Номер провадження: 11-сс/813/2048/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 07.12.2023, якою в межах к/п №0000429 від 05.07.2023 відносно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, маючого на утриманні 2 неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07.01.2024

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000429 від 05.07.2023 задоволено клопотання детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській обл. ОСОБА_9 та продовжено відносно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07.01.2024, в межах строку досудового розслідування, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України та ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані при обранні запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати, зокрема підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 зазначила, що не погоджується з ухвалою слідчого судді, з огляду на наступне:

- пред`явлена її підзахисному ОСОБА_8 підозра необґрунтована, оскільки сторона обвинувачення не надала будь-яких переконливих доказів, які б свідчили, що ОСОБА_8 виготовляв та збував саме алкогольні напої, натомість обставини свідчать про те, що скоріше за все, гр. ОСОБА_10 , яка працює продавцем у магазині самостійно виготовляла напої на основі спирту для подальшої їх реалізації, а гр. ОСОБА_8 не надавав їй спирт з метою виготовлення напоїв для подальшої їх реалізації;

- слідчим суддею не враховано того, що ОСОБА_8 знаходиться під вартою на протязі вже майже 5 місяців, з 23.10.2023 відносно або з участю підозрюваного не проводились жодні слідчі дії, допит ОСОБА_8 так і не був проведений слідчим;

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризику можливого переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду, натомість підозрювана ОСОБА_10 була затримана 07.07.2023, а підозрюваний ОСОБА_8 був затриманий тільки 09.07.2023, тобто останній знаючи про затримання ОСОБА_10 не втік з місця проживання, не почав переховуватись від органів досудового розслідування та не покинув межі України;

- слідчим суддею не взято до уваги, що органом досудового розслідування не доведено наявність ризику можливого незаконного впливу підозрюваним на свідків, натомість досудове розслідування зазначеного кримінального провадження майже завершено, всі свідки були допитані та всі експертні дослідження завершені, при цьому стороною обвинувачення не було надано доказів, які б свідчили, що ОСОБА_8 мав намір або здійснював якісь спроби впливати на свідків чи експертів;

- слідчим суддею не враховано того, що посилання сторони обвинувачення на те, що після викриття здійснюваної ОСОБА_8 діяльності, останній у вчиненому не покаявся, порушує право ОСОБА_8 на презумпцію невинуватості та свободу від самовикриття;

- поза увагою слідчого судді залишилась наявність у ОСОБА_8 міцних соціальних зв`язків, зокрема останній має постійне місце проживання, за яким позитивно характеризується, має на утриманні двох малолітніх дітей 2011 та 2005 р.н., матір похилого віку, яка є інвалідом 2-ої групи та пенсіонером армії, а також те, що ОСОБА_8 є раніше не судимим та до адміністративної відповідальності не притягувався;

- слідчим суддею не взято до уваги, що стороною обвинувачення не доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання обов`язків підозрюваним ОСОБА_8 .

Посилаючись на викладені обставини, захисник ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання детектива та застосувати відносно ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, яка підтримала вимоги апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечував проти її задоволення, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Статтею 199 КПК України передбачено що, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, ч. 3 ст. 184 КПК України передбачено, що до клопотання додаються: 1) копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких слідчий, прокурор вважає за необхідне допитати під час судового розгляду щодо запобіжного заходу; 3) підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надані копії клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.

Під час апеляційного розгляду справи встановлено, що слідчий зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався, адже клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваного обґрунтовано належним чином, а його доводи підтверджуються доданими до нього доказами.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З огляду на те, що питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, яка на теперішній час не змінювалась, знайшло своє підтвердження під час застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ухвалою слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 10.07.2023 та було предметом перегляду в апеляційному порядку, з приводу чого Одеським апеляційним судом вже висловлювалась думка щодо обґрунтованості такої підозри в ухвалі від 26.07.2023 (справа №947/21834/23, провадження №11-сс/813/1235/23), апеляційний суд не знаходить підстав для розгляду та надання їй оцінки.

При цьому, апеляційний суд, наголошує на тому, що відповідно до ст.ст. 89, 94 КПК України, оцінка допустимості та належності доказів, буде надана судом 1-ої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Окрім того, апеляційний суд зауважує на тому, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо повідомлення про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд вважає твердження сторони захисту щодо не доведеності органом досудового розслідування наявності в діях ОСОБА_8 ознак складу злочину, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України передчасними, та в черговий раз наголошує на тому, що оцінка діям останнього буде надана під час розгляду провадження по суті.

Разом із тим, під час апеляційного провадження, колегія суддів, всупереч доводам сторони захисту, встановлено, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, не зменшилось.

Апеляційний суд погоджується із висновками слідчого судді, звертає увагу на те, що в зазначеному кримінальному провадженні існують доведені стороною обвинувачення ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що ОСОБА_8 може вдатись до спроб переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків в зазначеному кримінальному провадженні; продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється, обумовлені тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк від 8 до 10 років з конфіскацією майна, з вилученням та знищенням незаконно виробленої або придбаної продукції, обладнання для її виготовлення); свідки в зазначеному кримінальному провадженні підлягають подальшому безпосередньому допиту судом; інкримінований останньому злочин вчинявся ним протягом тривалого часу.

Разом із цим, апеляційний суд зауважує на тому, що ризик це, зокрема, невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства подій та запобіжний захід застосовується саме для запобігання ризиків, тобто до моменту їх настання.

При цьому, колегія суддів приймає до уваги посилання сторони захисту з приводу того, що ОСОБА_8 має місце реєстрації та постійного проживання, має двох дітей 2005 та 2011 р.н., мати похилого віку, а також те, що він є інвалідом 2-ої групи, проте зауважує на тому, що зазначені обставини не слугували стримуючим фактором щодо невчинення інкримінованого йому злочину, а також не свідчать про зменшення або відсутність встановлених вище апеляційним судом ризиків.

Водночас, колегія суддів вважає слушними доводи сторони захисту щодо посилання сторони захисту на те, що після викриття здійснюваної ОСОБА_8 діяльності, останній у вчиненому не покаявся, що в свою чергу порушує право ОСОБА_8 на презумпцію невинуватості, при цьому апеляційний суд звертає увагу органу досудового розслідування, що факт вчинення особою злочину встановлюється виключно судом.

При цьому, в судовому засіданні апеляційного суду прокурор ОСОБА_6 повідомив про те, що на сьогоднішній день досудове розслідування вказаного кримінального провадження вже завершено та, в порядку ст. 290 КПК України, стороні захисту відкриті матеріали досудового розслідування, для ознайомлення. Зазначені обставини також підтвердила захисник ОСОБА_7 .

Таким чином, колегія суддів доходить до переконання, що органом досудового розслідування була доведена неможливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання названим вище ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду не встановлено.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 , оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_8 необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який на відмінну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 178, 183, 194, 199, 370, 404, 405, 407, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського райсуду м. Одеси від 07.12.2023, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 204 КК України, продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 07.01.2024 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4