ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у порядку спеціального судового провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 5 серпня 2022 року за №0000121 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кадіївка (до перейменування Стаханов) Луганської області, згідно відомостей матеріалів провадження проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого на посаді заступника начальника пожежно - рятувальної частини №22 м. Стаханов, МЧС ЛНР , (інші відомості відсутні) у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.111 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 достовірно усвідомлюючи факт окупації російською федерацією частини територій України, в тому числі тих, що розташовані в Луганській області та створення на ній терористичного квазідержавного утворення - «луганська народна республіка», діючи умисно за власною ініціативою, з мотивів особистої неприязні до діючої в Україні влади, з метою завдання шкоди суверенітету, територіальній цілісності і недоторканності держави України, а також з метою участі в злочинній діяльності терористичної організації «лнр», спрямованої на дестабілізацію суспільно-політичної обстановки та втрати авторитету органів державної влади України, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше липня 2015 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, вступив на службу до «Професійної пожежної частини № 51 м. Алмазна» Стаханівського державного пожежно - рятувального загону міністерства надзвичайних ситуацій луганської народної республіки», де зайняв посаду пожежника.

У подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше жовтня 2019 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, вступив на службу до «Державного пожежно - рятувального загону м. Стаханов міністерства надзвичайних ситуацій луганської народної республіки», де зайняв посаду старшого інженера відділення реагування на надзвичайні ситуації.

У подальшому, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше лютого 2020 року, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, вступив на службу до «Державної пожежно - рятувальної частини № 22 Стаханівського пожежно - рятувального загону міністерства надзвичайних ситуацій та ліквідацій наслідків стихійних лих Луганської народної республіки», де зайняв посаду заступника начальника вказаної пожежно - рятувальної частини.

Перебуваючи на керівних посадах у структурі міністерства надзвичайних ситуацій луганської народної республіки, ОСОБА_5 наділений у повному обсязі розпорядчою владою стосовно підлеглих та здійснює організацію діяльності очолюваних ним підрозділів шляхом видання наказів, розпоряджень, забезпечення контролю їх виконання, організації діяльності ввіреного йому підрозділу, забезпечений спеціальною формою із відповідними знаками розрізнення, має звання - старшого лейтенанта.

Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого (inabsentia), останній показань суду не надавав, клопотань на адресу суду також не подавав.

Дане кримінальне провадження здійснювалось з обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою.

Клопотань від обвинуваченого та захисника про колегіальний розгляд справи на адресу суду не надходило.

Відповідно до ухвали суду від 14 грудня 2023 року, вказане кримінальне провадження призначено до судового розгляду, та постановлено здійснювати спеціальне судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.

Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 , а також інформацію про процесуальні документи надсилались та публікувались відповідно до вимог ст. 323 КПК.

Відповідно до положень ч.5 ст.374 КПК України, у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Приймаючи рішення щодо проведення спеціального досудового розслідування та проведення розгляду за процедурою in absentia, слідчий суддя Рівненського міського суду в ухвалі суду від 21 серпня 2023 року, виходив із того, що інкримінований обвинуваченому злочин та його поведінка узгоджуються з вимогами, зазначених у ч.2 ст.297-1 КПК України. Відповідною ухвалою суду, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно обвинуваченого. (а.к.п. 159)

Положення закону щодо здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження не визнані неконституційними і є такими, що узгоджуються зі стандартами, визначеними у Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи щодо критеріїв, які регламентують провадження, що здійснюється за відсутності обвинуваченого.

Відповідно до рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи важливою умовою застосування спеціального досудового розслідування та спеціального судового розгляду є те, щоб під час спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження було забезпечено процесуальні права та гарантії осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, зокрема, право обвинуваченого бути поінформованим належним чином про дату слухання справи та про своє право на законне чи інше представництво в суді.

З огляду на положення КПК України та Резолюції (75) 11 Комітету Міністрів Ради Європи, суд зазначає про таке.

Повістки про виклик ОСОБА_5 , повідомлення й про підозру, повідомлення про початок здійснення спеціального досудового розслідування та на стадії судового розгляду надсилались та публікувались відповідно до вимог КПК України, шляхом публікування у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - у газеті «Урядовий кур`єр» в рубриці «Оголошення» та на офіційному веб-сайті Рівненського міського суду Рівненської області, а копії процесуальних документів, що підлягали врученню ОСОБА_5 , на виконання вимог ч.2 ст.297-5 КПК України направлялись захиснику. Будь-які клопотання від обвинуваченого на адресу суду не надходили.

Дорученням Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Рівненській області, адвоката ОСОБА_4 уповноважено у межах процесуальних прав і обов`язків, визначених ст. ст. 46, 47 КПК України, забезпечити надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_5 ..

