Справа № 461/4436/23
Провадження № 1-кс/461/2981/23
УХВАЛА

26.06.2023 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000181 від 07.09.2021, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

захисник ОСОБА_3 02.06.2023 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, у якій просить скасувати повідомлення слідчого в ОВС слідчого відділу управління СБ України у Львівській області капітана юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_7 , про підозру від 02.07.2022 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000181 від 07.09.2021. Також просить зобов`язати прокурора у зазначеному вище кримінальному провадженні, або компетентну посадову особу Львівської обласної прокуратури вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 України.

В обґрунтування скарги покликається на те, що згідно із повідомленням про підозру від 02.07.2022, ОСОБА_4 повідомлений про підозру в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе чи третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368 КК України. За результатами аналізу повідомлення про підозру та обставин, яким остання обґрунтована, вважає, що твердження, які були викладені у такій та заявлені як «факти» для доведеності обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , є спотвореними та протирічать зібраним органом досудового розслідування доказам, фактичним обставинам і свідченням, які були отримані до та після вручення повідомлення про підозру, у зв`язку з чим вважає таке повідомлення про підозру необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню. Зокрема, вказує щодо невідповідності тверджень та хронології подій фактичним обставинам справи, а саме наявні розбіжності між показаннями ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо моменту (часу) звернення до останнього за допомогою та предмету допомоги, а саме ОСОБА_8 наголошує, що звертався із проханням продовження посвідки на постійне проживання або отримання посвідки на проживання, а ОСОБА_9 акцентує увагу про звернення до нього за допомогою щодо отримання посвідки на проживання. В подальшому, наявні розбіжності щодо звернення ОСОБА_9 до ОСОБА_4 , із залученням ОСОБА_10 , про що свідчить заява та протоколи допитів свідка ОСОБА_9 , а також протокол огляду від 01.07.2022, предметом якого є мобільний телефон марки «Samsung» із номером телефону НОМЕР_1 , а саме скріншоти переписок. Також вказує, що у повідомленні про підозру не встановлено точної дати та часу зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , а протоколами допиту ОСОБА_9 та ОСОБА_8 взагалі спростовується можливість прибуття останнього до ОСОБА_4 для отримання консультації. Окрім цього, 22.07.2022 у відповідь на адвокатський запит, ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області було надано копію відеозаписів камер спостереження відповідно до наявного об`єму пам`яті на жорсткому диску при безперервній роботі камер в циклічному режимі за період з 10.06.2022 по 15.06.2022, однак на даному відео відсутні дані (записи камер) про те, що ОСОБА_8 прибув до ОСОБА_4 за адресою: м.Київ, вул.Березняківська, 4а, для отримання консультації. Щодо предмету розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 також існують суттєві суперечності та невідповідності, а саме під час двох допитів, які проведені з відео та аудіо фіксуванням, ОСОБА_8 пояснив, що ОСОБА_4 його ні в чому не переконував, не посилався на своє службове становище, не обіцяв безперешкодно виготовити посвідки на постійне проживання та не вимагав у нього ніяких грошових коштів (неправомірної вигоди), а у повідомленні про підозру вказано: « ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, з метою особистого збагачення, переконав ОСОБА_8 , що він, як заступник начальника ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області, в силу свого службового становища може допомогти йому у безперешкодному виготовленні посвідки на постійне проживання в Україні, повідомивши, що йому необхідно буде надати неправомірну вигоду». Також надав спростування факту надання ОСОБА_4 контактів ОСОБА_10 ОСОБА_11 , оскільки вважає, що з отриманих слідством доказів вбачається, що саме ОСОБА_9 надав такі контакти ОСОБА_11 і тим самим сторона обвинувачення ухилилась від аналізу самостійно отриманої інформації за результатом НСРД інформації. Щодо наступних подій, у повідомленні про підозру вказано, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи протиправний характер дій ОСОБА_4 , з метою викриття його злочинних дій, звернувся із відповідною заявою до правоохоронних органів та з цього часу почав діяти під їхнім контролем, однак у жодному документі кримінального провадження не міститься інформації, яка б підтверджувала, що ОСОБА_8 , подаючи заяву від 20.06.2022, усвідомлював протиправний характер дій ОСОБА_4 та звернувся з такою з метою викриття його злочинних дій. Зокрема вказане підтверджується і допитом останнього в порядку ст. 225 КПК України в Галицькому районному суді м.