Справа № 572/1724/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2024 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора Сарненської окружної прокуратури Рівненської області

- ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сарни кримінальне провадження № 1-кп/364/23 0000266) про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрований по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою загальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,-

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 30 березня 2023 року близько 17 години, знаходячись на прилеглій території господарства, що знаходиться по АДРЕСА_3 , під час суперечки із ОСОБА_6 , яка виникла на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, наніс щонайменше два травмуючи удари дерев`яною бітою по тілу та в область тім`яної частини голови ОСОБА_6 , в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді синця середньої третини задньо-зовнішньої поверхні лівого передпліччя (легкі тілесні ушкодження) та забійної рани (кінці якої було орієнтовано повздовжньо, відносно сагітальної лінії/вісі голови), лінійного перелому лівої тім`яної кістки з переходом на скроневу кістку, з ознаками гострої епідуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку, субарахноїдального крововиливу (що підтверджено даними ренгенкомп`ютерної томографії), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний в суді обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні інкримінованого діяння визнав частково. По суті обвинувачений пояснив, що дійсно у час та місці, вказаних в обвинуваченні, до нього прийшов потерпілий, який був налаштований агресивно, штовхав обвинуваченого, чим спровокував останнього на бійку. ОСОБА_5 визнав, що дійсно завдав ОСОБА_6 кілька ударів дерев`яною битою, не заперечуючи локалізацію, механізм та кількість ударів, що вказані в обвинувальному акті, внаслідок чого потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження. Однак, обвинувачений вказує, що умислу на заподіяння тілесних ушкоджень він не мав, хотів виключно заспокоїти потерпілого, який має фізичну перевагу.

Захисник обвинуваченого додатково просила врахувати, що в даному випадку тілесні ушкодження потерпілому були завдані через необережність, в зв`язку із чим просила перекваліфікувати дії підзахисного на ст.128 КК України, призначивши покарання з урахуванням ст.69 КК України.

Крім часткового визнання вини обвинуваченим, його винність у вчиненні діяння, що йому інкриміновано, повністю доводиться доказами, дослідженими в ході судового розгляду, які, відповідно до ст.ст.85,86 КПК України, судом визнаються належними та допустимими.

Наявний в матеріалах кримінального провадження витяг з ЄРДР, доводить, що 30 березня 2023 року Сарненським РВП ГУ НП в Рівненській області зареєстровано повідомлення за фактом заподіяння цього ж числа о 17 год. ОСОБА_5 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , із правовою кваліфікацією ч.1 ст.121 КК України (а.к.п.1).

Із протоколу огляду місця події, проведеного на підставі заяви власника, а саме : господарства, розташованого по АДРЕСА_3 , встановлено, що на території вказаного будинковолодіння розташований житловий будинок, вхід до якого здійснюється через двері коричневого кольору, які на момент огляду зачинені. Поряд із дверима знаходиться металеве відро, у якому виявлений шмат тканини із слідами речовини бурого кольору. На подвір`ї будинковолодіння, на відстані приблизно 7 метрів від входу до будинку, на землі виявлено пляму бурого кольору, схожу на кров. Крім цього, в ході огляду місця події обвинуваченим добровільно видано дерев`яну біту, яка знаходилась у кухні будинку. В ході огляду місця події вилучено вказану вище дерев`яну біту, тканину жовтого кольору із плямами речовини бурого кольору та змиви з плями, виявленої на подвір`ї будинковолодіння (а.к.п.12, 13, 14-22).

Як встановлено в ході проведених у даному кримінальному провадженні судових біологічних експертиз (імунологічне дослідження) - кров обвинуваченого ОСОБА_5 відноситься до групи крові 0(І) з ізогемаглютеніном анти-А та анти-В системи АВ0, кров потерпілого ОСОБА_6 відноситься до групи крові В(ІІІ) з ізогемаглютеніном анти-А системи АВ0. На представлених на експертизу об`єктах (змив, фрагмент тканини та спортивні штани) виявлено кров, яка належить людині, походження якої від потерпілого ОСОБА_6 не виключається, від обвинуваченого ОСОБА_5 - виключається (висновок №СЕ-19/118-23/4140-БД від 14 квітня 2023 року, висновок №СЕ-19/118-23/4139-БД від 14 квітня 2023 року, висновок №СЕ-19/118-23/4142-БД від 20 квітня 2023 року - а.к.п.100-102, 108-110, 116-121).

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_6 показав, що із обвинуваченим вони перебувають в родинних відносинах - останній є його племінником. У день, вказаний, в обвинувальному акті, потерпілий прийшов до обвинуваченого додому, з`ясувати стосунки, оскільки між ними давні неприязні відносини, при чому потерпілий визнав, що мав намір затіяти із обвинуваченим бійку. В ході спілкування, яке відбувалось між обвинуваченим та потерпілим на подвір`ї будинковолодіння, ОСОБА_6 дійсно штовхнув ОСОБА_5 рукою, після чого обвинувачений побіг додому по біту, якою, повернувшись наніс потерпілому не менше чотирьох ударів. Потерпілий пояснив, що під час цього він жодних ударів обвинуваченому не наносив, лише захищався, прикриваючись руками. Один із ударів потерпілий отримав в область голови, від чого впав на землю.

Покази потерпілого підтверджені висновком призначеної та проведеної в межах даного кримінального провадження відносно нього судово-медичної експертизи.

Згідно із висновком експерта №89 від 31 березня 2023 року судово-медичної експертизи - за даними медичних документів ОСОБА_6 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КНП «Сарненська ЦРЛ» з 30 березня 2023 року по день проведення експертизи, з діагнозом «ВЧМТ. Забій головного мозку. Травматичний САК перелом лівої тім`яної кістки з переходом на скроневу та крилоклиновідну кістки. Забійна рана лобно-тім`яної ділянки зліва».

Таким чином у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді : 1.1. забійної рани (кінці якої було орієнтовано повздовжньо, відносно сагітальної лінії/вісі голови), лінійного перелому лівої тім`яної кістки з переходом на скроневу кістку, з ознаками гострої епідуральної гематоми лівої гемісфери головного мозку, субарахноїдального крововиливу (що підтверджено даними ренгенкомп`ютерної томографії), 1.2. синця середньої третини задньо-зовнішньої поверхні лівого передпліччя.

Вказані ушкодження виникли внаслідок травматичних (ударно-стискуючих) дій тупим твердим предметом (із обмеженою та, ймовірно, подовженою контактуючою поверхнею), судячи з подовженої рани, витягнуто-овальної форми синця.

Комплекс ушкоджень, що зазначений в п.1.1., який був заподіяний внаслідок одномоментної травматичної дії, відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень (за ознакою небезпеки для життя в момент його заподіяння), ушкодження, що зазначене в п.1.2. відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Термін заподіяння такого комплексу ушкоджень, судячи з відповідних характеристик останніх (враховуючи результати рентгенкомп`ютерної томографії) може відповідати на 30 березня 2023 року (що не суперечить даті травмування, яка зазначена в медичних документах та на яку вказував оглянутий) (а.к.п. 32-40).

В ході проведеного під час досудового розслідування слідчого експерименту як потерпілий, так і обвинувачений продемонстрували - яким саме чином ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження ОСОБА_6 (а.к.п.142-146, 147-152).

Таким чином, наведені вище докази беззаперечно доводять факт заподіяння обвинуваченим потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні в момент їх заподіяння, у час, місці, вказаних в обвинувальному акті.

Однак, фактично обвинувачений зазначає, що діяв в межах необхідної оборони, так як потерпілий прийшов до нього додому, поводився агресивно, намагався затіяти бійку, маючи при цьому фізичну перевагу. В той же час, захисник вказує, що обвинувачений не мав наміру завдати обвинуваченому тілесних ушкоджень.

Згідно з ч. 1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Слід мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Із висновку №95 від 31 березня 2023 року судово-медичної експертизи, проведеної відносно ОСОБА_5 встановлено, що при судово-медичній експертизі обвинуваченого будь-яких видимих тілесних пошкоджень не виявлено (а.к.п.43-46).

З урахуванням ст.36 КК України - при вирішенні питання наявності в діях обвинуваченого необхідної оборони слід встановити наявність реальної загрози заподіяння йому потерпілим певної шкоди.

Під час судового розгляду потерпілий показав, що він дійсно прийшов до господарства обвинуваченого з метою вчинити бійку, розпочавши під час розмови із ОСОБА_6 штовхати його в груди, після чого останній зайшов до будинку, після чого вийшов на вулицю із дерев`яною битою, якою завдав потерпілому тілесні ушкодження.

Вказані обставини не заперечував у суді і сам обвинувачений.

Отже, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що в даному випадку в діях обвинуваченого відсутні ознаки необхідної оборони, а тілесні ушкодження він наніс потерпілому саме умисно, оскільки після протиправного посягання на обвинуваченого з боку потерпілого пройшов певний час, протягом якого ОСОБА_5 міг зайти до будинку та взяти біту. На думку суду, у цей період обвинувачений міг уникнути нападу з боку потерпілого іншим шляхом, без заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно зі ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

По місцю проживання Клесівською селищною радою обвинувачений характеризується посередньо - як особа, скарг від сусідів та родичів до селищної ради стосовно якого не надходило.

Обставинами які, відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст.67 КК України, як в ході досудового, так і в ході судового провадження не встановлено.

За висновком органу пробації, викладеному у досудовій доповіді, ризик вчиненя повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства визначено як середній.

Суд, враховуючи сукупність наведених обставин справи, тяжкість вчиненого злочину, вважає, що слід призначити покарання ОСОБА_5 в межах санкції частини статті, за якою останнього притягнуто до відповідальності, обравши його у виді позбавлення волі. Однак, з огляду на дані про особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю проживання, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутніть обставин, що його обтяжують, враховуючи думку потерпілого, який пояснив, що жодних претензій до обвинуваченого не має, в зв`язку із чим не наполягає на суворій мірі покарання, визначивши термін покарання ближче до нижчої межі вказаного виду покарання, передбаченої санкцією ч.1 ст.121 КК України, зі звільненням від відбуття покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, що буде необхідним й достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, призначивши покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, з встановленням іспитового строку на один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язків : повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_5 на підставі ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 7966 грн. 29 коп.

Речові докази : дерев`яну биту, фрагмент тканини жовтого кольору, змив та контрольний зразок з плями бурого кольору, змив пото-жирової речовини, які знаходяться на зберіганні у Сарненському ВП ГУНП в Рівненській області - знищити, кофту, штани, гумові тапки, вилучені у обвинуваченого, які знаходяться у Сарненському ВП ГУНП в Рівненській області - повернути ОСОБА_5 , скасувавши арешт, накладений на вказане майно ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 04 квітня 2023 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження можуть отримати копію вироку в суді.

Суддя