1Справа № 335/9909/23 1-кп/335/855/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді: ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , потерпілої ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження № 0001356 від 24.08.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянину України, який має базову середню освіту, учню 10-Б класу Запорізького НВК №82 ЗМР, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженому, який не має на утриманні неповнолітніх дітей чи осіб похилого віку, раніше не судимому,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

23.08.2023 приблизно о 18 годині 40 хвилин, неповнолітній ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, який введено Указом Президента України за № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України та у подальшому продовжено Указом Президента № 451 від 18.08.2023 на 90 діб, перебував між буд. №8 по вул. Парковій та парком «Перемоги» в м. Запоріжжі . Так, в ході раптово виниклого умислу на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, не приховуючи наміру протиправного заволодіння майном, яке знаходилось у користуванні малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , шляхом ривку, відкрито викрав сумку останнього, в якій знаходився мобільний телефон Xiaomi Redmi note 11, 4/128 гб, в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 6 535 гривень 05 копійок, із вставленою сім-картою мобільного оператору «Водафон» з мобільним номером НОМЕР_2 , яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє, спричинив потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 матеріальну шкоду на вказану вище суму

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_7 , покинув місце вчинення злочину разом із викраденим майном

Дії ОСОБА_7 кваліфікуються за ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану

27 листопада 2023 року між прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_7 за згодою його законного представника ОСОБА_8 , за участю захисника ОСОБА_9 на підставі статей 468, 469, 472 КПК України, було укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину за ч. 4 ст.186 КК України визнав повністю, кається у вчиненому.

Сторони погоджуються на призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі та застосування до ОСОБА_7 звільнення від покарання з випробуванням відповідно до ст.ст.75,104 КК України із покладенням на нього обов`язків відповідно до ст. 76 КК України.

Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки умисного невиконання угоди. В угоді зазначені права і обов`язки прокурора та обвинуваченого щодо укладення угоди.

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину за ч. 4 ст.186 КК України при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро покаявся у вчиненому. Просив затвердити угоду про визнання винуватості, заявивши при цьому, що наслідки укладення такої він розуміє в цілому та зобов`язується в подальшому не вчиняти нових злочинів.

Законний представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 та захисник ОСОБА_9 у судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості укладену між ОСОБА_7 та прокурором.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні повідомила, що претензій до обвинуваченого немає. Не заперечує щодо затвердження угоди укладеної між обвинуваченим та прокурором.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що претензій до обвинуваченого немає. Не заперечує щодо затвердження угоди укладеної між обвинуваченим та прокурором.

Законний представник потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 не заперечує проти затвердження угоди укладеної між обвинуваченим та прокурором.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України. Просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_7 узгоджене в угоді покарання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_7 , його законного представника та захисника, думку прокурора та потерпілих, законного представника неповнолітнього потерпілого, дослідивши зміст укладеної між прокурором та ОСОБА_7 угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 468 КПК України визначено в кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно п.1 ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Даний злочин, відповідно до вимог ст.12 КК України, відносяться до категорії тяжких злочинів.

Зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст. 469, 472 КПК України, відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди, оскільки наявні фактичні підстави для визнання винуватості ОСОБА_7 , надана правильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, умови угоди відповідають інтересам суспільства, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди є добровільним.

Обвинувачений ОСОБА_7 розуміє, що відповідно до ст.473 КПК України наслідком укладення та затвердження угоди для сторін є: для прокурора і обвинуваченого - обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 і 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Суд встановив, що сторони уклали угоду добровільно, що угода не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді.

ОСОБА_7 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження цієї угоди, передбачені ст.473 КПК України, і наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України, що є підставою для її затвердження та призначення узгодженої сторонами міри покарання, і обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами міру покарання за ч.4 ст.186 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 69 КК України, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин: щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім ,відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Суд відповідно до ч.7 ст.474 КПК України перевірив угоду на відповідність вимогам цього Кодексу, зокрема, щодо відсутності порушення прав, свобод чи інтересів інших осіб умовами вказаної угоди.

Узгоджені сторонами вид та міра покарання не є такою, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі ОСОБА_7 .

Оцінивши в сукупності наведені вище обставини, зважаючи на те, що укладена між прокурором та ОСОБА_7 угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, не суперечить інтересам суспільства, не порушує права, свободи та інтереси третіх осіб, суд приходить до висновку, що така може бути затверджена судом.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КК України судові витрати по оплаті судової експертизи підлягають стягненню з законного представника неповнолітнього обвинуваченого на користь держави у сумі 170,00 грн, оскільки неповнолітній обвинувачений не має самостійного заробітку, коштів чи майна, на яке можливо звернути стягнення.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.368,370,371,394, 395, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.11.2023 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні № 0001356 від 24.08.2023 року Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, затверджене угодою, у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1(одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.1,2, ч.1 п.4 ч.3 ст.76КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази: сумку в стилі «Бананка» камуфляжного кольору з первинним упакуванням в середині -передана на відповідальне зберігання ОСОБА_10 -повернути ОСОБА_10 , мобільний телефон Xiaomi Redmi note 11, 4/128 гб, в корпусі чорного кольору, ІМЕІ НОМЕР_1 , вартістю 6 535 гривень 05 копійок, -переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_10 -повернути ОСОБА_10 , сім-карту мобільного оператору «Київстар» з мобільним номером НОМЕР_3 - передано до кімнати зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області- повернути законному володільцю

Стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведену по справі експертизу в сумі 170,00 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1