ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1870/23 Справа № 211/4309/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м.Кривий Ріг

16 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені Дніпровського апеляційного суду м. Кривий Ріг, апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 на ухвалу Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР за №0000617 від 16.05.2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 1ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року обвинувальний акт з додатками по кримінальному провадженню № 0000617 за обвинуваченням ОСОБА_9 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч 1 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2020 р. повернуто прокурору Криворізької східної окружної прокуратури.

Вказану ухвалу суд першої інстанції мотивував тим, що в даному обвинувальному акті відсутнє формулювання самого обвинувачення, так як у обвинувальному акті викладено лише фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, про що свідчить при викладені тексту на арк. 2-3 обвинувального акту у кримінальному провадженні словосполучення «Фактичними обставинами кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , є наступне», а слідуючий за цим словосполученням текст містить, відповідно до п. 5 ч. 2 ст.295 КПК України, в собі саме детальне викладення фактичних обставин кримінального правопорушення та посилання на фактичні обставини, які є доказами обвинувачення на думку слідчого та прокурора.

З вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився прокурор та оскаржив в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити обвинувальний акт до суду першої інстанції на новий розгляд. На обґрунтування своїх вимог вказує, що суд першої інстанції не впевнився, чи вручений судовий виклик та повідомлення потерпілому, який не прибув у судове засідання та не повідомив про причини неприбуття, не поставив перед іншими учасниками на обговорення питання про можливість проведення судового засідання без участі потерпілого. Крім того учасникам судового провадження не вручені пам`ятки про права та обов`язки, головуючий не роз`яснив учасникам права відводу, також судом не роз`яснено обвинуваченому право на можливість слухання кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів. Крім того, звертає увагу, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, містить точне формулювання обвинувачення та у підготовчому судовому засіданні не вирішується питання про доведеність вини обвинуваченого та допустимість доказів. Крім того, обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення обвинувального акту до розгляду.

Звертає увагу, що виклад фактичних обставин, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення, про які йдеться у п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України стосуються не змісту обвинувального акту, а його форми (реквізитів). Під час підготовчого судового засідання, суд першої інстанції не вправі перевіряти правильність обраної кваліфікації, наявність усіх елементів складу кримінального правопорушення, яке інкримінується особі (їх повноту).

Наголошує, що при поверненні обвинувального акту суд першої інстанції послався на вимоги ч. 3 ст. 374 КПК України, однак, суд тільки після дослідження доказів та встановлення фактичних даних вирішує питання щодо кваліфікації дій обвинуваченого, однак під час підготовчого судового засідання, без дослідження та перевірки доказів, не може визнавати обвинувачення необґрунтованим та неправильним кваліфікацію дій осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечень до неї, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, формулювання обвинувачення має містити дані щодо події кримінального правопорушення із зазначенням часу, місця, форми вини і мотивів, способу вчинення, наслідків та інших даних, на підставі яких, відповідно до диспозиції певної статті Кримінального кодексу України можна встановити в діях особи склад кримінального правопорушення, з урахуванням, у тому числі, кваліфікуючих ознак.

Як вбачається з матеріалів провадження, заступник керівника Криворізької місцевої прокуратури №1 ОСОБА_10 , у відповідності до вимог ст.291 КПК України, 22 липня 2020 року затвердила обвинувальний акт у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_9 за ч.1 ст.115 КК України, який надійшов до Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 24.07.2020 року.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.08.2021 року кримінальне провадження внесене в ЄРДР за №0000617 від 16.05.2020 року щодо обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч. 1ст. 115 КК України направлено до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Вказаний обвинувальний акт, у відповідності до вимог ст.291 КПК України, складений слідчим, затверджений прокурором, містить, відомості, передбачені ч.2 цієї статті Кодексу.

Обставини, які відповідно до частини першої статті 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, викладено чітко і конкретно.

Важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але і для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Згідно з правовими висновками викладеними в постанові Верховного Суду від 24.11.2016 року №5-328кс16 проаналізовано зміст вказаної норми закону, яка вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників: фактичних обставин кримінального правопорушення, правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва формула обвинувачення), формулювання обвинувачення.

При цьому, в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) - це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

Що стосується обвинувального акта щодо ОСОБА_9 , то наведені в ньому фактичні дані в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

При цьому, вимоги закону щодо викладу фактичних обставин та правової кваліфікації дотримано. Обставини, які, відповідно до частини першої статті 91 КПК України, підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подія кримінальних правопорушень (час, місце, спосіб, вина, мотив та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), викладено чітко і конкретно.

Твердження суду про неможливість призначення судового розгляду у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із недоліками обвинувального акту викладеними в ухвалі є не обґрунтованими.

Колегія суддів звертає увагу, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_9 містить усі необхідні відомості передбачені ст. 291 КПК України, в тому числі формулювання обвинувачення, кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується ОСОБА_9 ,при цьому наведені в ухвалі про повернення обвинувального акту обставини, не позбавляли суд першої інстанції можливості призначити судовий розгляд, оскільки в обвинувальному акті наведені всі обставини, які прокурор вважає доведеними.

Крім того, в разі необхідності, під час проведення судового розгляду по суті, відповідно до ч.2 ст. 337 КПК України, прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитись від підтримання державного обвинувачення.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що прокурор за даних обставин не має права змінити обвинувачення в суді, оскільки у останнього є беззаперечне право, за своїм переконанням на зміну обвинувачення у суді, за умови виконання прокурором вимог ст. 341 КПК України та положення діючого КПК України не містять права суду не прийняти змінений обвинувальний акт.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі своїх повноважень, наданих законом в підготовчому судовому засіданні, аналізуючи фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, тобто перейшов до оцінки обґрунтованості висунутого обвинувачення, що не відповідає вимогам процесуального закону щодо меж компетенції суду на цій стадії провадження.

В постанові Верховного Суд України від 24 листопада 2016 року № 5-328кс16, наголошено на тому, що важливим є виклад саме фактичних обставин кримінального правопорушення, бо правильне їх відображення має суттєве значення не тільки для аргументації висновків слідчого, але й для дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення в суді та для реалізації права на захист.

Апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт містить усі обов`язкові складові, передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України, а зазначені в ухвалі суду першої інстанції підстави для повернення обвинувального акту прокурору є необґрунтованими, у зв`язку з чим доводи прокурора є належними і такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав стверджувати про невідповідність обвинувального акта стосовно ОСОБА_9 вимогам статті 291 КПК України, які обумовлюють повернення його прокурору.

Тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а апеляційна скарга прокурора - задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись статтями 404, 405, 407 та 418 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Тернівського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2023 року про повернення обвинувального акту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 1ст. 115 КК України, скасувати.

Направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд в суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді