Ухвала

іменем України

07 вересня 2023 року

м. Київ

Справа №757/63208/21

Провадження № 51-5259 ск23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 червня 2023 року про повернення апеляційної скарги,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року було задоволено клопотання прокурора ОСОБА_6 і накладено арешт на нерухоме майно та земельні ділянки ОСОБА_4 .

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 червня 2023 року було задоволено клопотання представника потерпілих ОСОБА_7 та повернуто апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.

У касаційній скарзі адвокат ОСОБА_5 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасуватиухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Зазначає, що слідчий суддя місцевого суду 29 листопада 2021 року постановив ухвалу про арешт майна без виклику та участі власника майна - ОСОБА_4 і її представника, копію якої вони не отримали. Наголошує на тому, що власник майна випадково із інших джерел довідалась про наявність ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим 20 червня 2022 року представником власника майна було подану апеляційну скаргу та долучено копію рішення слідчого судді, яка не була отримана у визначений законодавством спосіб. Вказує на те, що в подальшому звернувся до суду з клопотанням про направлення йому копії ухвали слідчого судді, яку отримав 02 вересня 2022 року і 07 вересня 2022 року подав апеляційну скаргу, тобто в межах п`ятиденного строку на апеляційне оскарження.

Колегія суддів перевірила доводи касаційної скарги, додане до неї судове рішення та дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Як установлено у п. 3 ч. 2 і ч. 3 ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. При цьому, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Згідно з положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачається з матеріалів провадження за скаргою, суд апеляційної інстанції, пославшись на вимоги ст. ст. 395, 399 КПК України, дійшов висновку, що апеляційна скарга представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 подана з пропуском строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а клопотання про його поновлення ним не заявлено.

Приймаючи таке рішення, апеляційний суд виходив з того, що адвокат ОСОБА_5 вперше звернувся з апеляційною скаргою до суду апеляційної інстанції 20 червня 2022 року, яку ухвалою апеляційного суду від 25 липня 2022 року було повернуто на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

В подальшому 07 вересня 2022 року адвокат подав аналогічну апеляційну скаргу. При цьому питання про поновлення строку не порушував, оскільки вважав, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущено, оскільки клопотання про арешт майна було розглянуто без виклику власника майна, копію рішення судом йому не направлено, а отримано 02 вересня 2022 року, апеляційну скаргу подано в п`ятиденний строк 07 вересня 2022 року.

Разом з тим, апеляційний суд вказані доводи адвоката визнав безпідставними, зазначивши про таке.

20 червня 2022 року до поданої апеляційної скарги, адвокат в додатку зазначив про долучення копії ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва

від 29 листопада 2021 року. Тобто наведене спростовує доводи адвоката ОСОБА_5 про те, що він вказану ухвалу слідчого судді отримав лише 02 вересня 2022 року.

З огляду на зазначене, апеляційний суд повернув його апеляційну скаргу

від 07 вересня 2022 року, оскільки вона була подана після закінчення строку на апеляційне оскарження та без клопотання про поновлення цього строку.

До того ж суд апеляційної інстанції акцентував увагу на тому, що у кримінальному провадженні обвинувальний акт 28 червня 2022 року надіслано до суду для розгляду по суті. Відтак стадію досудового розслідування завершено.

Верховний Суд погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції, а доводи представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про протилежне вважає непереконливими, виходячи з наступного.

Так, відповідно до висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду

від 4 листопада 2019 року (справа № 760/12179/16-к), якщо ухвала слідчого судді постановлена без виклику особи, інтересів якої вона стосується та яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи має обчислюватися з дня отримання копії судового рішення, незалежно від наявності інших джерел інформування про прийняте рішення.

При цьому у висновку щодо застосування положеньабз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК, викладеному у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду

від 7 грудня 2021 року (справа № 144/1058/20), також зазначено, що хоча ця норма й не конкретизує порядок (спосіб) отримання рішення (у зв`язку з направленням його копії судом чи у порядку виконання судового рішення, зокрема, й ухвали слідчого судді про арешт майна), однак підтвердження як самого факту, так і моменту отримання копії цього судового рішення є обов`язковим для прийняття рішення про початок строку його оскарження.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що адвокат не заперечує того факту, що ним до апеляційної скарги, яку він подав 20 червня 2022 року було долучено копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року. При цьому він вказує, що судом йому ухвала слідчого судді не направлялась, а отримана ним у інший спосіб.

Разом з тим, колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу, що незалежно від того, у який спосіб адвокатом отримано рішення слідчого судді, на час звернення з первинною апеляційною скаргою 20 червня 2022 року він та власник майна були обізнані зі змістом прийнятого рішення слідчим суддею про арешт майна і цей момент є початком строку апеляційного оскарження.

А тому суд апеляційної інстанції правильно повернув його апеляційну скаргу на підставі п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала апеляційного суду про повернення апеляційної скарги постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно ж до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Оскільки із касаційної скарги та наданого до неї судового рішення убачається, що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Верховний Суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника власника майна ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 01 червня 2023 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3