Провадження 1кп/932/120/23
Справа 932/6027/22
УХВАЛА

Іменем України

14 грудня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника адвоката ОСОБА_6

з участю:

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000974, за обвинуваченням: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15 п.п. 1,2,5,7 ч.2 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 15 п.п. 1,2,5,7 ч.2 ст. 115 КК України. Щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 08.11.2023 року продовжений на строк шістдесят днів, тобто до 06.01.2024 року включно.

Прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на строк два місяці з тих підстав, що ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочину, а саме закінченого замаху на умисне вбивство двох або більше осіб малолітніх дітей, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з хуліганських мотивів, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, та враховуючи характер обвинувачення, яке має значний суспільний інтерес, а також те, що він не має міцних соціальних зв`язків, утриманців, схильний до вживання спиртних напоїв, що свідчить про нестійкість його соціальних зв`язків, та враховуючи, що він є військовослужбовцем, існують ризики, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду та виїхати в зону проведення бойових дій, може вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також застави, як альтернативного запобіжного заходу, вважав недоцільними.

Захисник адвокат ОСОБА_8 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та обрати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_7 , перебуваючи в умовах ДУ «ДУВП № 4» не має будь-яких зауважень щодо поведінки, він співпрацював з органами поліції на досудовому слідстві і наразі всі потерпілі та свідки допитані, що унеможливлює вплив на них, а також досліджені письмові докази.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію сторони захисту.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора та продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, а у задоволенні клопотання захисту про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину у сфері незаконного обігу зброї та вибухових речовин та особливо тяжкого злочину, а саме: закінченого замаху на умисне вбивство малолітніх дітей, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб, з хуліганських мотивів, за який передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком до п`ятнадцяти років, він не має міцних соціальних зв`язків, утриманців, та враховуючи, що він є військовослужбовцем, існують ризики, що ОСОБА_7 може переховуватися від суду та виїхати в зону проведення бойових дій, може вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту та суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Посилання сторони захисту, як на підставу зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на те, що він, перебуваючи в умовах ДУ «ДУВП № 4» не має будь-яких зауважень щодо поведінки, співпрацював з органами поліції на досудовому слідстві, суд також не вважає підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на інший більш м`який, оскільки вищезазначені доводи з урахуванням тяжкості та обставин злочину, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його провини, особистості обвинуваченого, який не має утриманців, не свідчать про наявність у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження.

Також, суд враховує характер кримінальних правопорушень, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства в цілому та практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вказані ризики на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого звинувачення ОСОБА_7 , а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправних дій, в яких він обвинувачується, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу щодо обвинуваченого у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Також суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому застави, як альтернативного запобіжного заходу, з врахуванням обставин інкримінованого йому злочину, а саме закінченого замаху на вбивства, вчиненого небезпечним для життя способом щодо малолітніх дітей, із хуліганських мотивів.

На підставі викладеного суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню і вважає необхідним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання захисту про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суд вважає необхідним відмовити.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331,350 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисту про обрання обвинуваченому запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою відмовити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до розгляду справи по суті на строк шістдесят діб, тобто до 11 лютого 2024 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3