"15" лютого 2024 р. Справа № 363/738/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2024 року м. Вишгород

Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000024 від 13.02.2024 за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000024 від 13.02.2024 р. відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

З поданого прокурором клопотання вбачається, що 13.02.2024 р. о 14:46 год. до чергової частини Вишгородського РУП ГУНП в Київської області надійшло повідомлення про те, що інспектором сектору водної поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київської області ОСОБА_4 на березі обвідного каналу Київського водосховища поблизу с. Лебедівка Вишгородського району Київської області виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який здійснював незаконний вилов риби, а саме: плітка в кількості 5 екземплярів, синець звичайний в кількості 1 екземпляр, карась сріблястий в кількості 4 екземпляри, лящ в кількості 15 екземплярів, плоскирка в кількості 48 екземплярів за допомогою заборонених знаряддями лову, а саме двома сітками довжиною 50 м., висота, 1,5 м. вічко 35 мм.

В подальшому, 13.02.2024 р. в період часу з 16 год. 13 хв. по 16 год. 18 хв. проведено огляд місця події на березі обвідного каналу Київського водосховища поблизу с. Лебедівка Вишгородського району Київської області з координатами 51.6989233, 30.53109 за участі інспектора водної поліції Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_4 , о/у ВКП Вишгородського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 та головного спеціаліста відділу Державного екологічного нагляду тваринного світу та біоресурсів Управління державного екологічного нагляду тваринного світу та біоресурсів, природно-заповідного фонду та рослинного світу державний інспектор з охорони навколишнього середовища Столичного округу ОСОБА_7 , в ході якого у гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено та вилучено свіжовиловлену ним рибу, а саме: карась сріблястий 4 шт., плітка 5 шт., синець звичайний 1 шт., лящ 15 шт., плоскирка 48 шт., а також сітки 2 шт., які мають наступні розміри: довжина -50 м., висота - 1,5 м., крок вічка -35 мм., кожна з яких належать останньому та які він використовував для вилову риби.

Вищевказана незаконно виловлена риба та заборонені знаряддя лову вилучено в ході огляду місця події з метою попередження подальшого знищення та з метою проведення подальшого досудового розслідування, а також збереження речових доказів.

Вилучена в ході огляду місця події незаконно виловлена риба є предметом вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Сітки 2 шт., які мають наступні розміри: довжина - 50 м., висота - 1,5 м., крок вічка - 35 ммє знаряддям вчинення кримінального провадження.

13.02.2024 р. винесено постанову про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, які були вилучені під час огляду місця події 13.02.2024.

У зв`язку з тим, що вилучене майно відповідає критеріям частини другої статті 167 КПК України, з метою забезпечення збереження зазначених в клопотанні об`єктів, як речових доказів та недопущення їх втрати, а також з метою застосування спеціальної конфіскації та відшкодування шкоди завданої кримінальним правопорушенням, прокурор звернулася до суду із вказаним клопотанням про арешт майна.

Прокурор в судове засідання не з`явився, 15.02.2024 року через канцелярію суду подала заяву, в якій просила проводити судове засідання без її участі.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про розгляд клопотання телефонограмою.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кримінального кодексу України, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частиною першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація, зокрема, застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, були предметом злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави, були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення злочину, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав вважати, що воно, зокрема є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, зокрема були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, вказане у клопотанні прокурора майно є речовими доказами у кримінальному провадженні в розумінні ст. 98 КПК України, у зв`язку з чим прокурором обґрунтовано заявлено клопотання про арешт майна.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на предмети, які визнані речовими доказами в межах заявленого клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході огляду місця події від 13.02.2024 в період часу з 16 год. 13 хв. по 16 год. 18 хв. на березі обвідного каналу Київського водосховища поблизу с. Лебедівка Вишгородського району Київської області за координатами 51.6989233, 30.53109,а саме:

- незаконно вилученні біоресурси, а саме рибу наступних видів: карась сріблястий 4 шт., плітка 5 шт., синець звичайний 1 шт., лящ 15 шт., плоскирка 48 шт.;

- заборонене знаряддя лову, а самедві сітки, які мають наступні розміри: довжина - 50 м., висота - 1,5 м., крок вічка - 35 мм.

Заборонити розпоряджатисядвома сітками з наступнимирозмірами: довжина - 50 м., висота - 1,5 м., крок вічка - 35 мм, власником яких є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тазалишити на зберіганніу Державної екологічної інспекції Столичного округу.

Незаконно здобуту рибу, а саме: карась сріблястий 4 шт.,

плітка 5 шт., синець звичайний 1 шт., лящ 15 шт., плоскирка 48 шт. передати на зберігання до Державної екологічної інспекції Столичного округу.

Зберігання майна здійснювати в порядку, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України № 1104 від 19 листопада 2012 року «Про затвердження порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1