З огляду на зазначене, орган досудового розслідування, вживав всіх можливих передбачених КПК України заходів для виклику ОСОБА_5 , щоб забезпечити останньому можливість безпосередньо та через призначеного захисника, реалізовувати права підозрюваного на стадії досудового розслідування.

Після постановлення ухвали слідчого судді, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 відповідно до вимог ч.4 ст.46 КПК України, ст.42 КПК України, п.8 ч.2 ст.51 КПК України та ч.2 ст.297-5 КПК України реалізацію прав підозрюваного (обвинуваченого) здійснював його захисник, який отримував необхідні процесуальні документи, знайомився з матеріалами кримінального провадження.

Як вказано вище, відповідно до ухвали суду від 14 грудня 2023 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_5 здійснювалось спеціальне судове провадження. У судових засіданнях призначеного до розгляду кримінального провадження, приймав участь захисник ОСОБА_4 , який також здійснював захист обвинуваченого на стадії досудового розслідування і обізнаний з матеріалами кримінального провадження, від початку здійснення спеціального досудового розслідування.

Разом з тим, судом вживалися заходи про виклик обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим на кожне судове засідання останній викликався у порядку ст.323 КПК України. Повістки про виклик опубліковані у газеті «Урядовий кур`єр», а також на офіційному сайті Рівненського міського суду Рівненської області.

Захисник обвинуваченого здійснював дії, спрямовані на захист обвинуваченого: приймав участь у дослідженні доказів, виступав у дебатах, заперечував запропоновану прокурором міру покарання для його підзахисного.

Враховуючи наведене, з урахуванням здійснення у даному кримінальному провадженні спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження, суд вважає, що стороною обвинувачення вжито достатніх заходів, щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Суд вважає, що вжиті заходи вказують на те, що обвинувачений ОСОБА_5 , був поінформований належним чином про дати розгляду провадження, а також дотримані його права на представництво у суді.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні, не заперечував щодо розгляду даного кримінального провадження в порядку спеціального судового провадження. Стверджував та просив суд, щодо його підзахисного ухвалити виправдувальний вирок. Оскільки вважає недопустимими досліджені докази, якими не доведено, що ОСОБА_5 вчинено інкриміноване кримінальне правопорушення.

За таких обставин, відповідно до вимог ст.323 КПК України, наявні правові підстави, проводити розгляд даного кримінального провадження за правилами спеціального судового провадження.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого, як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Вказані висновки ґрунтуються і на правовій позиції Європейського суду з прав людини (напр., справа «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року, «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року та ін.), за якою суд при розгляді справи в порядку спеціального судового провадження зобов`язаний обґрунтувати чи були здійсненні всі можливі, передбачені законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Дослідивши всі докази кримінального провадження, взявши до уваги позицію захисника про відсутність належних та допустимих доказів вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 , доводиться сукупністю письмових доказів, які були предметом дослідження в ході судового розгляду кримінального провадження.

Так, відповідно до витягу з єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), 05.08.2022 внесено відомості до ЄРДР за №0000121 за фактом добровільного зайняття керівної посади ОСОБА_5 , пов`язаної з виконанням організаційно - розпорядчих функцій у т. зв. " Державній - рятувальній частині №22 (м. Стаханов) Стахановського пожежно - рятувального загону міністерства надзвичайних ситуацій та ліквідацій наслідків стихійних лих "луганської народної республіки" яка створена та функціонує у м. Кадіївка тимчасово окупованої території Луганської області. Вказані злочинні дії кваліфіковані за ч.4 ст.111-1 КК України. В ході досудового розслідування, відповідно до постанови слідчого, кваліфікацію дій обвинуваченого було змінено на ч.1 ст.111 КК України (а.п.1; 20,21).

Згідно дослідженого протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації від 16.09.2022 № 2/1272, особа, яка була залучена на конфіденційній основі до виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, в ході виконання такого завдання, надала актуальний на липень 2022 року список особового складу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Згідно якого - ОСОБА_5 значиться заступником керівника вказаного органу, має військове звання старший лейтенант (а.п. 32-58).

Протоколом огляду від 06.02.2023 мережі Інтернет, а саме соціальної мережі «ВКонтакте» профілю із нік-неймов « ОСОБА_6 », виявлено ряд фотозображень особи чоловічої статі зовні схожої на ОСОБА_5 у форменому одягу пожежно-рятувальних підрозділів «ЛНР», також на вказаній формі наявні шеврони: « ОСОБА_5 » і « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на рукаві зображено прапор «ЛНР» і емблема «МЧС ЛНР».

Також, судом оглянуто розділ «стіна» вказаного профілю із нік-неймов « ОСОБА_6 » де виявлено, що автор здійснював публікації, зокрема: 22.07.2022 та 10.06.2022 здійснено репост інформації із сторінки «МЧС Луганской Народной Республики»; 10.02.2020 автором опубліковане інформаційне повідомлення: «и снова стажёр» до якого прикріпив фотографію з індивідуальним планом проходження стажування на посаді заступника начальника «ГПСЧ - 22 (г. Стаханов) лейтенантом служби цивільного захисту ОСОБА_5 »; 01.11.2019 автором опубліковане інформаційне повідомлення: «всё, лейтенант службы гражданской защиты» до якого прикріпив фотографію службового посвідчення «Министерства чрезвычайных ситуаций и ликвидации последствий стихийных бедствий» № НОМЕР_1 виданого на ім`я ОСОБА_5 ; 27.08.2019 автором опубліковано фотографію із зображенням паспорта громадянина України, паспорта луганської народної республіки та паспорта російської федерації; 15.07.2019 автором опубліковане інформаційне повідомлення: «+1» до якого прикріпив фотографію диплому магістра виданого 01.07.2019 «Луганским национальным университетом имени Владимира Даля» на ім`я ОСОБА_5 ; 10.08.2015 автором опубліковане інформаційне повідомлення: «Вот так как то» до якого прикріпив фотографію службового посвідчення з написом «луганская народная республика» та «министерство чрезвычайных ситуаций», дане службове посвідчення видане на ім`я ОСОБА_5 (а.п. 61-81).

Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження підтверджується, що ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Стаханів Луганської області (а.п. 82-84).

Із відповіді на запит із ГУ ДПС у Рівненській області від 02.09.2022 № 4967/5/17-00-12-03-04, слідує, що ОСОБА_5 присвоєно реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (а.п. 93-94)

Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації від 13.07.2023 № 2/1479, підтверджується - особа, яка була залучена на конфіденційній основі до виконання спеціального завдання з розкриття злочинної діяльності організованої групи чи злочинної організації, в ході виконання такого завдання надала фотографії ОСОБА_5 у форменому одягу «МЧС ЛНР», а також фотографію паспорта громадянина України ОСОБА_5 серії НОМЕР_3 (а.п. 109-122)

Постановою СВ УСБУ в Рівненській області від 18.08.2023 ОСОБА_5 як підозрювану особу, було оголошено у розшук. (а.п.144,145)

Наведені докази в їх сукупності, не мають між собою протиріч, є узгодженими, а тому, суд бере їх до уваги.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винним.

Неможливість проведення судом допиту обвинуваченого ОСОБА_5 , не впливає на повноту судового розгляду і на переконання суду, щодо доведеності «поза розумним сумнівом» винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину. Оскільки сукупність безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, прямо і опосередковано свідчить про вчинення ним інкримінованого діяння.

При цьому, судом врахована практика Європейського суду з прав людини.

Зокрема, у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року, Європейський Суд вирішив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою» (п. 150, п. 253).

Отже, оцінюючи всі зібрані по справі докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 111 КК України які виразились у державній зраді, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості держави України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту.

Передбачених законом підстав для визнання доказів у справі неналежними та недопустимими у судовому засіданні не встановлено.

Не заслуговує уваги позиція захисника в судовому засіданні про відсутність доказів вини його підзахисного ОСОБА_5 , зокрема те, що досліджені докази провадження - є недопустимими. На думку суду, суб`єктивний аналіз захисника доказів сторони обвинувачення, повністю протирічить об`єктивному аналізу, проведеному судом та викладеному у мотивувальній частині вироку.

Відповідно до статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому враховуються ступінь тяжкості вчиненого злочину, особа винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначенні покарання суд враховує, що скоєне обвинуваченимОСОБА_5 кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Також суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд погоджується із позицією прокурора, взявши до уваги позицію захисника, особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, вважає можливим призначити покаранняОСОБА_5 , необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень з ізоляцією його від суспільства, тобто у виді позбавлення волі та з конфіскацією майна.

Суд призначає покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, якою передбачено покарання за вчинений злочин.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Письмові речові докази необхідно залишити в матеріалах кримінального провадження.

Обраний запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 залишити попередній - тримання під вартою, без визначення розміру застави. (а.п.166-168)

Керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст. 111 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 12 (дванадцять) років з конфіскацією всього належного обвинуваченому на праві власності майна.

Обраний запобіжний захід ОСОБА_5 - тримання під вартою, без визначення розміру застави, залишити до набрання вироком законної сили.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання.

Цивільний позов не заявлений, процесуальні витрати відсутні.

Письмові речові докази (документи), - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 КПК України та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя ОСОБА_1