Львова. Таким чином, при зверненні ОСОБА_12 до СБУ із заявою від 20.06.2022 взагалі була відсутня подія кримінального правопорушення, а останній повідомляв прокурору та співробітникам СБУ, що у нього ніхто не вимагав грошових коштів. Саме співробітники СБУ спонукали та спровокували ОСОБА_12 здійснити дзвінок ОСОБА_10 та як наслідок вчинили безпосередній вплив на хід подій та взаємовідносини, які в подальшому самі ж кваліфікували кримінальним правопорушенням, попри відсутність взагалі події кримінального правопорушення, як такого. Щодо спростування висновків про предмет розмови між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 зазначив, що твердження у повідомленні про підозру: «повідомив ОСОБА_8 про можливість отримання ним посвідки на постійне проживання в Україні» повністю спростовується протоколом за результатом проведення негласної слідчо (розшукової) дії, передбаченої ст.260 КПК України, - аудіо, відеоконтроль особи від 27.06.2022. Зокрема, ОСОБА_10 не підтверджував ОСОБА_8 , що може надати йому відповідні послуги, а виключно подивиться документи, також нічого не обіцяв і не просив у нього нічого. В подальшому, існують розбіжності щодо обізнаності ОСОБА_9 про зустріч ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , хоча із протоколів допитів ОСОБА_8 вказує, що не повідомляв ОСОБА_9 про цю зустріч і зміст розмови. Захисник вважає, що виступав ініціатором та схиляв ОСОБА_10 надати послуги ОСОБА_8 саме ОСОБА_9 , який проявив матеріальну зацікавленість в наданні таких послуг. Щодо висновків у повідомленні про підозру про те, що в ході розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , останній повідомив про можливість виготовлення заступником начальника ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області ОСОБА_4 посвідки на постійне проживання в Україні ОСОБА_8 та щодо необхідності надати для ОСОБА_4 неправомірну вигоду в розмірі 10 000 доларів США, то такі суперечать наявній у сторони обвинувачення інформації щодо предмету розмови ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . Зокрема, матеріали кримінального провадження не містять будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що отримувані ОСОБА_9 та ОСОБА_10 грошові кошти мали бути за щось та якимось чином сплачені/передані ОСОБА_4 . Також захисник ставить під сумнів протокол огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів - грошових купюр від 01.07.2022, а саме вважає, що дії щодо ідентифікації грошових коштів не проводились, так як не могли бути вчинені протягом часового проміжку в 45 хвилин трьома особами. Щодо зустрічі ОСОБА_10 та ОСОБА_4 вказує, що у матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б підтверджували, що взагалі така зустріч відбулась та відбулась передачі грошових коштів. Щодо проведення обшуку у квартирі ОСОБА_4 зазначив таке. 01.07.2022 під час проведення обшуку, ОСОБА_4 показав місце зберігання належних йому та членам його сім`ї грошових коштів, де знаходилось 400 000 грн та 6 300 доларів США. В подальшому одним із співробітників СБУ були знайдені та вилучені грошові кошти - 2 000 доларів США, які мали зім`ятий вигляд. В долучених до протоколу обшуку запереченнях зазначено, що дані грошові кошти не належать ОСОБА_4 та членам його сім`ї та нікому невідомо їх походження і яким чином вони були знайдені в нетиповому місці для їх зберігання. Сторона захисту зверталась із клопотанням щодо необхідності проведення судово-біологічної експертизи (експертизи біологічних слідів) виявлених та вилучених банкнот доларів США у кількості 20 купюр, однак сторона обвинувачення ухиляється від вчинення таких процесуальних дій. Описуючи хронологію дій щодо вилучення грошових коштів, захисник вказує, що загальна сума вилучених коштів не співпадає із сумою неправомірної вигоди, зазначеної у повідомленні про підозру, що свідчить про те, що ОСОБА_9 передав ОСОБА_10 для оплати послуг лише частину виданих йому коштів (6 000 доларів США), а решта була завчасно замінена на купюри з іншими серіями та номерами для формування загальної суми в 10 000 доларів США. В той час, решта грошових коштів в сумі 3 400 доларів США була завчасно надана оперативним співробітникам СБУ, які мали проводити обшуки в квартирі ОСОБА_4 та автомобілі ОСОБА_10 для наступного їх підкидання та створення штучних доказів і підозри ОСОБА_4 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення. З приводу наведеного проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо перевищення влади або службових повноважень працівниками Служби безпеки України, у якому ОСОБА_4 визнано потерпілим. У скарзі наведені витяги з протоколів допитів ОСОБА_9 в ході вказаного кримінального провадження, з яких вбачається, що останній був залучений співробітниками СБУ з ціллю створення штучних доказів та спроби провокації ОСОБА_10 і ОСОБА_4 із наступним їх обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, зокрема і щодо питання ОСОБА_12 , історія якого є вигаданою. Таким чином, вищенаведеним спростовується повністю факт обґрунтованості та наявності у сторони обвинувачення достатніх доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, у зв`язку з чим повідомлення про підозру підлягає скасуванню.

