Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/1625/23
номер провадження 1-кс/695/508/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду

Черкаської області Ватажок- ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

третьої особи, щодо майна якої вирішується клопотання про накладення арешту на майно ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло клопотання прокурора Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000275 від 06.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 05.05.2023 до Золотоніського РВП надійшло повідомлення від інспектора СРПП ОСОБА_5 про те, що на автодорозі 121 км Бориспіль-Запоріжжя виявлено автомобіль «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , в якого наявні ознаки підробки кузова, а саме відсутній номер шасі.

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні проведено огляд місця події, в ході якого транспортний засіб марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 було опечатано, а свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 поміщено до сейф-пакету.

Постановою дізнавача від 06.05.2023 транспортний засіб марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_3 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

Посилаючись на те, що на теперішній час існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що виявлене та вилучене майно зберігає на собі сліди вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з даним клопотанням.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити дане клопотання, накласти арешт на автомобіль марки «Renault Master» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності згідно з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 ОСОБА_6 , та на свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 .

Третя особа, щодо майна якого вирішується питання про арешт ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання.

Заслухавши пояснення прокурора, третьої особи, щодо майна якого вирішується питання про арешт, вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя зазначає про таке.

З матеріалів клопотання та доданих до нього матеріалів слідчим суддею встановлено, що проводиться досудове слідство по кримінальному провадженню №0000275 від 06.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України та під час досудового розслідування якого виявлено та вилучено транспортний засіб марки марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 06.05.2023 виявлені свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та транспортний засіб визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Власником автомобіля марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію ТЗ.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 та автомобіль марки «Renault Master», д.н.з. НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_6 є доказами в даному кримінальному провадженні в рамках досудового розслідування кримінального правопорушення передбаченого ст. 290 КК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст.98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя проходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Керуючись ст. 132, 167, 170-173, 309, 370, 372, 375 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

У рамках кримінального провадження № 0000275 від 06.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.290 КК України, накласти арешт на автомобіль марки «Renault Master» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності згідно з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 ОСОБА_6 , та на свідоцтво про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 .

Визначити місце зберігання автомобіля марки «Renault Master» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності згідно з свідоцтвом про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_2 ОСОБА_6 на території майданчика тимчасового тримання транспортних засобів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: Черкаська область, м. Золотоноша, вул. Січова, 3.

Попередити уповноважених осіб Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області про кримінальну відповідальність за ст.388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти діб.

Повний текст ухвали проголошено о 08 год 05 хв 16.05.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_7