Справа № 559/1714/21
Провадження № 1-кп/559/25/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Дубно

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілих та цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , - адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000772 від 11.12.2020 про обвинувачення за ч.1 ст.286 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Рівне, громадянин України, із середньою освітою, на час подій водій ТОВ «Дорстрой Монтаж Київ», на час розгляду справи не працює, не депутат, не одружений, не судимий, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

І. ЩОДО КЛОПОТАННЯ ПРО ЗАКРИТТЯ КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕНЯ

1.1. Згідно обвинувального акту під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 порушив пункти 10.1. 10.4 Правил дорожнього руху України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, 11 грудня 2020 року близько 10 години 58 хвилин, водій, керуючи автомобілем марки «ТК ІV-AGP 18», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «ПГМФ 830200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , на автодорозі Київ-Чоп, поблизу с. Панталія Дубенського району Рівненської області, рухаючись зі сторони м. Дубно в напрямку м. Рівне правою крайньою смугою руху, не врахував дорожньої обстановки перед здійсненням маневру розвороту, не переконався, що це буде безпечно й не створить небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем марки «Volkswagen Passat», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався зі сторони м. Дубно в напрямку м. Рівне (в попутному напрямку), в результаті чого пасажири автомобіля «Volkswagen Passat» - ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , отримали тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я. Тобто ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, а саме: в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

За даними обвинувального акту обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно п.1 ч.1 ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно ст. 67 КК України, відсутні.

1.2. Стислий виклад позиції учасників кримінального провадження.

14.12.2023 від захисника обвинуваченого ОСОБА_5 надійшло клопотання про закриття кримінального провадження в порядку п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України на підставі п. 2 ч.1 ст. 49 КК України і з посиланням на судову практику, оскільки строк давності закінчився. При цьому відповідно ч.2 ст. 285 КПК України суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності й право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави ОСОБА_4 роз`яснено, однак заперечень та зауважень він немає, хоч вини й не визнає. Закрити провадження за таких умов це обов`язок суду. Просить судові витрати віднести на рахунок держави, скасувати арешти, накладені на майно слідчим суддею та вирішити долю речових доказів.

ОСОБА_4 у судовому засіданні вину не визнав, підтвердив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, як і нереабілітуюча підстава закриття кримінального провадження та право заперечувати проти закриття, але він не заперечує, просить задовольнити клопотання захисника, звільнити від кримінальної відповідальності та справу закрити.

Прокурор також підтримує клопотання сторони захисту, оскільки строки давності, передбачені ст. 49 КК України, дійсно минули та наявні правові підстави для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 і закриття кримінального провадження. Судові витрати просить віднести на рахунок держави згідно вимог КПК України, а також вирішити долю речових доказів, відповідно скасувавши арешти майна.

Потерпіла ОСОБА_11 після 24.01.2022 не з`явилась у 13 судових засідань, однак, зрештою, через свого представника адвоката ОСОБА_12 11.12.2023 клопотала проводити судові засідання без її та представника участі, оскільки проживає в Республіці Італія та жодних претензій майнового чи немайнового характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 немає.

Представник потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , - адвокат ОСОБА_9 , - також підтримує позицію сторони захисту в частині звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України та закриття провадження, адже дійсно строки минули. Однак, просить стягнути з ОСОБА_4 судові витрати, що вважає справедливим. А також наполягає на вирішенні цивільних позовів і просить не роз`яснювати права на звернення до суду з цивільним позовом, а вирішити вже заявлені три цивільних позови потерпілих по суті одночасно.

1.3. Фактичні обставини, встановлені судом.

Постановою заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області від 11.12.2020 автомобіль «TK IV-AGP 18» д.н.з. НОМЕР_1 , та напівпричіп «ПГМФ 830200», д.н.з НОМЕР_2 , вилучений 11.12.2020, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000772 (а.с. 16, т.2). Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області №559/2740/20 (1-кс/559/273/2020) від 30.12.2020 на цей транспортний засіб із причіпом накладено арешт (а.с. 27-28, т.2). Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03.02.2021 частково скасовано арешт на автомобіль "TK IV-AGP 18", д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова автомобіля НОМЕР_4 і напівпричіп «ПГМФ 830200», д.н.з НОМЕР_2 , номер кузова напівпричепа НОМЕР_5 , що належать ТОВ «Віа Дорбуд» і повернуті товариству в користування та для відповідального зберігання, залишено в силі арешт майна в частині заборони його відчуження та розпорядження. Про це повідомлено й ОСОБА_4 (а.с. 29-31, 181 т.2).

Постановою заступника начальника СВ Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області від 11.12.2020 автомобіль "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_3 , вилучений 11.12.2020, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000772 (а.с. 17, т.2). Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області №559/2740/20 (1-кс/559/272/2020) від 22.12.2020 на цей транспортний засіб накладено арешт (а.с. 22-23, т.2). Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.04.2021 частково скасовано арешт на автомобіль "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова автомобіля НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_13 та повернуто йому в користування й для відповідального зберігання, залишено в силі арешт майна в частині заборони його відчуження та розпорядження (а.с. 32-33, 39-40 т.2).

Згідно висновку експерта від 14.01.2021 №СЕ-19/118-21/3-ІТ за результатами судової інженерно-транспортної експертизи встановлено, що на момент проведення експертного дослідження системи рульового керування та гальмівна автомобіля «TK IV-AGP 18» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом «ПГМФ 830200» д.н.з НОМЕР_2 знаходились у працездатному стані. Вартість експертизи 1307,6 грн. (а.с. 59-65 т.2).

Згідно висновку експерта від 16.01.2021 №СЕ-19/118-21/7-ІТ за результатами судової інженерно-транспортної експертизи встановлено, що на момент проведення експертного дослідження системи рульового керування та гальмівна автомобіля "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_3 , знаходились у працездатному стані. Вартість експертизи 1307,6 грн. (а.с. 49-55 т.2).

