Справа № 182/7231/23
Провадження № 1-кс/0182/1472/2023
У Х В А Л А

Іменем України

20.12.2023 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.. ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2023 за № 0001572 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополь, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, із середньою освітою, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 121 КК України, -

за участю сторін кримінального провадження

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

20 грудня 2023 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл. надійшло клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2023 за № 0001572про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що 17 грудня 2023 року близько 20 години 25 хвилин до спільного місця мешкання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_2 , з роботи повернувся ОСОБА_7 , де на той час в приміщенні квартири перебував колишній чоловік ОСОБА_8 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та вони в тьох розпочали вживати спиртні напої. В ході спільного вживання спиртних напоїв 18 грудня 2023 року близько 04 години 00 хвилин між ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний умисел направлений на спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій умисел ОСОБА_5 18 грудня 2023 року близько 04 години 00 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні кухні за адресою: АДРЕСА_2 , під час виниклих неприязних відносин діючи умисно, не маючи наміру на заподіяння смерті, з ціллю спричинення тяжких тілесних ушкоджень дістав з правої кишені розкладний ніж та тримаючи його в правій руці, наніс ОСОБА_7 щонайменше три удари в область лівої руки, лівої ноги та грудної клітини ліворуч.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_7 , згідно медичної довідки від 18.12.2023 року, виданої КП «Нікопольська міська лікарня №4» НМР» № 1921, тілесні ушкодження у вигляді: Проникаюче поранення грудної клітини зліва, лівобічний гемопневмоторакс, колото-різані рани тулуба та кінцівок.

Після вчинення протиправних дій громадянин ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину, а потерпілого ОСОБА_7 , було госпіталізовано до КП «Нікопольська міська лікарня №4» НМР».

Умисні дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 інкримінованому йому злочину повністю підтверджується наступними доказами: протоколом обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 від 18.12.2023 року; протоколом огляду місця події по АДРЕСА_2 від 18.12.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 18.12.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 18.12.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 18.12.2023 року та протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 18.12.2023 року.

Враховуючи той факт, що для розгляду в розумні строки даного кримінального провадження в суді необхідно забезпечення виконання підозрюваного покладених на нього процесуальних обов`язків, та наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, тому виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного, який попередить настання ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) об`єктивно існує, бо підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Також ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (незаконний вплив на потерпілого та свідків) об`єктивно існує, бо підозрюваний може незаконно впливати на них з метою зміни показів, оскільки перебуває з ними в дружніх стосунках.

Враховує, що інкримінований ОСОБА_5 злочин належить до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років; доведення стороною обвинувачення наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення; доведення існування ризиків: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого, а також те, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи та законних джерел доходів, не одружений, на утриманні нікого не має, що дає певну характеристику особі підозрюваного.

Зважаючи на вищевикладені обставини у сукупності, є всі підстави для обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, неможливо, оскільки застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави не зможе забезпечити реальне запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- у разі обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_5 зможе впливати на потерпілого та свідків його задокументованої злочинної діяльності з метою зміни ними своїх показань та неповідомлення про свій незаконний вплив слідчому, прокурору та судді, а також покинути відомі слідству можливі місця перебування, внаслідок чого прокурор не зможе фактично контролювати виконання ним своїх обов`язків;

- під час досудового розслідування не надійшло жодних звернень про передачу ОСОБА_5 комусь на поруки, що унеможливлює передачу його на поруки;

- не підтверджено факт наявності у ОСОБА_5 будь-яких заощаджень, що виключає можливість застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави, також цей запобіжний захід може спонукати його до вчинення нових кримінальних правопорушень та продовження своєї злочинної діяльності.

Слідчий вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, не може запобігти доведеним ризика передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного.

Враховуючи вищевикладене виникла необхідність обрання у відношенні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу, який забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також попередить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме у вигляді домашнього арешту заборонивши підозрюваному цілодобово залишати житло з покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвості кримінального провадження щодо нього.

У зв`язку з вищенаведеним, слідчий і звернувся до суду з клопотанням про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Прокурор вважає, що є обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а також є ризики, зазначені у клопотанні, тому просив задовольнити клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував.

Вислухавши прокурора, підозрюваного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.176 КПК України одним із запобіжних заходів є домашній арешт. Він полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч.1,2 ст. 181 КПК України).

Згідно зі ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя,суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Це узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який у своєму рішенні у справі «Кобець проти України» зазначив, що «Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (також рішення у справі «Авшар проти Туреччини». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні довести суду обставини, на які вони посилаються.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Суд у рішенні по справі "Белчев проти Болгарії" наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Кримінальний процесуальний закон покладає аналогічний обов`язок на сторону обвинувачення, зазначаючи, що останній має довести суду, крім обґрунтованості обвинувачення та наявності ризиків не процесуальної поведінки особи, ще й неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

За змістом ч.ч.1,2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх вищевказаних обставин.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України по якому йому 18 грудня 2023 вручено письмову підозру.

В клопотанні обґрунтовано зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який є умисним злочином, на утриманні має неповнолітню дитину 2010 р.н., ніде не працює, раніше не судимий, а також враховуючи тяжкість злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, може спонукати його переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, потерпілим та свідками у кримінальному провадженні є його знайомими, з якими підозрюваний підтримує дружні стосунки, що може спонукати останнього чинити тиск та незаконно впливати на них з метою змін ними своїх показів.

Тому, враховуючи положення ст. 176-178 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти цим ризикам, т.я. у оточенні підозрюваного немає осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, грошових коштів для виплати застави він не має.

Також слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені п. 1), 2), 3), 4), 8) ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській обл. ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про вчинене кримінальне правопорушення за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.12.2023 за № 0001572 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло, а саме будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілим та свідками по провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон або інші документи, що дають право на виїзд з України.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Нікопольського РУП ГУНП України в Дніпропетровської обл.

Строк дії ухвали - не більше ніж два місяці, тобто до 20 лютого 2024 року і у разі необхідності може бути продовжений за клопотанням прокурора. Після закінчення строку ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Контроль за виконанням запобіжного заходу здійснює слідчий, а коли справа перебуває в провадженні суду - прокурор.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1