ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2023 року Володимир-Волинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0000041 від 03.04.2023 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Черче Камінь-Каширського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою працюючого водієм у ФОП « ОСОБА_6 », одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

- який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_4 в порушення вимог:

- пункту 7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471, згідно якого спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації не можуть перебувати у власності громадян;

- статей 2, 3 Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2001 № 1450, згідно якого фізичні особи не можуть бути замовниками розроблення, виготовлення та придбання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації;

- пункту 23 частини 1 статті 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» та Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівлі спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, іншими засобами негласного отримання інформації, затверджених наказом Служби безпеки України від 31.01.2011 № 35, відповідно до яких господарська діяльність з розроблення, виготовлення та торгівлі спеціальними технічними засобами негласного отримання інформації підлягає ліцензуванню,

за відсутності відповідної ліцензії Служби безпеки України, перемістив через митний кордон України з Республіки Польща на територію України з приховуванням від митного контролю спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації за таких обставин.

Так, 09.06.2023, більш точний час не встановлений, ОСОБА_4 , перебуваючи у м. Хелмі Республіки Польща, діючи умисно, в порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів, переслідуючи мету незаконного переміщення через митний кордон України спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації та не маючи для цього відповідної ліцензії, придбав за нез`ясованих обставин у невстановленої особи 8 технічних пристроїв отримання аудіо інформації «Pendrive Dyktafon micro SD 8 Gb», закамуфльованих під носії інформації типу «Flash», 2 технічні пристрої отримання відеоінформації «H8», зовні схожі на автономні акумуляторні батареї (PowerBank), 2 технічні пристрої отримання аудіоінформації «N10», які являються спеціальними технічними засобами негласного отримання інформації.

Цього ж дня, 09.06.2023 о 19:20 ОСОБА_4 , слідуючи з Республіки Польща до України через митний пост «Устилуг» Волинської митниці, що розташований за адресою: Волинська область, Володимирський район, м. Устилуг, вул. Левінцова, 60, як водій мікроавтобуса марки «Opel Movano», р.н. НОМЕР_1 , смугою руху «червоний коридор», умисно, з приховуванням від митного контролю способом, що утруднював виявлення, перемістив через митний кордон України спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації - 8 технічних пристроїв отримання аудіо інформації «Pendrive Dyktafon micro SD 8 Gb», закамуфльованих під носії інформації типу «Flash», 2 технічні пристрої отримання відеоінформації «H8», зовні схожі на автономні акумуляторні батареї (PowerBank), 2 технічні пристрої отримання аудіоінформації «N10».

При цьому, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету незаконного переміщення зазначених спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації через митний кордон України, не заявив про них митному контролю під час усного опитування та не вказав в митній декларації, а з метою утруднення їх виявлення попередньо приховав картонну коробку розміром 35х13х14 см з написом «Black point. Laser toner cartridge», в якій дані предмети знаходились, у вищевказаному транспортному засобі під сидінням водія.

В ході проведення прикордонного-митного огляду зазначені спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації були виявлені службовими особами митного та прикордонного органів, і згодом вилучені слідчим СВ УСБУ у Волинській області в ході огляду місця події.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у контрабанді спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, тобто їх переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.201 КК України.

27 липня 2023 року між прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_4 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме, з урахуванням положень ст.ст.50,51,60,65,66,69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1471 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 007,00 грн. При визначенні покарання сторонами було враховано, обставини провадження, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який працює, позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, має на утриманні 4 дітей (двоє з яких неповнолітні), займається волонтерською діяльністю, раніше не судимий, а також наявність обставин, що пом`якшують його покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивна характеристика, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, волонтерська діяльність.

Крім того, в угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема затвердити угоду.

Відповідно до ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні вказаної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні також просили вказану угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання та інші передбачені угодою заходи, при цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 визнав себе винуватим, згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, від якого є потерпілих нема.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, те, що умови угоди про визнання винуватості між прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення ОСОБА_4 покарання, узгодженого сторонами угоди.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи, обставини, що пом`якшують або обтяжують покарання, дані, що характеризують обвинуваченого.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 раніше не судимий, працює, позитивно характеризується за місцем роботи, одружений, має на утриманні 2 неповнолітніх дітей, займається волонтерською діяльністю та має за це подяки від військових частин.

Як обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд, відповідно до ч.1 ст.66 КК України, визнає його щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.66 КК України при призначенні покарання суд може визнати такими, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в частині першій цієї статті. На думку суду такими обставинами є наявність у обвинуваченого постійного місця роботи, позитивна характеристика, відсутність у нього судимостей, волонтерська діяльність, перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Згідно ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Вищенаведені обставини та дані про особу обвинуваченого суд вважає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і впливають на пом`якшення покарання, при цьому враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, думку сторін угоди, суд вважає можливим при призначенні покарання обвинуваченому застосувати вимоги ст. 69 КК України, призначивши обвинуваченому більш м`який вид основного покарання, не зазначений у санкції ч. 1 ст. 201 КК України, у виді штрафу в розмірі 1471 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 007,00 грн.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 зазначене вище покарання суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, запобігання вчинення ним нових кримінальних правопорушень, таким, що відповідатиме особі обвинуваченого, є справедливим і достатнім для досягнення, передбачених ч. 2 ст. 50 КК України меті покарання та відповідатиме принципу верховенства права, закріпленого ст. 8 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Відповідно до ст.124 КПК України, суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації у розмірі 9559,20 грн.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України слід скасувати арешт на картонну коробку розміром 35х13х14 см. з написом «Black point. Laser toner cartridge», 8 накопичувачів USB 2.0 «Pendrive Dyktafon micro SD 8 Gb», 2 зарядні пристрої «Smart Charger», 2 павербанки «H8», 2 GPS-навігатори «N10», 2 ручки з відеокамерами «V8», контрольний талон № 154304 про проходження прикордонно-митного контролю автомобілем «Opel Movano», р.н. НОМЕР_1 , митну декларацію на ім`я ОСОБА_4 від 09.06.2023, декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, на ім`я ОСОБА_4 , акт проведення огляду товарів серії UA № 205110/2023/003512, мікроавтобус «Opel Movano», р.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2023 року.

Питання про речові докази підлягає вирішенню судом відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2, 100 КПК України.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 27 липня 2023 року між прокурором Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000041 від 03.04.2023.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 201 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді штрафу в розмірі 1471 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 25 007 (двадцять п`ять тисяч сім) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації № Л/90 від 26.06.2023, № Л/91 від 27.06.2023, №Л/92 від 28.06.2023, № Л/93 від 29.06.2023, № Л/94 від 30.06.2023 у розмірі 9559,20 грн.

Скасувати арешт на картонну коробку розміром 35х13х14 см. з написом «Black point. Laser toner cartridge», 8 накопичувачів USB 2.0 «Pendrive Dyktafon micro SD 8 Gb», 2 зарядні пристрої «Smart Charger», 2 павербанки «H8», 2 GPS-навігатори «N10», 2 ручки з відеокамерами «V8», контрольний талон № 154304 про проходження прикордонно-митного контролю автомобілем «Opel Movano», р.н. НОМЕР_1 , митну декларацію на ім`я ОСОБА_4 від 09.06.2023, декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, на ім`я ОСОБА_4 , акт проведення огляду товарів серії UA № 205110/2023/003512, мікроавтобус «Opel Movano», р.н. НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14 червня 2023 року.

Речові докази по справі:

- свідоцтво серії НОМЕР_2 про реєстрацію транспортного засобу «Opel Movano», паспорт для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_4 , мікроавтобус «Opel Movano», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , які перебувають на зберіганні у ОСОБА_4 - залишити останньому за належністю;

- картонну коробку розміром 35х13х14 см з написом «Black point. Laser toner cartridge», що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ у Волинській області - знищити;

- 2 зарядні пристрої «Smart Charger», 2 ручки з відеокамерами «V8», що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ у Волинській області - повернути за належністю ОСОБА_4 ;

- контрольний талон № 154304 про проходження прикордонно-митного контролю автомобілем «Opel Movano», р.н. НОМЕР_1 , митну декларацію на ім`я ОСОБА_4 від 09.06.2023, декларацію про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, на ім`я ОСОБА_4 , акт проведення огляду товарів серії UA № 205110/2023/003512, два DVD-R диска з файлами відеозаписів з камер спостереження, розміщених в пункті пропуску «Устилуг» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

На підставі ст.96-1 КК України застосувати у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.201 КК України, спеціальну конфіскацію та вилучити у власність держави предмет кримінального правопорушення - 8 накопичувачів USB 2.0 «Pendrive Dyktafon micro SD 8 Gb», 2 павербанки «H8», 2 GPS-навігатори «N10», що зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів слідчого відділу УСБУ у Волинській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Володимир-Волинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1