Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/2823/19
Провадження № 1-в/490/26/2023
У Х В А Л А

17 липня 2023 року

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві подання заступника начальника Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області про направлення

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Краматорську Донецької області, є українцем, громадянином України, здобув середню спеціальну освіту, є одруженим, має сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконує будівельні роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1

для відбування призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 лютого 2020 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки

В С Т А Н О В И В:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1. 27 липня 2021 року заступник начальника Центрального районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Миколаївській області звернувся до суду із поданням, у якому просив про направлення звільненого від відбування покарання ОСОБА_5 для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 лютого 2020 року.

В обґрунтування послався про те, що обвинувачений не виконував покладені на нього обов`язки, зокрема - тричі не з`явився для реєстрації до органу пробації.

2. У судове засідання учасники судового розгляду не з`явились, про час та місце розгляду подання повідомлялись.

Встановлені судом обставин із посиланням на докази

1. Вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 лютого 2020 року громадянин ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 4 статті 407 Кримінального Кодексу України та йому призначене остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Судом ухвалювалось про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку в 2 роки.

При цьому на обвинуваченого були покладені такі обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

2. Постановою старшого інспектора Центрального районного відділу філії Державної Установи "Центр пробації" в Миколаївській області від 18 червня 2020 року відносно засудженого встановлені дні явки на реєстрацію - кожний перший понеділок кожного місяця.

3. Наразі встановлений судом іспитовий строк сплинув.

4. У період іспитового строку обвинувачений не прибув до органу пробації 07 грудня 2020 року, 07 червня 2021 року та 05 липня 2021 року.

4.1. В той же час, 09 грудня 2020 року - не у встановлений день - ОСОБА_5 з`явився до органу пробації, надав пояснення із приводу причин своєї неявки та повідомив про обставини виконання ним інших покладений на нього обов`язків /особова справа, а.с. 79/

4.2. Також, 09 червня 2021 року - не у встановлений день - ОСОБА_5 з`явився до органу пробації, надав пояснення із приводу причин своєї неявки та повідомив про обставини виконання ним інших покладений на нього обов`язків /особова справа, а.с. 94/

4.3. До того ж, 19 липня 2021 року - не у встановлений день - ОСОБА_5 з`явився до органу пробації, надав пояснення із приводу причин своєї неявки та повідомив про обставини виконання ним інших покладений на нього обов`язків /особова справа, а.с. 96/

5. Нових злочинів протягом іспитового строку обвинувачений не вчинив.

Положення закону, яким керувався суд при постановленні ухвали.

1. Відповідно до частини 1 статті 75 Кримінального Кодексу України

"Якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням".

2. Відповідно до статті 78 Кримінального Кодексу України:

"1. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

2. Якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

3. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу".

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

1. Наведені вище приписи діючого законодавства доводять, що у разі звільнення засудженого від відбування призначеного судом покарання підставою для його направлення для відбування такого покарання є така сукупність умов:

-невиконання засудженим покладених на нього обов`язків або систематичне вчинення ним правопорушень;

-зміст таких порушень є таким, що вказує про небажання засудженого ставати на шлях виправлення.

2. Про систематичне вчинення ОСОБА_5 адміністративних правопорушень у направленому до суду поданні не йдеться.

3. Орган пробації стверджує, ніби ОСОБА_5 не виконує покладені на нього обов`язки.

Та з цього приводу суд відзначає таке.

3.1. З наведеного вище змісту вироку Центрального районного суду міста Миколаєва вбачається, що сутність покладеного на ОСОБА_5 обов`язку полягала ні в чому іншому, як у періодичній явці для реєстрації до органу пробації.

Інших обов`язків, зокрема - щодо явки у певні дні чи години - на засудженого не покладалось.

3.2. Що ж стосується визначення днів явки постановою фахівця органу пробації, то шляхом винесення цієї постанови визначений не зміст обов`язку засудженого, але - лише порядок виконання ним покладених судом обов`язків.

3.3. Та наведені вище фактичні обставини справи доводять, що засуджений дійсно порушив порядок виконання покладених на нього обов`язків, а саме - з`явився до органу пробації з визначеною періодичністю, але - не у визначені дні.

В той же час, вони не свідчать про невиконання ОСОБА_5 обов`язків, покладених судом, навпаки - доводять, що до органу пробації засуджений з`являвся.

Отже, факт порушення ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків не відповідає матеріалам справи.

4. При цьому суд додатково відзначає, що дії засудженого не тільки не свідчать про його небажання ставати на шлях виправлення, але - навпаки - доводять, що він своєю поведінкою довів своє виправлення та перевиховання.

Зокрема, засуджений нових злочинів не вчинив.

Отже, підстави для задоволення цього подання є відсутніми.

Керуючись п. 8 частини 1 статті 537, ст. 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В

У задоволенні подання про направлення ОСОБА_5 для відбування призначеного вироком Центрального районного суду міста Миколаєва від 10 лютого 2020 року покарання у вигляді позбавлення волі строком на три роки - відмовити.

Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

Головуючий суддя = ОСОБА_7 =