ради Черкаської обсласті, ОСОБА_5 народився в селі Золотоношка Драбівського району Черкаської області. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає з 2016 року. Встановлено, що ОСОБА_5 не одружений, не має офіційного місця роботи. Зазначені обставини свідчать про відсутність у ОСОБА_5 міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи ці обставини у сукупності із особою підозрюваного ОСОБА_5 та характером злочину у вчиненні якого він підозрюється, з огляду на страх перед невідворотно суворим покаранням за вчинене кримінальне правопорушення, враховуючи те, що ОСОБА_5 протягом тривалого часу не проживає за місцем реєстрації, фактичне його місце проживання невідоме, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню неявками до слідчого, прокурора та суду.

Слідчий суддя також погоджується із доводами слідчого та прокурора про обгрунтованість ризику незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до частин 1, 2 статті 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Поряд з тим, слідчий суддя вважає не переконливим та необгрунтованим доводи слідчого та прокурора про наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення зважаючи на висновки Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» про те, що наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами. Зокрема доказами на обґрунтування ризику можуть бути зокрема інформація про притягнення особи до кримінальної відповідальності або до адміністративної відповідальності, інформація про кримінальні зв`язки особи; документами, довідками про те, що особа вже притягалась до кримінальної відповідальності, була засуджена, має не зняту чи не погашену судимість, схильна до протиправної поведінки, притягалась до адміністративної відповідальності, інформація про те, що не будучи раніше судимою, особа вчинила декілька злочинів. Таких доказів на обгрунтування вказаного ризику слідчому судді надано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Сторона обвинувачення посилається на неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу з огляду на наявність високого ступеню встановлених ризиків.

Слідчий суддя зазначає, що метою застосування запобіжного заходу, в тому числі й такого виняткового, як тримання під вартою, відповідно до положень ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, при виборі між кількома запобіжними заходами, потрібно перевірити чи можуть більш м`які запобіжні заходи, запобігти ризикам, існування яких доведено прокурором.

За змістом ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється.

Як встановлено слідчим суддею ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за вчинення якого передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Отже, слідчим суддею встановлено наявність виключної правової підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, за умови доведеності факту неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема, домашнього арешту.

Вирішуючи питання про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту, про який просить сторона захисту, слідчий суддя враховує конкретні обставини правопорушення, його суспільну небезпечність та характер правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 .

Одним із видів запобіжних заходів, визначених КПК України, є домашній арешт, який в силу ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

ЄСПЛ у рішенні у справі «Бузаджи проти Республіки Молдова» (Buzadji v. the Republic of Moldova) (заява № 23755/07, пп. 112-114), зауважив, що в контексті права на свободу, гарантованого статтею 5 Конвенції, тримання під вартою та цілодобовий домашній арешт є за своїм змістом ідентичними запобіжними заходами. Отже, оцінювання обґрунтованості всього періоду позбавлення свободи має здійснюватися на основі одних і тих самих критеріїв, незалежно від місця позбавлення заявника свободи, тобто, його перебування в установі попереднього ув`язнення або ж удома під домашнім арештом.

На час розгляду порушеного у клопотанні питання стосовно підозрюваного встановлено такі відомості: ОСОБА_5 не одружений, непрацюючий, раніше не судимий, з його слів на утриманні має дитину 2016 року народження, якої не бачив, однак матеріально допомагав.

Відомостей про можливість відбуття підозрюваним домашнього арешту за місцем його реєстрації в судовому засіданні не здобуто. Стороною захисту не надано доказів, хто буде забезпечувати перебування підозрюваного (забезпечувати їжею та іншими необхідними для життя засобами) за адресою місця реєстрації у разі застосування до нього запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Також станом на час розгляду клопотання стороною захисту слідчому суддді не надано доказів у підтвердження права власності на будинок за адресою реєстрації ОСОБА_5 .

Оцінюючи в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , особу підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про обгрунтованість високого ступіня ймовірності позапроцесуальних дій підозрюваного, спрямованих на ухилення від органу досудового розслідування чи суду та незаконного впливу на потерпілого чи свідків.

Сукупність вказаних обставин на переконання суду не дає підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового розслідування - тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує також вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За викладених встановлених слідчим суддею обставин, враховуючи, що підстав для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу не вбачається, та що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, на переконання слідчого судді переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_5 та визнає за реальну небезпеку можливість ухилення від слідства та суду, впливу на свідків та потерпілого у разі застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який просить застосувати орган досудового розслідування. Адже, на переконання слідчого судді, саме такий запобіжний захід, забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та в повній мірі забезпечить запобіганню ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Щодо довідів захисника про порушення слідчим та прокурором принципу прпезумпції невинуватості, а також не встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень завданих потерпілому, слідчий суддя вважає їх необгрунтованими та передчасними, оскільни на стадії досудового розслідування слідчим суддею не встановлюється винуватість чи невинуватість особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а ступінь тяжкості тілесних ушкоджень потерпілого буде встановлено в ході проведення відповідних слідчих дій.

Даних про те, що ОСОБА_5 не може утримуватися в умовах СІЗО, слідчому судді не надано.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 02.11.2023 підозрюваний ОСОБА_5 був фактично затриманий 02 листопада 2023 року о 02 годині 45 хвилин.

Зважаючи, що злочин вчинено із застосуванням насильства, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 31 грудня 2023 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , а саме з 02 години 45 хвилин 02 листопада 2023 року.

Виконання ухвали покласти на уповноважену особу Відділення поліції №2 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області.

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваному, захиснику та скерувати начальнику ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» для виконання.

Визначити термін дії ухвали про застосування щодо ОСОБА_5 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Вінницька установа виконання покарань №1» шістдесят днів - до 31 грудня 2023 року включно.

Відповідно до ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді про задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятиденний термін з дня оголошення ухвали апеляційної скарги. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено та оголошено о 08 годині 30 хвилин 06 листопада 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1