Справа №461/330/24
Провадження №1-кп/461/265/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.01.2024 м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 24.10.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000669, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, офіційно непрацюючого, вдівця, має на утриманні двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 Кримінального кодексу України;

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 13.10.2023 приблизно о 20.53 год. перебуваючи в приміщенні АЗС «WOG» ТОВ «ВЕСТ ПЕТРОЛ МАРКЕТ», що за адресою: Львівська область, Львівський район, с.Солонка, автодорога сполучення Київ-Чоп 553 км, побачивши на дивані чоловічу тканинну сумку на плече «cross body», чорного кольору фірми «MANDRY», яку там залишив потерпілий ОСОБА_8 , покинувши приміщення АЗС «WOG», маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, та з метою особистого безпідставного збагачення, скориставшись тією обставиною, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав вищевказану чоловічу тканинну сумку на плече «cross body», чорного кольору фірми «MANDRY», вартістю 384,80 грн., в якій знаходилися: грошові кошти у сумі 1600 гривень, банківська карта банку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , банківська карта банку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_3 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_4 , та з викраденим покинув приміщення АЗС «WOG». Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду ОСОБА_8 на загальну суму 1984 гривні 80 копійок.

Крім цього, ОСОБА_3 13.10.2023 близько 21.00год., перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Стрийська - Хуторівка», що по вулиці Стрийській у м. Львові, виявив у викраденій ним чоловічій сумці на плече «cross body», чорного кольору фірми «MANDRY», банківську карту банку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 із закріпленим банківським рахунком НОМЕР_5 , банківську карту банку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 із закріпленим банківським рахунком НОМЕР_6 , належні потерпілому ОСОБА_8 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_3 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_4 .

В подальшому, ОСОБА_3 маючи умисел на привласнення офіційних документів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, та не вчинивши необхідних заходів для встановлення та повернення власнику його втраченого майна, умисно привласнив офіційні документи, а саме: банківську карту банку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 із закріпленим банківським рахунком НОМЕР_5 , банківську карту банку АТ «Універсал Банк» № НОМЕР_2 із закріпленим банківським рахунком НОМЕР_6 , видані на ім`я ОСОБА_8 , які відповідно до ст.1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п.15.2 ст.15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч.4 ст.51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», є офіційним документом, з метою подальшого їх використання в особистих інтересах.

Крім цього, ОСОБА_3 маючи умисел на привласнення паспорта та важливого особистого документа, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, та не вчинивши необхідних заходів для встановлення та повернення власнику його втраченого майна, умисно привласнив паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий на ім?я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_4 та важливий особистий документ, а саме: посвідчення водія видане на ім`я ОСОБА_8 серії НОМЕР_3 .

Крім цього, ОСОБА_3 13.10.2023 в період часу з 21.13 год. по 21.17год., перебуваючи у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_4 » - ФОП ОСОБА_9 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, та з метою особистого безпідставного збагачення, використовуючи привласнену розрахункову карту банку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 із закріпленим банківським рахунком НОМЕР_5 , належну ОСОБА_8 , таємно викрав грошові кошти з вказаної картки, здійснивши розрахунок із використанням платіжної системи термінал за товар, а саме: пляшку коньяку торгової марки «Shereuli» ємкістю 0,5 л, вартістю 280,00 гривень, блок цигарок торгової марки «Lucky Strike», вартістю 795,00 гривень, пляшку коньяку торгової марки «Shereul» та 2 пачки сосисок, вартістю 404,00 гривні. Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 заподіяв матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 1479,00 гривень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю та дав суду показання, аналогічні фабулі обвинувачення. Пояснив, що дійсно за вказаних обставин, місця та часу вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати, запевнив, що зробив для себе правильні висновки і не допустить подібних дій у майбутньому. Крім того, просив суд визнати недоцільним дослідження доказів, що до тих обставин, які ним не оспорюються по справі. При цьому вказав, що розуміє зміст цих обставин. Зміст ст.349 КПК України йому зрозумілий.