Згідно висновку експерта від 19.01.2021 №СЕ-19/118-21/4-ІТ за результатами судової інженерно-транспортної експертизи встановлено, що контактування автомобіля «TK IV-AGP 18» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «ПГМФ 830200», д.н.з НОМЕР_2 , відбулось лівою боковою частиною (передня ліва опорна лапа, лівий боковий спойлер, ліва нижня бокова частина платформи) з передньою частиною (передні праве та ліве крило, капот, радіатор) автомобіля "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_3 , при цьому перекриття контактуючих ділянок транспортних засобів становить близько 180 см. Встановити в якому місці проїзної частини дороги відбулось зіткнення автомобілів не вдалось. Вартість експертизи 2615,2 грн. (а.с. 69-78 т.2).

Згідно висновку експерта від 24.06.2021 №СЕ-19/118-21/5312-ІТ за результатами судової інженерно-транспортної експертизи встановлено, що в даній дорожній обстановці водій автомобіля «TK IV-AGP 18», д.н.з. НОМЕР_1 , із напівпричепом «ПГМФ 830200», д.н.з НОМЕР_2 , ОСОБА_4 повинен був діяти згідно вимог п.10.1. та п.10.4. Правил дорожнього руху України. В даній дорожній обстановці водій автомобіля "Volkswagen Passat" д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 повинен був діяти згідно вимог п.12.3. та 12.9.б) ПДР України. В діях водія автомобіля «TK IV-AGP 18» д.н.з. НОМЕР_1 із напівпричепом «ПГМФ 830200», д.н.з НОМЕР_2 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 10.1. та п.10.4. ПДР України, які з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП і являються необхідною умовою її виникнення. В діях водія автомобіля "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 ПДР України, які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. В дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_10 у момент виникнення небезпеки для руху мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «TK IV-AGP 18», д.н.з. НОМЕР_1 , зі напівпричепом «ПГМФ 830200» д.н.з НОМЕР_2 , тобто запобігти даній ДТП шляхом застосування екстреного гальмування. Вартість експертизи 1372,96 грн. (а.с. 169-176 т.2).

Згідно висновків медичного освідчення від 11.12.2020 обидва водії були тверезі (а.с. 41, 182 т.2). ОСОБА_4 не судимий як станом на момент завершення досудового розслідування, так і станом на 15.12.2023, компрометуючі дані на ОСОБА_4 відсутні, має батьків пенсійного віку (а.с. 178-187 т.2., а.с. 85, 122 т.3, а с. 85 т.4).

Згідно висновку судової транспортно-товарознавчої експертизи від 07.04.2021 №СЕ-19/118-21/2871-АВ ринкова вартість автомобіля "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_3 , 2002 року випуску, без врахування пошкоджень, що виникли в результаті ДТП, станом на 11.12.2020 складала 136524 грн. Матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля "Volkswagen Passat", д.н.з. НОМЕР_3 , у результаті пошкодження транспортного засобу під час ДТП, що сталась 11.12.2020, складає 136524 грн. Вартістьекспертизи 1961,4 грн. (а.с. 123-138 т.2).

1.4.Норми права, які застосував суд.

За ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно п.3 ч.1 ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експертів. За ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Відповідно ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

За правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду №203/241/17 від 12.09.2022 якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації.

Відповідно п.2 ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення кримінального правопорушення і до набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, відноситься до кримінальних проступків, санкцією передбачено максимальне покарання в виді обмеження волі строком до 3 років.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В мотивувальній частині постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду №521/8873/18 від 06.12.2021 звернено увагу, що імперативний обов`язок звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за ст. 49 КК України покладено на суд, а не на підозрюваного, обвинуваченого чи захист, які мають право заявити відповідне клопотання.

Колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду висловлено наступну правову позицію №730/67/16-к від 26.03.2020: визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину. Таким чином, невизнання підозрюваним, обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення їм судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Аналогічна правова позиція Колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладена у постанові №552/5595/18 від 29.07.2021: за умови, якщо обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження в зв`язку зі звільненням від кримінальної відповідальності внаслідок закінченням строків, передбачених ст. 49 КК України, то таке звільнення і закриття кримінального провадження є обов`язковим.

1.5. Мотивована оцінка і висновки суду.

Подія відбулась 11.12.2020, перебіг строку давності не зупинявся, оскільки обвинувачений не ухилявся від суду й не вчинив нового кримінального правопорушення. Отже, станом на 21.12.2023 минув трьохрічний строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України.

ОСОБА_4 розуміє підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка його не реабілітує, що має право заперечувати, однак просить провадження закрити. При цьому вказує, що вину не визнає. Згідно сформованої Верховним судом судової практики, визнавати вину чи ні - це право особи, що не має значення для правильного вирішення клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України.

Враховуючи позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , який все розуміє та просить задовольнити клопотання захисника, що строк давності минув, суд погоджується з усіма учасниками й клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого та закриття провадження в справі задовольняє, оскільки для цього наявні всі необхідні правові підстави.

Суд цим рішенням закінчує розгляд кримінального провадження по суті, а тому необхідно вирішити питання щодо речових доказів та судових витрат.

Оскільки справа закривається та відпадає потреба, то накладені ухвалами слідчого судді арешти майна необхідно скасувати згідно ч.4 ст. 174 КПК України, а долю речових доказів вирішити за ст. 100 КПК України, залишивши транспортні засоби власникам.

Згідно ч.2 ст.122, ч.2 ст.124 КПК України залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України, такі витрати стягуються з обвинуваченого, щодо якого постановлено обвинувальний вирок, а тому судові витрати за проведення судових експертиз у межах цього провадження, що закривається судом, в загальній сумі 8564,76 грн., потрібно віднести на рахунок держави, а не стягнути з обвинуваченого. Вказане узгоджується із судовою практикою Верховного суду.

ІІ. ЩОДО ЦИВІЛЬНИХ ПОЗОВІВ

2.1. Стислий виклад позиції сторін.

Цивільні позивачі, які є потерпілими, обґрунтовують, що за матеріалами кримінального провадження №0000772 на момент дорожньо-транспортної пригоди 11.12.2020 обвинувачений за ч.1 ст. 286 КК України ОСОБА_4 працював на посаді водія ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» і виконував під час цього свої трудові обов`язки, тому саме на юридичну особу покладається цивільна відповідальність за майнову та моральну шкоду, завдану її працівником згідно ч.1 ст. 1172 ЦК України.

2.1.1. Цивільний позивач ОСОБА_6 просить стягнути з цивільного відповідача ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", майнову шкоду в розмірі 129270,32 грн., а також моральну шкоду в розмірі 200000 грн. В обґрунтування посилається на те, що через ДТП, в якій постраждала, тривалий час лікувалась і після п`яти місяців все ж не могла самостійно пересуватись. ЇЇ стан здоров`я не покращувався та продовжувала лікуватись і з 16.08.2021, і з 14.01.2022, і станом на час подання позовної заяви 24.01.2022. Через стан здоров`я не може себе самостійно обслуговувати, тому найняла доглядальницю ОСОБА_14 , якій сплачує 200 грн. на день за 397 днів на загальну суму 79400 грн., також на організацію лікування та медичні препарати нею було витрачено 49870,32 грн. Внаслідок отримання тілесних ушкоджень під час ДТП їй завдано й непоправну моральну шкоду, адже вона змушена тривало лікуватись, не може повноцінно виконувати обов`язки матері та дружини, має проблеми з самообслуговуванням, подія ДТП стала руйнівною для неї та призвела до погіршення якості життя.

2.1.2. Цивільний позивач ОСОБА_7 просить стягнути з цивільного відповідача ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", майнову шкоду в розмірі 110450 грн., а також моральну шкоду в розмірі 200000 грн. В обґрунтування посилається на те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 постраждала в ДТП 11.12.2020, отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, змушена була проходити стаціонарне лікування в КНП «Вінницька обласна клінічна лікарня ім. М.І. Пирогова» Вінницької обласної ради, потім амбулаторно в сімейного лікаря, й досі має сильні болі в тазу та інших частинах тіла, змушена приймати знеболювальне. Все це негативно вплинуло й продовжує впливати на психологічний стан, змусило та змушує змінювати ритм і розпорядок її повсякденного життя, вона зазнала болю, страждань, сильний страх, тому просить стягнути і завдану моральну шкоду.

2.1.3. Цивільний позивач ОСОБА_8 просить стягнути з цивільного відповідача ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ», треті особи на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", моральну шкоду в розмірі 200000 грн. В обґрунтування посилається на те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 постраждала в ДТП 11.12.2020, отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження, змушена була лікуватись і стаціонарно, і амбулаторно, досі має періодично сильні болі в ключиці та інших частинах тіла, змушена приймати знеболювальне. Все це негативно вплинуло й продовжує впливати на психологічний стан, змінило її повсякденне життя, вона зазнала болю, страждань, відчула сильний страх.

2.2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Дубенського міськрайонного суду від 24.01.2022 у відповідача ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» витребувано інформацію: чи був станом на 11.12.2020 ОСОБА_4 працівником ТОВ "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ", якщо так, то на якій посаді він працював, однак витребувану інформацію суду не надано без повідомлення причин. Тому згідно ч.10 ст.84 ЦПК України суд враховує значення, яке має вказана інформація і що відповідач ухилився від її подання, та визнає ту обставину, що ОСОБА_4 станом на 11.12.2020 працював водієм у ТОВ «ДОРМОНТАЖСТРОЙ».

За клопотанням від 21.22.2022 адвоката ОСОБА_5 (представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог, захисник обвинуваченого), який діє в інтересах ОСОБА_15 , до матеріалів долучено письмові докази, що на а.с. 4-12 т.3.

Відповідач ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ», належно повідомлений про час і місце судового розгляду, отримав судові документи поштою 01.07.2022, 17.10.2023, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за адресою реєстрації (а.с. 217 т.1, а.с. 6 т.4). Враховуючи умови воєнного стану, суд повідомляв відповідача знову і знову впродовж тривалого терміну близько 21 місяця за адресою реєстрації, офіційною електронною поштою та робив оголошення на сайті для надання можливості стороні реалізувати свої цивільні права, однак відповідач жодного разу в 15 судових засідань не з`явився, з клопотаннями та заявами по суті справи не звертався, про поважність причин неявки не повідомив. Згідно наявних даних за останнім поштовим повідомленням адресат ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» відсутній за адресою реєстрації місцезнаходження, про що працівником АТ «Укрпошта» в с. Кам`яна Яруга на Харківщині проставлено відмітку 16.12.2023. Отже, в тому числі за п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду й до суду неодноразово не з`явився без пояснень причин, тому суд не визнає їх поважними.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", неодноразово повідомлені судом належним чином про час і місце судового розгляду, аналогічно і відповідачу, в тому числі за п. 4 ч.8 ст. 128 ЦПК України, проте з клопотаннями та заявами по суті справи до суду не звертався та в судове засідання не з`явився без пояснення причин, тому суд не визнає їх поважними.

В підсумку підстав відкладати судовий розгляд за цивільними позовами немає згідно ст. 223 ЦПК України й суд вирішує справу по суті.

Цивільні позивачі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять розглянути справу без їх участі цивільні позови підтримують.

Представник цивільних позивачів адвокат ОСОБА_16 просить не роз`яснювати права на звернення в суди з цивільними позовами, а наполягає на вирішенні цивільних позовів по суті в судовому засіданні одночасно з вирішенням клопотання сторони захисту та інших клопотань не має, з огляду на тривалий час розгляду справи та виконані всі необхідні дії. Підтримує цивільні позови з підстав, у них викладених, звертаючи увагу, що обвинувачений не відшкодував завданих збитків, а відповідач не він і підприємство ігнорує справу. Завдані внаслідок ДТП збитки потерпілим, які є цивільними позивачами, повинен відшкодувати роботодавець водія ОСОБА_4 ТОВ "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ", тому відповідачем є саме підприємство. Щодо анкетних даних ОСОБА_7 , яка спочатку за документами по справі іменувалась як ОСОБА_17 , то пояснює, що всі потерпілі, інтереси яких він представляє в цій справі, є людьми ромської національності, якій характерні певні традиції та звичаї. Так, вони не контактують із правоохоронними органами, бувають недостатньо грамотними, не мають документів і можуть не знати як називаються за паспортом їх товариші. Після ДТП всіх госпіталізували, а ті, хто був при свідомості, назвали ОСОБА_7 . Закрицькою й так її і записали. Тому одразу по медичним документам вона почала рахуватись як ОСОБА_18 чи ОСОБА_19 . Але коли її викликали на допит, то безпосередньо повідомила слідчому про помилку й надала копію паспорту, що посвідчує її особу. Тому слідчий виніс постанову, якою уточнив анкетні дані, адже Закрицька - це ОСОБА_7 . Завдана моральна шкода обґрунтована в позовних заявах, а також потерпілі змушені були стати учасниками кримінального процесу, який тривав довго, що також спричинило їм моральні страждання. Просить стягнути з відповідача й 10000 грн. витрат на правову допомогу.

Третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 (обвинувачений) пояснює, що станом на момент 11.12.2020 працював водієм у ТОВ «Дорстрой Монтаж Київ», проте після ДТП його звільнили. Він не визнає вину й тому не визнає цивільні позови, але частково відшкодував завдані збитки потерпілим, оплативши перші операції та їх транспортування до медичних закладів.

Представник третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 просить залишити цивільні позови без розгляду й роз`яснити цивільним позивачам право на звернення до суду в цивільному порядку. Заперечує проти задоволення цивільних позовів, бо вважає, що згідно правової позиції Верховного суду від 23.06.2022 в справі №204/2626/21 такі цивільні позови не підлягають вирішенню по суті.

2.3. Фактичні обставини, встановлені судом.

На додаток до зазначених і пункті 1.3. судом встановлено наступні фактичні обставини.

З копій полісу №АР/1039382 зі строком дії з 23.10.2020 до 22.10.2021, копії діючих полісів станом на 24.03.2021 №АР1039384, №АР1039386 встановлено, що вантажний автомобіль «TK IV-AGP 18», державний номер НОМЕР_1 , та причеп до вантажного автомобіля державний номер НОМЕР_2 , що належить ТОВ «ВІА ДОРБУД», застраховано в Приватному акціонерному товаристві "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" (а.с. 3, т.3, ас.с166-167 т.1).

Згідно Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 23.01.2022 зареєстровано юридичні особи ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» з видами діяльності, зокрема, вантажний транспорт, будівництво доріг і автострад, електромонтажні роботи, а також ПРАТ «УАСК АСКА» з діяльністю зі страхування. Адреси та електронна пошта для здійснення зв`язку з юридичними відповідно вул. Харківська, 65б, с. Кам`яна Яруга Чугуївського р-ну Харківської обл., 63512, код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , електронна пошта ІНФОРМАЦІЯ_2 та вул. Перемоги, 97а, Вознесенівський р-н м. Запоріжжя, 69005, , , за якими суд і надсилав документи та повістки неодноразово (а.с. 164-165, т.1).

05.04.2021 директор ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» у відповідь на адвокатський запит від 26.03.2021 щодо місця роботи ОСОБА_4 та виконання обов`язків станом на 11.12.2020 відмовився надавати інформацію. При цьому, вказана так ж електронна пошта та поштова адреса, за якими суд повідомляв цивільного відповідача (а.с. 168-169, т.1). Витребувану судом інформацію щодо місця роботи та посади ОСОБА_20 станом на 11.12.2020 ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» суду відповідачем також не надано без повідомлення причин, хоча увесь пакет документів підприємство, зрештою, отримало 01.07.2022, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 217 т.1).

Згідно відповідей КНП «Дубенська міська лікарня» Дубенської міської ради від 27.01.2021 ОСОБА_7 ( ОСОБА_21 ) знаходилась на стаціонарному лікування в травматологічному відділенні Дубенської міської лікарні з 11.12.2020 до 15.12.2020, як і ОСОБА_11 ( ОСОБА_22 ) з 11.12.2020 до 14.12.2020, ОСОБА_6 з 11.12.2020 до 15.12.2020, а також ОСОБА_8 з 11.12.2020 до 15.12.2020, усі по наполяганню виписані з відділення, при цьому ОСОБА_7 направлена для подальшого лікування в Рівненську обласну лікарню (а.с. 80-81, т.2, а.с.184, 209 т.4).

З виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_23 здійснює 86.90 Іншу діяльність у сфері охорони здоров`я (а.с. 12, т.3). За свідоцтвом про державну реєстрацію №12376/2013 пристосування для лікування переломів виробника Synthes GmbH сертифіковане (а.с. 10, т.3).

2.3.1. Відносно ОСОБА_6 .

З висновку експерта №74 від 25-26 березня 2021 року встановлено, що в ОСОБА_6 закритий внутрішньо суглобовий імпресійний перелом лівої п`яткової кістки зі зміщенням, закритий краєвий перелом кубовидної кістки з помірним зміщенням, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я. Ці тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предметів, могли утворитись внаслідок ДТП, можливі в термін та за обставин, вказаних у постанові слідчого (внаслідок зіткнення транспортних засобів, перебуваючи в салоні одного з них не виключно в якості пасажира) (а.с.117-118, т.2).

За епікризом №5183 травматологічного відділення Дубенської міської лікарні ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 11.12.2020 по 15.12.2020 з анамнезом отримання травми в ДТП, доставлена в травмпункт бригадою швидкої допомоги і госпіталізована, проведено обстеження, призначено лікування (а.с. 151 т.1).

За епікризом №309 ТОВ «РівнеМед» Медичний центр «РівнеМед» ОСОБА_6 знаходилась на стаціонарному лікуванні з 15.12.2020 до 22.12.2020, травму отримала 11.12.2020 внаслідок ДТП, госпіталізована для подальшого оперативного лікування, наявні діагнози і вказано рекомендоване лікування. Згідно акту надання послу ТОВ «Рівнемед» №34 від 17.12.2020 вартість операції МОС 3 замовнику ОСОБА_6 становить 4950 грн. Захисником ОСОБА_4 надано копію чека від 17.12.2020 сплачено 4950 грн., що свідчить, що ОСОБА_4 і сплатив цю суму (а.с. 6-7, 9, т.3).

Згідно копії платіжного доручення №47427992 від 17.12.2020 ОСОБА_4 сплатив ОСОБА_24 за вироби медичного призначення для ОСОБА_6 згідно рахунку №62 від 17.12.2020 47150 грн. (а.с. 4, т.3).

Згідно епікризу №3737 Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону в м. Вінниця, ОСОБА_6 перебувала на стаціонарному лікуванні в відділенні хірургічної інфекції з 17.05.2021 до 04.06.2021. 24.05.2021 проведено операцію: хірургічна обробка в`ялогранулюючої післяопераційної рани лівої п`яткової ділянки з видаленням металоконструкції з лівої п`яткової кістки. Призначено рекомендації. ОСОБА_6 отримала консультації хірурга у цьому ж медичному закладі з рекомендаціями лікування лівої п`яткової ділянки 16.08.2021, 18.10.2021, 14.01.2022 (а.с. 153-156, т.1).

ОСОБА_6 надала квитанцій на оплату медичних препаратів та лікування, починаючи з 11.12.2020 та до 27.05.2021 на загальну суму 19866,79 грн. (а.с. 157-163 т.1).

2.3.2. Відносно ОСОБА_7 .

Постановою заступника начальника СВ Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області ОСОБА_25 від 15.07.2021 виправлено описку: 25.02.2021 до провадження залучили як потерпілу ОСОБА_21 , проте правильними вважати її особисті дані як ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 (а.с. 101-103 т.2).

Постановою від 09.02.2021 слідчим призначено судово-медичну експертизу відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_21 ). З висновків експерта №44, №72/44 за результатами судово-медичної і додаткової судово-медичної експертиз від 10-11 лютого 2021 року, від 25-26 березня 2021 року встановлено, що в ОСОБА_7 ( ОСОБА_21 ) закрита травма тазу, закритий багатоуламковий перелом задньої стінки лівої вертлюгової западини зі зміщенням та маргінальною імпресією. Травматична нейропатія лівого малогомілкового нерва з парезом лівої ступні, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я. Ці тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предметів, могли утворитись внаслідок ДТП, можливі в термін та за обставин, вказаних у постанові слідчого (внаслідок зіткнення транспортних засобів, перебуваючи в салоні одного з них не виключно в якості пасажира) (а.с. 96-97, 111-112 т.2, а.с. 181-183 т.4).

За епікризом №5180 травматологічного відділення Дубенської міської лікарні ОСОБА_7 ( ОСОБА_21 ) знаходилась на стаціонарному лікуванні з 11.12.2020 по 15.12.2020 з анамнезом отримання травми в ДТП, доставлена в травмпункт бригадою швидкої допомоги і госпіталізована, проведено обстеження, призначено лікування (а.с. 187 т.3).

Згідно протоколів дослідження ОСОБА_7 ( ОСОБА_21 ) проходила медичні обстеження кісток тазу, кульшових суглобів, головного мозку у КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради 15.12.2020, 15.01.2021, 19.02.2021, 23.04.2021 (а.с. 188-195 т.3).

За епікризом №308 ТОВ «РівнеМед» Медичний центр «РівнеМед» ОСОБА_7 ( ОСОБА_21 ) знаходилась на стаціонарному лікуванні з 15.12.2020 до 22.12.202022, госпіталізована для подальшого оперативного лікування, наявні діагнози і вказано рекомендоване лікування. Згідно акту надання послу ТОВ «Рівнемед» №33 від 16.12.2020 вартість операції МОС 3 замовнику ОСОБА_7 ( ОСОБА_21 ) становить 4950 грн. Захисником ОСОБА_4 надано копію чека ПН68, за яким 16.12.2020 сплачено 4950 грн., що свідчить, що ОСОБА_4 і сплатив цю суму (а.с. 5, 8,9, 196 т.3).

ОСОБА_7 до цивільного позову додала копію рахунку на оплату №61 від 15.12.2020, де постачальником вказано ФОП ОСОБА_23 , а замовником ОСОБА_17 , тобто ОСОБА_7 , на вироби медичного призначення на суму 110450 грн., а також картку реквізитів для проведення операції поповнення карткового рахунку (а.с. 185-186 т.3). Однак, ці документи не свідчать про оплату послуг ФОП ОСОБА_23 саме ОСОБА_7 , а лише про виставлення їй рахунку за ці послуги та наявність даних куди саме перераховувати кошти.

Одночасно згідно копії платіжного доручення №47329472 від 16.12.2020 ОСОБА_4 сплатив ОСОБА_24 за вироби медичного призначення для ОСОБА_7 ( ОСОБА_21 ) згідно рахунку №61 145350 грн. (а.с. 4, т.3). Якраз цей документ, наданий суду захисником ОСОБА_4 , і свідчить, що водій транспортного засобу «ТК ІV-AGP 18», д.н. НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «ПГМФ 830200», д.н. НОМЕР_2 , обвинувачений ОСОБА_4 відшкодував потерпілій ОСОБА_7 завдані матеріальні збитки. При цьому, суд звертає увагу, що розмір відшкодованих збитків ОСОБА_4 за рахунком №61 ФОП ОСОБА_23 для ОСОБА_7 фактично перевищує суму за виставленим рахунком на 34900 грн.

Крім того, згідно виписок із медичних карток стаціонарної хворої ОСОБА_7 перебувала на стаціонарному лікуванні у КНП «ВОКЛ ім..М.І.Пирогова ВоР» з 19.08.2023 до 14.08.2023 та рекомендовано подальший нагляд травматолога, а також з 25.08.2023 до 30.08.2023. Повний діагноз - посттравматичний лівобічний коксартроз IV ступеня і 25.08.2023 їй проведено лікування: операцію - тотальне безцементне ендопротезування лівого кульшового суглоба системою «IRENE» (а.с. 197-198 т.3).

2.3.3. Відносно ОСОБА_8 .

Постановою від 09.02.2021 слідчим призначено судово-медичну експертизу відносно ОСОБА_8 . З висновку експерта №73/47 від 25-26 березня 2021 року встановлено, що в ОСОБА_8 закритий уламковий перелом правої ключиці зі зміщенням, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості по критерію довготривалого розладу здоров`я. Ці тілесні ушкодження виникли від дії тупого (тупих) предметів, могли утворитись внаслідок ДТП, можливі в термін та за обставин, вказаних у постанові слідчого (внаслідок зіткнення транспортних засобів, перебуваючи в салоні одного з них не виключно в якості пасажира) (а.с.114-115, т.2, а.с. 206-208 т.4).

2.4. Норми права, які застосував суд.

На додаток до зазначених в п.1.4., суд враховує і нижчезазначені норми.

Конституція України, як основний закон, закріплює в Україні засади державної політики, спрямованої, насамперед, на забезпечення прав і свобод людини та гідних умов її життя.

Стаття 3 Конституції України визначає, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

На забезпечення ефективного захисту прав та свобод людини направлені норми Конституції України про розповсюдження юрисдикції судів на всі правовідносини, які виникають у державі, а також на відшкодування моральної та матеріальної шкоди, як результат порушених прав фізичних та юридичних осіб.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункти 8-9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав .

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Положення частин 2 та 3 статті 23 ЦК України передбачають, що моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, наведених у пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати чи неоподатковуваним мінімумом доходів громадян, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати чи неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, що діють на час розгляду справи.

За ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. За частиною другою моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

За ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Відповідно до вимог частин 2 та 5 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Статтею 1177 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

За ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Згідно ч.2 ст.1193 ЦК України якщо груба необережність потерпілого сприяла виникненню або збільшенню шкоди, то залежно від ступеня вини потерпілого (а в разі вини особи, яка завдала шкоди, - також залежно від ступеня її вини) розмір відшкодування зменшується, якщо інше не встановлено законом.

За ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

У пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вирішуючи питання про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні встановити, хто та на якій правовій підставі володіє відповідним транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №243/10982/15-ц, постановах Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №233/1210/17, від 05 лютого 2021 року у справі №640/17130/17.

Згідно правових висновків Верховний Суд у постановах: № 462/970/18 від 16.12.2020; № 760/28302/18 від 25.11.2020; № 133/1238/17 від 02.11.2020; 213/994/16-ц від 16.04.2020 шкода (у тому числі моральна), завдана внаслідок ДТП із вини водія, який виконував трудові обов`язки та на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником (володільцем) цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 06.11.2013 у справі №6-108цс13, підтриманою у постановах Верховного Суду від 23.03.2020 у справі № 373/1773/18-ц, від 20.11.2019 у справі № 501/2298/16-ц, від 05.09.2018 у справі № 534/872/16-ц.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 у справі № 426/16825/16-ц (провадження № 14-497цс18) зроблено висновок, що аналіз норм статей 1187 та 1172 ЦК України дає підстави стверджувати, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Відповідно ч.1, 2 ст. 127 КПК України підозрюваний, обвинувачений, а також за його згодою будь-яка інша фізична чи юридична особа має право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому внаслідок кримінального правопорушення. Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Ч.5 ст. 128 КПК України визначено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому. У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові. У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч.1 ст. 326цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

За ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно з ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень . Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

За ч.1. п.3 ч.2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, до останніх належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч.2 ст. 137, п.3 ч.2, ч.8 ст. 141 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно ч.5 ст. 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судді мають право на повний доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстру), в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону.

2.5. Мотивована оцінка і висновки суду.

2.5.1. Перше питання, яке вирішує суд, то це чи розглянути цивільні позови трьох потерпілих по суті, як про це просить їх представник, чи залишити цивільні позови без розгляду й роз`яснити право на звернення до суду в цивільному порядку, як про це просить захисник обвинуваченого, який є одночасно представником третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача?

Суд звертає увагу, що постанова Верховного суду від 23.06.2022 у справі №204/2626/21, на яку посилається захисник і за якою цивільний позов підлягає залишенню без розгляду з роз`ясненням права на звернення до суду в цивільному порядку, якщо кримінальне провадження закривається згідно ст. 49 КК України, не релевантна до цієї справи, адже фактичні обставини відрізняються. За даними Реєстру по справі №204/2626/21 цивільним відповідачем був саме обвинувачений і кримінальне провадження лише призначено до підготовчого судового засідання 08.04.2021, а через короткий проміжок часу 14.06.2021 вже особу звільнено від кримінальної відповідальності за строками давності й кримінальне провадження відповідно закрито, а цивільний позов логічно залишено без розгляду, що залишає можливість цивільному позивачу звернутись із позовом в цивільному порядку. Натомість, в цій справі цивільним відповідачем є не обвинувачений, відносно якого закривається провадження, а юридична особа, яка отримала від суду цивільні позови з додатками завчасно та мала можливість реалізувати свої процесуальні права відповідача, проте проігнорувала розгляд справи без пояснення причин. У цивільному порядку на розгляд таких малозначних справ надається строк тривалістю два місяці, а в цій справі строк розгляду цивільних позовів уже перевищений і з моменту самої події минуло понад три роки.

Стаття 129 КПК України визначає, як необхідно вирішити цивільний позов: 1) якщо суд ухвалює обвинувальний вирок…, то залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому; 2) у разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові; 3) у разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених ч.1 ст. 326 цього Кодексу (поведінка позивача), суд залишає позов без розгляду.

Отже, що робити з цивільними позовами в випадку, коли обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності за строками давності, а кримінальне провадження відповідно закривається, - кримінально процесуальними нормами не визначено. Одночасно за ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими Кримінальним процесуальним кодексом України, але якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Тому суд при вирішенні першого питання керується загальними засадами цивільного судочинства, що визначені главою 1 ЦПК України і які не суперечать засадам кримінального судочинства, а також зобов`язують суд вирішити своєчасно цивільні справи по суті і керуватися завданням цивільного судочинства за ст. 2 ЦПК України, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

В цивільному судовому процесі сторони рівні й кожна зобов`язана довести суду підставу своїх вимог і заперечень, а найбільш повно з`ясувати обставини за цивільним позовом можливо одночасно з вирішенням кримінального провадження. Враховуючи, що суд надав можливість усім сторонам та третім особам висловитись навіть в умовах воєнного стану, що з точки зору цивільного процесу підстав для відкладення судового розгляду немає, заслухавши учасників, дослідивши необхідні докази та з`ясувавши обставини в межах, що необхідні для вирішення цивільних позовів, суд ухвалює рішення по суті вимог.

2.5.2. Друге питання, на яке необхідно відповісти, щоб правильно вирішити цивільні спори в межах цього кримінального провадження, - це чи відповідає ТОВ «ДОРМОНТАЖСТРОЙ» за дії ОСОБА_4 .?

Суд ще раз повторює, що кожна сторона має обов`язок довести суду підставу своїх вимог чи заперечень і саме виходячи з цього вирішуються цивільні позови.

За загальним правилом ч.1 ст.1172 ЦК України юридична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Тому обставина, яка має значення, це чи працював ОСОБА_4 в момент ДТП 11.12.2020 на ТОВ «ДОРМОНТАЖСТРОЙ» водієм.

Сам ОСОБА_4 визнає, що працював водієм ТОВ «ДОРМОНТАЖСТРОЙ» у момент ДТП 11.12.2020, що є обставиною звільнення від доказування за ч.1 ст. 82 ЦПК України. Крім того, про це ж вказано в обвинувальному акті, автомобіль-учасник ДТП, яким керував ОСОБА_4 , належить іншій юридичній особі, але це спеціалізований вантажний транспорт, що співпадає з видами діяльності ТОВ «ДОРМОНТАЖСТРОЙ». Також ДТП відбулось 11.12.2020 близько 10 години 58 хвилин, тобто в п`ятницю робочого дня й в робочий час. Первісний представник потерпілих до свої мобілізації намагався з`ясувати у відповідача конкретну відповідь на питання працевлаштування ОСОБА_4 та виконання ним відповідних обов`язків, але підприємство відмовило в наданні інформації. Більше того, ТОВ «ДОРМОНТАЖСТРОЙ» не надало цю інформацію й суду на ухвалу про витребування інформації без будь-якого пояснення, тому процесуальним наслідком є визнання відповідної обставини судом згідно ч. 10 ст. 84 ЦПК України.

З огляду на все вищезазначене, судом встановлено, що ОСОБА_4 у момент ДТП працював водієм ТОВ «ДОРМОНТАЖСТРОЙ» і відповідно виконував свої професійні обов`язки на транспортному засобі, наданому роботодавцем, тобто користувався майном на відповідній правовій підставі. На спростування цього твердження в матеріалах кримінального провадження немає та суду не надано жодного доказу.

Для закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності встановлення вини особи не вимагається. Хоч суд звертає увагу, що на стадії досудового розслідування кримінального провадження ОСОБА_4 свою вину визнавав і обвинувальний акт надійшов до суду із зазначенням двох пом`якшуючих вину обставин - щире каяття та, навіть, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Однак, у межах цивільного процесу, для правильного вирішення справи має значення чи завдана шкода здоров`ю джерелом підвищеної небезпеки, що відшкодовується потерпілому належним володільцем майна як за наявності вини, так і за її відсутності. Для визначення розміру відшкодування має значення винен один чи кілька учасників дорожньо-транспортної пригоди і в другому варіанті враховується ступінь вини кожного, а також груба необережність потерпілого, якщо вона є. При цьому, належний володілець джерела підвищеної небезпеки звільняється від відповідальності, лише якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

В цій справі суду відповідачем не доведено, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , і в матеріалах справи відсутні цьому докази.

Проте, при вирішені справи суд враховує, що згідно висновку експерта від 24.06.2021 №СЕ-19/118-21/5312-ІТ за результатами судової інженерно-транспортної експертизи встановлено, що в дорожній обстановці 11.12.2020 обидва водії транспортних засобів, які потрапили в дорожньо-транспортну пригоду, порушили Правила дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням ДТП і суд враховує це при визначенні розміру відшкодування збитків потерпілим, як і те, що саме дії водія ОСОБА_4 були необхідною умовою виникнення ДТП. Тобто, якщо б не порушення водієм ОСОБА_4 ПДР України, то дорожньо-транспортної пригоди 11.12.2020 не відбулось би.

В підсумку, ТОВ «ДОРМОНТАЖСТРОЙ» зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану її працівником водієм ОСОБА_4 .

2.5.3.Наступні питання, на які необхідно відповісти - це в якому розмірі відшкодувати збитки, завдані потерпілим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .?

Цивільна позивач ОСОБА_6 просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 129270,32 грн., проте надає письмові докази на підтвердження своїх вимог на загальну суму 19866,79 грн. За медичними документами ОСОБА_6 потребувала тривалого лікування (поставити пластини-зняти пластини) й лікувалась, що вимагало витрат, їй було виставлено рахунки за лікування. Однак, представником третьої особи ОСОБА_4 суду доведено, що водій ОСОБА_4 17.12.2020, тобто на 6 день після ДТП, сплатив за вироби медичного призначення та операцію потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 52100 грн. (47150 грн. ФОП Мусі за вироби медичного призначення + 4950 грн. ТОВ «РівнеМед» за операцію=52100 грн.). Згідно ч.1, 2 ст. 127 КПК України ОСОБА_4 мав право на будь-якій стадії кримінального провадження відшкодувати шкоду, завдану потерпілому внаслідок кримінального правопорушення, що і зробив 17.12.2020. Отже, з ТОВ «ДОРМОНТАЖСТРОЙ» користь ОСОБА_6 необхідно стягнути різницю невідшкодованого матеріального збитку в розмірі 77170,32 грн. (129270,32 грн. - 52100 грн.=77170,32 грн.).

Цивільна позивач ОСОБА_7 просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі 110450 грн., проте не надає докази на підтвердження своїх вимог. Хоч за медичними документами ОСОБА_7 також потребувала тривалого лікування (поставити пластини-зняти пластини) і лікувалась, що вимагало витрат, їй було виставлено рахунки за лікування. Однак, представником третьої особи ОСОБА_4 суду доведено, що водій ОСОБА_4 17.12.2020, тобто на 6 день після ДТП, сплатив за вироби медичного призначення та операцію потерпілій ОСОБА_7 згідно ч.1,2 ст. 127 КПК України матеріальні збитки на загальну суму 150300 грн. (145350 грн. ФОП Мусі за вироби медичного призначення + 4950 грн. ТОВ «РівнеМед» за операцію=52100 грн.). Таким чином, відшкодована ОСОБА_4 матеріальна шкода потерпілій ОСОБА_7 перевищує розмір позовної вимоги та відповідно не підлягає стягненню з ТОВ «ДОРМОНТАЖСТРОЙ» на користь ОСОБА_7 .

Судом встановлено, що всі цивільні позивачі отримали в ДТП 11.12.2020 середньої тяжкості тілесні ушкодження та відповідно змушені були лікуватись, що підтверджується дослідженими висновками судово-медичного експерта та медичними документами. Очевидно, що раптова подія ДТП змінила їх життєвий уклад, погіршилась якість життя, їм було завдано стрес і в цілому від травмуючої події, та в подальшому через погане здоров`я, тривалу необхідність лікуватись і залученість до кримінального процесу. Враховуючи все вищезазначене, і що водій транспортного засобу, в якому вони перебували пасажирами, також порушив вимоги ПДР України, а водій іншого транспортного засобу ОСОБА_4 одразу частково відшкодував завдані матеріальні збитки, тобто доклав зусиль для зменшення страждань потерпілих, що тривалість судового процесу великою мірою була спричинена поведінкою самих потерпілих, які спочатку не з`являлись у судові засідання, тому це не може бути обґрунтуванням їх моральних страждань, суд визначає моральне відшкодування в розмірі 30000 грн. кожному цивільному позивачу, що є достатньою та справедливою сатисфакцією.

2.5.4. Представник цивільних позивачів також до виходу суду в нарадчу кімнату просив стягнути судові витрати з відповідача за надання правової допомоги. Однак до матеріалів справи не додано доказів понесення таких витрат. За правилами цивільного процесу згідно ч.1. п.3 ч.2 ст. 133, ч.2 ст. 137, п.3 ч.2, ч.8 ст. 141 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). І якщо сторона заявила про розмір витрат до виходу суду в нарадчу кімнату, то вона має право подати такі докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду і тоді ухвалюється додаткове рішення щодо судових витрат. Справа розглядається в межах кримінального провадження, тому подібні ситуації, що викликають сумніви, вирішуються в порядку виконання судових рішень згідно ст. 537 КПК України. Тому суд не ухвалює рішення про розподіл судових витрат за надання правової допомоги по суті. А враховуючи, що в цій справі первісний представник цивільного позивача ОСОБА_6 був мобілізований до лав ЗСУ в березні 2022 року, чому є документальні підтвердження в матеріалах провадження, в подальшому представники змінювались, допоки потерпілі остаточно не визначились із представництвом їх інтересів адвокатом ОСОБА_9 , складність справи через багатосуб`єктність, роботу в умовах воєнного стану, поведінку представника, який заявив вчасно про наявність судових витрат, що додаткове рішення в межах кримінального провадження не ухвалюється, суд залишає можливість реалізувати права цивільним позивачам і, за бажанням, звернутись до суду в порядку ст. 537 КПК України про відшкодування судових витрат впродовж п`яти днів із дня отримання їх представником повного тексту судового рішення.

2.5.5. Враховуючи усе вищевикладене, в підсумку суд задовольняє цивільні позови ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 частково.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.ст. 284-286, 288, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 та закриття провадження в справі, - задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст.49 КК України в зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000772 від 11.12.2020 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, - закрити.

Судові втрати за проведення експертиз в загальному розмірі 8564 (вісім тисяч п`ятсот шістдесят чотири) гривні 76 коп.- віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 22.12.2020 на автомобіль "Volkswagen Passat", реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова автомобіля НОМЕР_6 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 30.12.2020 на автомобіль "TK IV-AGP 18" д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова автомобіля НОМЕР_4 та напівпричіп «ПГМФ 830200» д.н.з НОМЕР_2 , номер кузова напівпричепа НОМЕР_5 .

Речові докази в справі:

1)автомобіль "Volkswagen Passat" реєстраційний номер НОМЕР_3 , номер кузова автомобіля НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_13 і повернутий йому в користування та для відповідального зберігання згідно ухвали слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 29.04.2021, - залишити ОСОБА_13 ;

2)автомобіль "TK IV-AGP 18" д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова автомобіля НОМЕР_4 та напівпричіп «ПГМФ 830200» д.н.з НОМЕР_2 , номер кузова напівпричепа НОМЕР_5 , що належать ТОВ «Віа Дорбуд» і повернуті товариству в користування та для відповідального зберігання згідно ухвали слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03.02.2021, - залишити Товариству з обмеженою відповідальністю ТОВ «Віа Дорбуд».

Цивільний позов ОСОБА_6 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", про відшкодування майнової та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ" на користь ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 77170 (сімдесят сім тисяч сто сімдесят) гривень 32 копійки та моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень. В решті в задоволенні позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", про відшкодування майнової та моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ" на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень. В решті в задоволенні позовних вимог відмовити.

Цивільний позов ОСОБА_8 до Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ", треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 , Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", про відшкодування моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ" на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 30000 (тридцять тисяч) гривень. В решті в задоволенні позовних вимог відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 22.12.2023.

Цивільні позивачі:

1) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 ;

2) ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_9 ;

3) ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_10 .

Представник цивільних позивачів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , - адвокат ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6

Цивільний відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ", вул. Харківська, 65б, с. Кам`яна Яруга Чугуївського р-ну Харківської обл., 63512, , електронна пошта .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , АДРЕСА_6 , паспорт НОМЕР_11 , виданий 25.02.1998 Рівненським МУ УМВС України в Рівненській області. Представник адвокат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

2)Приватне акціонерне товариство "Українська акціонерна страхова компанія АСКА", вул. Перемоги, 97а, Вознесенівський р-н м. Запоріжжя, 69005, , .

Суддя: ОСОБА_1 .