Справа № 639/7131/23
Провадження № 1-кп/639/586/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2023 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова обвинувальний акт по кримінальному провадженню, зареєстрованому 22.10.2023 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під №0001220 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганська, громадянина України, українця, начальника караулу 24 державної пожежно-рятувальної частини ГУ ДСНС України у Луганській області, неодруженого, не маючого будь-яких осіб на утриманні, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 22.10.2023 року приблизно о 09:00 годині керував технічно справним автомобілем «ВАЗ 21093» д.н.з НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив вимоги п.2.1 Правил дорожнього руху України, та рухався по проспекту Любові Малої в місті Харкові зі сторони вулиці Дудинська в бік вулиці Грушевського.

Під час руху по проспекту Любові Малої, а саме в районі перехрестя проспекту Любові Малої та вулиці Грушевського в м. Харкові, водій ОСОБА_4 , діючи необережно, грубо порушив вимоги п. 10.1 та п. 16.6 Правил дорожнього руху України, згідно з якими: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»; «Повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі осиного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч» та виконуючи поворот ліворуч на перехресті проспекту Любові Малої та вулиці Грушевського не впевнився у безпечності свого маневру, не надав дорогу автомобілю «Volkswagen Passat», д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , що рухався у зустрічному напрямку руху прямо, в результаті чого здійснив зіткнення із вказаним автомобілем, внаслідок чого пасажир автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з НОМЕР_2 - ОСОБА_5 , отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-14/578-А/23 від 09.11.2023, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної події пасажирці автомобіля «Volkswagen Passat», р.н.: НОМЕР_2 ОСОБА_5 1967 р.н., спричинено закритий перелом грудного кінця правої ключиці зі зміщенням, який відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Згідно з висновком комплексної експертизи матеріалів, засобів звукозапису, відеозапису та судово-автотехнічної експертизи №КСЕ-19/121-23/25977 від 23.11.2023, дії водія автомобіля «ВАЗ 21093» , р.н.: НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , не відповідали вимогам п.10.1, п. 16.6 Правил дорожнього руху України та знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної події.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення нетяжкий злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 заявила клопотання про закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_4 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України та звільнення останнього від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням, повним відшкодуванням обвинуваченим спричиненої шкоди.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання потерпілої.

Прокурор також не заперечувала проти заявленого клопотання, зазначила, що відповідно до ст.46 КК України обвинуваченого ОСОБА_4 може бути звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із тим, що ним було вперше вчинено необережний тяжкий злочин, він примирився із потерпілою і повністю відшкодував їй спричинену шкоду.

Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження та надані до суду докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

При цьому за наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим (постанова Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності»).

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Частиною 1 ст. 285 КПК визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі такого звільнення кримінальне провадження підлягає закриттю (п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК).

Судовим розглядом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію своїх дій за ч.1 ст. 286 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції, а відтак діяння, яке поставлено обвинуваченому у провину, дійсно мало місце, вчинене ним і отримало правильну кримінально-правову оцінку та визнано самим обвинуваченим.

Потерпіла підтвердила в судовому засіданні, що вона примирилася з обвинуваченим, не висуває до нього жодних матеріальних та моральних претензій та просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 286 КК України.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень не заперечував на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання та реєстрації, після вчинення кримінального правопорушення щиро розкаявся та примирився із потерпілою ОСОБА_5 , повністю відшкодував спричинену шкоду, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, відповідно до вимог ст.46 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

Вказана позиція узгоджується з висновом Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у провадженні № 13-47кс20 (справа № 598/1781/17).

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання суд не вбачає.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.ст. 285, 369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити.

На підставі ст.46 КК України звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

На підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження №0001220 від 22.10.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - закрити.

Скасувати арешт з майна, накладеного ухвалами Київського районного суду м. Харкова від 25.10.2023 року, яке було вилучено 22.10.2023 року в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, перехрестя просп. Любові Малої та вул. Грушевського.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме:

- автомобіль ВАЗ 21093 д.н.з. НОМЕР_1 , який зберігається на майданчику автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 107 - повернути за належністю (к/п а.с. 26-27);

- автомобіль Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_2 , який зберігається на майданчику автотранспортного відділення ЦЗ ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Пушкінська, буд. 107 - повернути за належністю (к/п а.с. 28-29).

- електронні носії інформації, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження - залишити зберігати там же (к/п а.с. 78).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судової експертизи у сумі 4302 (чотири тисячі триста дві) грн. (к/п а.с. 92).

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова, протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1