Суд переконався, що показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Від потерпілого ОСОБА_8 надійшла письмова заява про судовий розгляд даного кримінального провадження у його відсутності, при призначенні покарання покладається на розсуд суду та зазначає, що заподіяна матеріальна шкода йому відшкодована в повному обсязі.

На підставі вимог ст.325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Відповідно до цих вимог закону суд обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Обвинувачений та інші учасники судового процесу правильно розуміють зміст цих обставин, а також те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини справи. Суд немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Його ж дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.357 КК України, оскільки він вчинив привласнення офіційного документа.

Його ж дії вірно кваліфіковано за ч.3 ст.357 КК України, оскільки він вчинив привласнення паспорта та важливого особистого документа.

Його ж дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

За положенням ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України, віднесено до кримінальних проступків, а кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст.185 КК України, є тяжким злочином.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який згідно ст.89 КК України раніше не судимий, його вік, задовільний стан здоров`я, не перебуває на обліках у лікаря - психіатра та лікаря - нарколога,має визначене місце проживання, позитивно характеризується по місцю проживання, з вищою освітою, офіційно не працює, підробляє на будовах, вдівець та має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд, відповідно до ст.66 КК України, визнає його щире каяття.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Згідно абз.2 п.20 Постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2003р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» за окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.

Враховуючи вищенаведене та конкретні обставини, за яких вчинені діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , наявність обставин, що пом`якшує покарання обвинуваченого, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, ОСОБА_3 слід визначити покарання за ч.1 ст. 357 КК України та ч.3 ст.357 України в межах санкції відповідної частини статті у виді обмеження волі, та за ч.4 ст.185 КК України в межах санкції статті у виді позбавлення волі.

Крім того, відповідно до положень ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_3 за вчинення цих кримінальних правопорушень необхідно визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Приймаючи до уваги вищенаведене, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, повернення викрадених речей потерпілому, добровільне відшкодування заподіяної шкоди та інші фактичні обставини справи, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який в судовому засіданні щиро розкаявся та обіцяв не допускати в подальшому протиправної поведінки, суд вважає за можливе, застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 статтю 75 КК України і звільнити його від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, так як його виправлення можливе без реального відбування покарання. Таке покарання, на думку суду, буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів.

Саме таке покарання, на думку суду, дасть можливість обвинуваченому оцінити свої дії, стати на шлях виправлення, будем необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи», відповідатиме тяжкості злочинів та справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

Підстав для застосування вимог ст.69 КК України судом не встановлено.

На підставі ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь держави судові витрати за проведення судової товарознавчої експертизи №5324/23 від 02.11.2023 у сумі 260 /двісті шістдесят/ гривень.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання ОСОБА_3 слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Арешт, накладений на майно, згідно ухвали слідчого судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.11.2023, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.3 ст.357 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст.185 КК України - у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.357 КК України - у виді 2 /двох/ років обмеження волі;

-за ч.3 ст.357 КК України - у виді 2 /двох/ років обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробовуванням, встановивши іспитовий строк - 2 /два/ роки, та згідно із ст.76 КК України покласти на нього наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведення судової товарознавчої експертизи №5324/23 від 02.11.2023 в сумі 260 /двісті шістдесят/ гривень.

Речові докази:

- DVD-R диск, на якому містяться відеозаписи з камер відеоспостереження АЗС «WOG», який приєднаний до матеріалів справи - залишити при справі;

- сумку чорного кольору, банківську карту банку АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , банківську карту банку АТ «Монобанк» № НОМЕР_2 , посвідчення водія на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_3 , паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий на ім`я ОСОБА_8 , серії НОМЕР_4 , які передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів ВП №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області, - повернути по - приналежності - ОСОБА_8 .

Скасувати арешт накладений згідно ухвали Пустомитівського районного суду Львівської області від 02.11.2023 на вищевказані речові докази в кримінальному провадженні.

Вирок суду в частині встановлення обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України, оскарженню не підлягає, в іншій частині може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя ОСОБА_1