Дата документу 08.11.2023Справа № 554/8711/23
У Х В А Л А

08 листопада 2023 року м. Полтава

Слідчий суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000642 від 12 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

До провадження слідчого судді надійшло вищезазначене клопотання, в якому володілець майна ОСОБА_4 просить скасувати арешт, накладений ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2023 року на легковий автомобіль CHEVROLET NUBIRA, д. н. з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску; свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; ключ від автомобіля CHEVROLET NUBIRA, д. н. з. НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 3500 євро та 1200 доларів США.

В обґрунтування клопотання зазначив, що відповідно до вказаної ухвали слідчого судді накладено арешт на майно, яке було вилучене працівниками правоохоронних органів згідно протоколів обшуку від 20 вересня 2023 року, проведеного в домоволодінні в АДРЕСА_1 , власниками якого являються ОСОБА_5 та її донька ОСОБА_6 , де на цей час мешкає і він. Вказав, що до кримінального провадження № 0000642 від 12 вересня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. ч. 2 ст. 115 КК України, в межах якого було накладено арешт, будь-якого відношення він не має, а тому вважав, що належне йому вищезазначене майно було вилучене працівниками поліції безпідставно. Крім того, зазначений автомобіль не є речовим доказом по справі. За таких обставин вважав, що арешт був накладений ухвалою слідчого судді безпідставно, без належного обґрунтування з боку заявника, що порушило його право, як власника майна, який не має відношення до кримінального провадження, а тому з огляду на мету та завдання застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження, просив його скасувати.

В судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 , підтримала клопотання в повному обсязі та просила його задовольнити з мотивів, наведених у ньому.

Слідчий відділу СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі, в якій заперечив проти скасування арешту на вказане у клопотанні майно, так як названі речі являються речовими доказами в кримінальному провадженні.

Заслухавши думку адвоката, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При тому відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000642 від 12 вересня 2023 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 27 вересня 2023 року накладено арешт, в тому числі, на легковий автомобіль CHEVROLET NUBIRA, д. н. з. НОМЕР_1 , 2005 року випуску; свідоцтво про реєстрацію вищевказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 ; ключ від автомобіля CHEVROLET NUBIRA, д. н. з. НОМЕР_1 ; грошові кошти в сумі 3500 євро та 1200 доларів США, шляхом накладення заборони розпоряджатися та використовувати вказане майно з метою позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації, а також з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження та проведення криміналістичних досліджень.

В даному випадку заявник ОСОБА_4 , мотивуючи своє клопотання, посилається на необґрунтованість прийнятого слідчим суддею рішення про арешт майна.

Вирішуючи подане клопотання, слідчий суддя зазначає, що обґрунтованість арешту обумовлюється підтвердженням належності майна певній особі (крім мети збереження речових доказів); наявністю підстав для накладення арешту; дотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт; співвідношенням майна, на яке накладено арешт, з заявленою у клопотанні метою; зв`язком майна з обставинами, що розслідуються (крім мети конфіскації та відшкодування шкоди); належним мотивуванням застосованого заходу забезпечення кримінального провадження в ухвалі слідчого судді при накладенні арешту; розумністю і співмірністю арешту.

Як вбачається з матеріалів справи, майно, на яке накладено арешт, визнано речовим доказом в кримінальному провадженні постановою слідчого СУ ГУНП в Полтавській області від 21 вересня 2023 року, так як всі вилучені речі є матеріальними об`єктами, які були предметом злочину, внаслідок чого зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час кримінального провадження.

Відтак, слідча суддя дійшла висновку, що вищевказане майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом вчинення злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, в зв`язку з чим підлягає арешту.

Тобто, метою накладення арешту на вказане майно є забезпечення його збереження, як речових доказів у кримінальному провадженні, так як воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, надаючи оцінку доводам заявника, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на майно на цій стадії досудового розслідування накладено цілком обґрунтовано, а доводи ініціатора звернення з цим клопотанням не знайшли свого об`єктивного підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Самі по собі посилання заявника на те, що він не має процесуального статусу підозрюваного в даному кримінальному провадженні та будь-якого відношення до нього, не впливає на висновок слідчого судді щодо обґрунтованості застосування вказаного арешту. В даному випадку слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що таке втручання не є пропорційним і не відповідає завданням кримінального провадження. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження судом не встановлено.

На переконання слідчого судді, скасування арешту на даному етапі може призвести до того, що не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що на даному етапі досудового розслідування заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту з майна є передчасним та в його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 174 і 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

В задоволенні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000642 від 12 вересня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, п. п. ч. 2 ст. 115 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_8