Справа № 752/7317/22
Провадження №: 1-кп/752/915/24
У Х В А Л А

23 січня 2024 року м. Київ

Голосіївського районного суду м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря ОСОБА_4 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в м. Києві підготовче судове засідання за кримінальним провадженням № 0002293 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

встановив:

до провадження Голосіївського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002293 відносно ОСОБА_5 за ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 110, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 111, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокатом ОСОБА_7 було подане клопотання про повернення обвинувального акту прокурору клопотання мотивовано тим, що із обвинувального акту вбачається, що його підзахисний ОСОБА_5 є громадянином рф і військовослужбовцем служби за контрактом, а отже прокурору достеменно відомо, що ОСОБА_5 не володіє державною мовою, а як військовослужбовець і громадянин рф володіє російською мовою. Проте, в порушення вимог КПК, під час вручення повідомлень про підозру та обвинувального акту слідчим прокурором не були виконані наведені вище вимоги КПК України, Європейської конвенції про взаємну допомогу у кримінальних справах, 1959 року, та Додаткового протоколу 1959 року до цієї Конвенції та у відповідності до приписів Конвенції про правову допомогу правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року Протокол до цієї Конвенції від 28.03.1997 року, а саме вказані документи не були перекладені на російську мову та направлялись не у відповідності до вищевказаних нормативно-правових актів. Також слідчим і прокурором виклики здійснювались не на російській мові. Крім того, лист Генеральної прокуратури України до МО рф від 08.08.2016, опис документів про те, що начебто процесуальні документи були направлені слідчим до МО рф, проте такий лист не можна вважати запитом на правову допомогу, оскільки він направлений до неналежного органу юстиції рф. Крім того ОСОБА_5 не може в законний спосіб виконати вимоги слідчого, прокурора, слідчого судді та суду щодо прибуття для участі в проведенні процесуальних дій у зв`язку із тим. Що рішенням РНБО України від 02.05.2018 йому безстроково заборонено в`їзд на територію України. За таких обставин, захисник вважає. Що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору.

Прокурор надав письмові заперечення на клопотання адвоката ОСОБА_7 так, прокурором вказується, що повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри від 05.04.2021 та повістки про виклик підозрюваного скеровано на українській та російських мовах. Повідомлення про підозру від 08.08.2016 та повістки про виклик дійсно скеровувались підозрюваному на українській мові. Між тим, переклад інших процесуальних документів, крім судового рішення. Яким суд завершує розгляд по суті, здійснюється лише за клопотанням зазначених осіб. Жодних клопотань ОСОБА_5 або його захисників до органу досудового розслідування не надходило. Повідомлення про підозру та повістки про виклик скеровувались відповідно до вимог КПК України. Частинами 1-6 ст. 135 КПК України не передбачено скерування міжнародно-правових доручень. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 135 КПК України органом досудового розслідування скеровано МПД до рф, однак рф відмовилась виконувати запит, що підтверджується відповіддю Генеральної прокуратури рф, що перебуває у матеріалах клопотання. Стороною захисту вживались додаткові заходи щодо виклику та скерування підозр ОСОБА_5 , а твердження сторони захисту щодо неналежного вручення обвинувального акту є безпідставними та не грунтуються на вимогах закону. На виконання вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України, копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному надсилались захиснику, обвинувальний акт з реєстром матеріалів було вручено захиснику. Також органом досудового розслідування виконання вимоги ч. 8 ст. 135 КПК України, виклик ОСОБА_5 опубліковано на сайті ОГП та в газеті «Урядовий кур`єр». Грубих порушень норм КПК, які б слугувалим підставою для повернення акту прокурору відсутні.

Вислухавши учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.

Вичерпний перелік вимог, що встановлені до обвинувального акту визначено ч. 2 ст. 291 КПК України.

Так, обвинувальний акт у цілому відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України.

Обставини зазначені захисником не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 314 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 25.01.2024 о 10 год. 00 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3