Справа № 646/7682/23
Провадження № 1-кс/646/2267/2023
УХВАЛА

іменем України

06.11.2023 року слідчий суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора - стажиста Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001156 від 28.10.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор - стажист Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 через систему «Електронний суд» звернувся до суду із вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом ВП № 1 Харківського РУП № 1 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001156 від 28.10.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.10.2023 року до ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , про те, що 10.10.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 невідома особа, зловживаючи довірою заволоділа належним потерпілому мобільним телефоном Redmi 10А Crome Silver 4 GB RAm 128 GB ROM, чим завдала матеріальну шкоду останньому.

З метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення та відшукування предметів, знарядь та інших речових доказів, а також фактичних відомостей щодо вищезазначених протиправних дій, 01.11.2023 року в період часу з 11 год. 30 хв. по 11 год. 52 хв. слідчим СВ ВП № 1 ХРУП №1 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 було проведено огляд на відкритій ділянці місцевості біля буд. АДРЕСА_2 , за участю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якого було виявлено мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі» в корпусі сріблястого кольору, 128 ROM, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який запаковано до експертного сейф-пакету №7360076, скріплено підписами двох понятих та слідчого та вилучено до ВП №1 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області.

Вказаний мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі» в корпусі сріблястого кольору, 128 ROM, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження речових доказів які є знаряддям кримінального правопорушення, які визнано на даний час речовими доказами та які мають суттєве значення для кримінального провадження, прокурор просив суд накласти арешт на вище зазначене майно.

Прокурор, власник майна ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у якого було вилучене вказане майно, у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутності.

Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання та інші матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчим суддею встановлено, що відділом поліції №1 Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, здійснюється досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001156 від 28.10.2023 року.

Постановою слідчого СВ ВП №1 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі» в корпусі сріблястого кольору, 128 ROM, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вилучений в ході проведення огляду, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

На виконання вимог абз. 1 ч. 5 ст. 171 КПК України, прокурор повинен був звернутися до суду не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути повернуто особі, у якої воно було вилучено.

В передбачений кримінальним процесуальним законодавством строк, як встановлено вище, прокурор 02.11.2023 року через систему «Електронний суд» звернувся до суду з вищевказаним клопотанням.

Порядок тимчасового вилучення майна врегульовано у ст. 168 КПК України. Зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Більш того, в ст. 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.

Так, прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, оскільки відповідно до ст. ст. 91 та 98 КПК України можливе його використання як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч. 1 ст. 170 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що вищевказане майно, яке було вилучене під час огляду, має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є предметом вчинення кримінального правопорушення та існує можливість його використання, як доказу у кримінальному провадженні. Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою запобігання можливості приховування зазначеного майна, його приховування, пошкодження, псування, знищення, та перетворення, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження даним майном.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання прокурора - стажиста Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженню за № 0001156 від 28.10.2023 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, вилучене в ході огляду від 01.11.2023 року на відкритій ділянці місцевості біля будинку АДРЕСА_2 , а саме: мобільний телефон торгової марки «Хіаоmі» в корпусі сріблястого кольору, 128 ROM, з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , який запаковано до експертного сейф-пакету №7360076 із подальшим зберіганням майна, відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», затвердженого наказом № 1104 від 19.11.2012., повернувши після проведення усіх необхідних слідчих дій тимчасово вилучене майно потерпілому під зберігальну розписку.

Попередити потерпілого ОСОБА_4 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора-стажиста Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони не позбавлені можливості звернутись до суду у передбаченому законом порядку з клопотанням про скасування арешту майна.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя