ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/418/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/817/353/23 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ухвала суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2023 р. Колегія суддів Тернопільського апеляційного суду в складі:

головуючої - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю:

секретаря - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2023 року,-

В с т а н о в и л а :

Цією ухвалою у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на домашній арешт відмовлено.

Клопотання прокурора задоволено частково.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 23 грудня 2023 року до 23 год. 59 хв. .

В апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_7 просить вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою.

Свої доводи мотивує тим, що прокурором належним чином необґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України та не підтверджені доказами наявними у справі.

Зазначає, що судом належним чином не з`ясовано усі фактичні обставини справи, а йому необхідне лікування через погіршення стану здоров`я. Також зазначає про порушення його права на захист, яке полягає у тому, що йому не було забезпечено конфіденційне спілкування з адвокатом ОСОБА_8 для узгодження спільної позиції захисту.

- захисник просить вказану ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою.

Вказані вимоги мотивує тим, що прокурором належним чином необґрунтовані ризики, передбачені ст.177 КПК України та не підтверджені доказами наявними у справі.

Зазначає, що у обвинуваченого є постійне місце проживання, а тривале його утримання під вартою негативно позначилося на стані його здоров`я.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали подані апеляційні скарги та просять ухвалу суду скасувати, міркування прокурора, який вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного висновку.

Так, на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року продовжено строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до 23 грудня 2023 року включно, оскільки до спливу цього строку судове провадження з об`єктивних причин завершити не представляється можливим.

Суд мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, що є тяжким злочином, ризики, визначені в ухвалі слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на даний час не зменшилися, оскільки, зважаючи на санкцію статтей обвинувачення, існує ризик, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні іншим чином, що свідчить про обґрунтованість застосованого до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування даного запобіжного заходу щодо обвинуваченого або його зміни на більш м`який.

Підставою продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які вказують на те, що передбачені ст.177 КПК України ризики, наявність яких стала підставою для застосування цього запобіжного заходу не зменшились та продовжують існувати, а саме - можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого.

Оскільки заявлені ризики не зменшились та продовжують існувати, а завершити розгляд кримінального провадження до закінчення строку тримання під вартою обвинуваченого з об`єктивних причин є неможливим, з метою недопущення ухилення обвинуваченого від суду та, враховуючи відсутність обставин, які б вказували на можливість скасування запобіжного заходу обвинуваченому або його зміни на більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, суд прийшов до вірного висновку про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 до двох місяців, зокрема до 23 грудня 2023 року.

З таким висновком суду першої інстанції про застосування до ОСОБА_7 виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження його строку, колегія суддів повністю погоджується, оскільки прокурором в судовому засіданні доведено обставини, передбачені ст.194 КПК України.

Як встановлено, завершити розгляд провадження до закінчення вищевказаного строку неможливо, внаслідок складності провадження, а у кримінальному провадженні необхідно провести ряд процесуальних дій для забезпечення повного та об`єктивного проведення судового слідства.

Судом в повній мірі та у визначеному законом порядку враховано всі обставини при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, особу обвинуваченого та його соціальні зв`язки.

Так, судом було враховано тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим у злочині, у вчиненні якого він обвинувачується; розмір майнової шкоди, у спричиненні якої останній обвинувачується та наявність з даного приводу претензій до нього потерпілих.

Крім того ОСОБА_7 , неодноразово судимий за вчинення злочинів проти власності, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, знову обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного корисливого злочину проти власності, що свідчить про систематичність та стійкість протиправної поведінки обвинуваченого, його небажання ставати на шлях виправлення та перевиховання, що вказує про підвищену його суспільну небезпеку як особи, а застосування менш суворих запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищевказаним ризикам.

Також судом враховано й дані, котрі характеризують особу обвинуваченого, зокрема те, що він ніде не працює, у нього відсутні утриманці та міцні соціальні зв`язки.

В апеляційній скарзі обвинувачений та захисник вказують на незадовільний стан здоров`я ОСОБА_7 , що на їх думку дає підстави для скасування ухвали.

Так, згідно ст.ст.3,49 Конституції України, ст.6 Основ законодавства про охорону здоров`я кожний громадянин України має право на охорону здоров`я. Відповідно до ст.ст.7,11 Закону України "Про попереднє ув`язнення" в місцях попереднього ув`язнення відповідно до законодавства про охорону здоров`я організуються і проводяться медичний огляд осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою, їх медичне обслуговування, а також лікувально-профілактична і протиепідемічна робота.

З долученої до апеляційної скарги обвинуваченим довідки від 12.09.2023 року вих.№168/26ЧММЧ/ЧН-23 вих, вбачається, що ОСОБА_7 перебуває на "Д" обліку у лікаря-нарколога, терапевта. 31.08.2023 року у зв`язку із різким погіршенням стану здоров`я ОСОБА_7 , його було етаповано у КНП "Чортківську міську лікарню" ЧМР для дообстеження, в ході якого лікарем-кардіологом було рекомендовано ОСОБА_7 стаціонарне лікування. Далі, з 31.08.2023 року по 08.09.2023 року ОСОБА_7 знаходився на стаціонарному лікуванні у Чортківській міській медичній частині (№26).

Отже, у випадку захворювання чи погіршення стану здоров`я обвинуваченого, йому буде забезпечена відповідна медична допомога, а отже такий довід апелянтів не є підставою для скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та скасування по суті правильного судового рішення. Також, сама по собі наявність у особи захворювання не може бути свідченням неможливості перебування особи в умовах установи слідчого ізолятора, і такі відомості у матеріалах провадження відстуні.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд прийшов до вірного висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 ..

Не знайшли свого підтвердження й доводи обвинуваченого про порушення його права на захист. Як зазначила в судовому засіданні адвокат ОСОБА_8 , вона здійснює захист обвинуваченого ОСОБА_7 на підставі доручення Центру з безоплатної правової допомоги і, з часу вступу її до участі у цьому провадженні у неї була конфіденційна зустріч з обвинуваченим без участі судді, де вони мали можливість обговорення та узгодження спільної позиції захисту, а отже посилання обвинуваченого на порушення його права на захист на стадії апеляційного розгляду ухвали суду про продовження строку запобіжного заходу вона пояснити не може.

Крім того, як зазначив обвинувачений ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_8 є четвертим за рахунком його захисником у цьому кримінальному провадженні, і як вбачається з тексту апеляційної скарги останнього, конфіденційне спілкування його з адвокатом ОСОБА_8 мало місце. Даних, які б вказували на неефективний захист адвокатом, яким також подана апеляційна скарга на ухвалу суду в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , колегії суддів надано не було.

Таким чином, доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині є необґрунтованими.

Оцінюючи доводи апелянтів про необґрунтованість клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з мотивів, що таке не підтверджується доказами, то колегія суддів вважає їх надуманими, оскільки у матеріалах провадження містяться достатні дані, що поза розумним сумнівом з достатньою переконливістю доводять його обґрунтованість та підтверджують наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Порушень вимог КПК України, які б могли стати безумовною підставою для скасування по суті правильного судового рішення, по справі не встановлено.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 . Та його захисника- адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 - залишити без задоволення, а ухвалу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2023 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді