ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/101/24 Номер провадження 11-сс/814/110/24Головуючий у 1-й інстанції с. ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого - суддіОСОБА_2 ,
суддів з секретарем з участю скаржника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10 січня 2024 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням слідчий суддя відмовив у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за її заявою від 28 грудня 2023 року про вчинення суддею Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України, під час розгляду судової справи №537/1473/20.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що заява ОСОБА_6 не містить відомостей, які б вказували на вчинення суддею кримінального правопорушення.

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_6 просить зобов`язати слідчого внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відповідні відомості за її заявою від 28 грудня 2023 року, оскільки вона містить достатньо даних про вчинення суддею ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.365 КК України.

При цьому зазначає, що підставою для звернення з відповідною заявою стало порушення суддею ОСОБА_7 вимог кримінального процесуального закону під час розгляду судової справи №537/1473/20.

Наголошує, що у поданій заяві зазначила об`єктивні дані, що свідчать про наявність ознак відповідного кримінального правопорушення, а також вказала всі складові його об`єктивної сторони (час, місце спосіб та інші обставини).

Стверджує, що під час оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, слідчі судді не повинні оцінювати обґрунтованість заяви чи повідомлення, а вимоги кримінального процесуального закону передбачають обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до такого.

Положення частини третьої статті 307 КПК України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Відповідно до частини 4 цієї статті Кодексу, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

Таким чином, внесенню до ЄРДР підлягають відомості із заяв, в яких міститься виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області (головуюча суддя ОСОБА_7 ) у кримінальному провадженні №0000093 (судова справа №537/1473/20) обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за ч.3 ст.286 КК України на 6 років 9 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

28 грудня 2023 року ОСОБА_6 звернулась до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, із заявою про внесення відомостей до ЄРДР, оскільки на її думку суддя ОСОБА_7 , розглядаючи вказане провадження, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.365 КК України.

Обґрунтовуючи такі вимоги, скаржник зазначала, що головуюча по справі суддя ОСОБА_7 в порушення вимог кримінального процесуального закону щодо необхідності колегіального розгляду справи, одноособово ухвалила вирок у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_8 .

Відповідно до ч.1 ст.11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

При цьому, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Заява ОСОБА_6 від 28 грудня 2023 року за своїм змістом та суттю, на думку колегії суддів, вочевидь не є повідомленням про кримінальне правопорушення, а свідчить про незгоду скаржника з ухваленим Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області вироком за результатами розгляду кримінального провадження стосовно ОСОБА_8 .

Також колегія суддів звертає увагу, що суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Процедура притягнення судді до кримінальної відповідальності не може бути використана для здійснення тиску на суддю з метою спонукання його до прийняття «потрібного» судового рішення. Реєстрація в ЄРДР відомостей про вчинення суддею кримінального правопорушення як помста за ухвалення судового рішення у справі є неприпустимою.

У Висновках №3 (2002) та № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено: є неприйнятною можливість притягнення судді до відповідальності за здійснення своїх обов`язків, крім випадку умисного правопорушення при здійсненні судових функцій.

Крім того, Консультативна рада європейських суддів звернула увагу на те, що зміст конкретних судових рішень контролюється головним чином за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

З огляду на наведене, незгода з рішенням суду сама по собі не може вказувати на наявність в діях судді ознак злочину. Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, а незгода учасника судового процесу у справі з прийнятим судовим рішенням не може бути приводом до реєстрації заяви, повідомлення про вчинене суддею кримінальне правопорушення.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що слідчий суддя місцевого суду повно і об`єктивно дослідив матеріали провадження та дійшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві, яка полягає у невнесенні відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_6 не підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 404, 405, 407 та 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 10 січня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4