12.06.2023 від захисника підозрюваного ОСОБА_3 надійшли додаткові письмові пояснення, в яких зазначає, що Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Києві здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження №0000334 від 12.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.370 КК України (провокація підкупу, вчинена працівником правоохоронного органу службової особи правопорушення органу з підбурення особи одержання неправомірної вигоди, щоб потім викрити того, хто одержав таку вигоду), в межах якого ОСОБА_4 визнано потерпілим. У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, під час допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , встановлено, що в діях працівників ГУ СБУ у м.Києві та Київській області під час досудового розслідування кримінального провадження №0000181 від 07.09.2021, наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.370 КК України. Таким чином, органом досудового розслідування в межах кримінального провадження №0000334 від 12.08.2022 надано належну правову оцінку діям працівників ГУ СБУ у м. Києві та Київській області, які придумавши «ЛЕГЕНДУ» та залучили ОСОБА_8 та ОСОБА_9 до її реалізації та формування штучних/фіктивних доказів, з ціллю створення умов для наступного викриття та притягнення завідомо невинного до кримінальної відповідальності, що в сукупності спростовує обґрунтованість повідомлення про підозру. Стверджує про відсутність події кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_8 під час допиту в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, в межах кримінального провадження №0000334 від 12.08.2022, повідомив, що ніхто від нього не просив грошей, ніхто не казав йому про 10000 доларів, взагалі ні про яку суму грошей йому ніхто нічого не казав. Стороні обвинувачення та органу досудового розслідування належним чином відомі усі вищенаведені обставини, оскільки саме вони реалізовували «ЛЕГЕНДУ», вони мають доступ до усіх НСРД, якими підтверджується, що у ОСОБА_8 ніхто (включаючи ОСОБА_4 чи ОСОБА_10 ) не вимагав грошових коштів за надання йому послуг, про які домовились між собою ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , та до яких ОСОБА_4 не має жодного відношення. Вказує, що ОСОБА_4 навіть не міг надати послуги чи будь-яким чином сприяти у їх наданні, про які домовлялись останні (сприяння в одруженні ОСОБА_8 ) з використанням свого службового становища, а відповідно відсутня подія кримінального правопорушення. Стверджує про недостатність доказів для обґрунтованості повідомлення про підозру та штучність доказів сторони обвинувачення. Покликається на показання ОСОБА_9 під час допиту в Територіальному управлінні Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, в межах кримінального провадження №0000334 від 12.08.2022, в яких останній вказує, що всі розмови йому писали Служба безпеки України, а ціль у нього та в Служби безпеки України була, щоб ОСОБА_10 взяв гроші, співробітники СБУ підказували йому що робити і як розмовляти з ОСОБА_10 та ОСОБА_4 по телефону, по заздалегідь обумовленій «ЛЕГЕНДІ». Стверджує, що ОСОБА_4 не вчиняв ніякого кримінального правопорушення та не мав наміру його вчиняти взагалі, однак, бажаючи притягнути останнього до кримінальної відповідальності, сторона обвинувачення та працівники ГУ СБУ у м.Києві та Київській області, створили штучні докази (навіть підкинули грошові кошти), які в силу норм чинного законодавства, усталеної судової практики, в т.ч. ЕСПЛ, є недопустимими. Таким чином, вручене ОСОБА_4 повідомлення про підозру немає як події кримінального правопорушення, так і обґрунтоване стороною обвинувачення самостійно створеними штучними доказами, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 у судовому засіданні 13.06.2023 скаргу підтримали та просили таку задовольнити, покликаючись на наведені в ній підстави. Захисник ОСОБА_3 надав суду пояснення аналогічні викладеним в скарзі та додаткових поясненнях до неї.

13.06.2023 в судовому засіданні оголошено перерву та надано можливість прокурору представити матеріали кримінального провадження, якими підтверджується обґрунтованість повідомленої підозри.

В судове засідання призначене на 15.06.2023 та 26.06.2023 підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_3 не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи.

Враховуючи положення ч.1 ст.28 КПК України, яка передбачає, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки, а положеннями ч.3 ст.306 КПК України хоч і визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, але наслідки неявки у судові засідання такої не визначено, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності особи, яка подала скаргу та його представника, на підставі наявних матеріалів, зважаючи на те, що останні в судовому засіданні 13.06.2023 надали слідчому судді свої пояснення по суті скарги, таку підтримали та просили задовольнити.

Прокурор ОСОБА_5 заперечила щодо доводів скарги з підстав її необґрунтованості, просила відмовити у її задоволенні, виходячи з того, що ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, що підтверджено матеріалами досудового розслідування.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно із ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора визначений главою 26 КПК України, а саме статтями 303-308.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування здійснюється відповідно до правил ст. 306 КПК України.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Як вбачається з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, слідчим відділом Управління СБ України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000181 від 07.09.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.368, ч.2 ст.332 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження, у зв`язку із встановленням наявності достатніх доказів для повідомлення про особі про підозру, 02.07.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме в одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди у значному розмірі для себе чи третьої особи за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду та в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Питання повідомлення особи про підозру врегульоване нормами глави 22 КПК України.

Так, пунктом 3 частини 1 статті 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Вимоги до змісту письмового повідомлення про підозру закріплені у статті 277 КПК України. Так, письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором і має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7)права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Кримінальний процесуальний кодекс України не містить положень, якими були б визначені конкретні підстави для скасування повідомлення про підозру.

Аналіз положень частини 3 статті 17 КПК України, частини 1 статті 47, частини 1 статті 94, частини 1 статті 276, статей 277, 278 КПК України дає підстави для висновку, що при оскарженні повідомлення про підозру слідчий суддя уповноважений перевіряти наявність достатності доказів для підозри особи, дотримання процесуального порядку складення та вручення письмового повідомлення про підозру, відповідність письмового повідомлення про підозру вимогам щодо його змісту.

В ході розгляду скарги встановлено, що захисник підозрюваного ОСОБА_4 з ОСОБА_3 оспорює повідомлення про підозру від 02.07.2022 в частині обґрунтованості підозри.

Зважаючи на це, слідчий суддя здійснює розгляд скарги захисника в межах тих доводів скарги, що зазначені скаржником.

Як вбачається із копій матеріалів кримінального провадження №0000181 від 07.09.2021, наданих прокурором, причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, у тому числі: заявою ОСОБА_8 про вчинення кримінального правопорушення від 20.06.2022 та його протоколами його допиту в якості свідкавід 22.06.2022 та 01.07.2022, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 01.07.2022; протоколом огляду мобільного телефону належного ОСОБА_9 від 01.07.2022; протоколом обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 від 01.07.2022; протоколом затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України від 01.07.2022; протоколом обшуку за адресою проживання ОСОБА_10 від 01.07.2022; протоколом обшуку транспортного засобу ОСОБА_10 від 01.07.2022; протоколом затримання ОСОБА_10 в порядку ст. 208 КПК України від 01.07.2022; розсекреченими матеріалами проведених негласних слідчих (розшукових) дій.

Крім того, обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 перевірялась слідчим суддею Галицького районного суду м.Львова при обранні йому запобіжного заходу згідно ухвали від 04.07.2022, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного суду від 19.07.2023, ухвалами слідчих суддів, якими продовжувалось застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Таким чином, за результатом дослідження наявних у матеріалах скарги доказів, слідчим суддею встановлена можлива причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Доводи захисника ОСОБА_3 щодо спотворення органом досудового розслідування отриманих доказів при наданні їм оцінки та суттєві протиріччя таких доказів фактичним обставинам та взагалі відсутність доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, слідчий суддя відхиляє, оскільки вони не спростовують можливу причетність останнього до вчинення інкримінованого йому діяння.

При цьому, правова кваліфікація інкримінованих ОСОБА_4 діянь, на даному етапі притягнення особи до кримінальної відповідальності, не є остаточною та може бути змінена в результаті здійснення подальшого досудового розслідування кримінального провадження.

Крім цього, слідчий суддя під час розгляду даної скарги не вправі надавати оцінку доказам зібраним в межах іншого кримінального провадження №0000334 від 12.08.2022, яке розслідується Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у м.Києві, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.370 КК України, щодо працівників ГУ СБУ у м.Києві та Київській області під час досудового розслідування кримінального провадження №0000181 від 07.09.2021.

На стадії досудового розслідування оцінка наявних в матеріалах провадження доказів здійснюється не в рамках оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а в контексті визначення вірогідності та достатності підстав причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше досудове розслідування. Саме при розгляді кримінального провадження по суті суд, відповідно до положень ст. 94 КПК України, дослідивши всі обставини, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, може за наявності підстав, встановити наявність чи відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення.

Судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Тому, належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

У п. 6 ч. 1 ст. 277 КПК України встановлено, що повідомлення про підозру має містити суттєві обставини, відомі на момент повідомлення про підозру.

Відповідно до норм чинного кримінального процесуального законодавства, підставами для скасування повідомлення про підозру можуть бути процесуальні порушення допущені під час її складання (формулювання) та вручення. Слідчий суддя позбавлений повноважень вдаватися до оцінки правильності кваліфікації дій підозрюваної особи або формулювання фабули підозри. Судом не встановлено під час розгляду скарги порушень допущених під час складання та вручення повідомлення про підозру.

З огляду на зазначене, на даній стадії досудового розслідування не є необхідним, щоб органом досудового розслідування було встановлено існування всіх елементів складу злочину, який інкримінується підозрюваному, оскільки, фактично досудове розслідування наразі триває і здійснюється з тією метою, аби встановити всі чотири елементи складу злочину (суб`єкт, суб`єктивна сторона, об`єкт, об`єктивна сторона), а також встановити всі кваліфікуючі ознаки відповідного злочину. Отже, на відповідній стадії досудового розслідування вирішення слідчим суддею питання про наявність/відсутність в діях підозрюваного ОСОБА_4 всіх елементів складу кримінального правопорушення, який йому інкримінуються, є передчасним.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи те, що вручення підозрюваному ОСОБА_4 повідомлення про підозру відбулося у відповідності до вимог законодавства та у спосіб, передбачений чинними нормами КПК України, за відсутності належних доказів на спростування зазначеного факту, з огляду на відповідність повідомлення про підозру вимогам ст. 277 КПК України, та відсутність повноважень у слідчого судді надавати оцінку обґрунтованості підозри з точки зору наявності достатніх та допустимих доказів для встановлення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, що є безпосереднім обов`язком суду при розгляді кримінального провадження по суті, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000181 від 07.09.2021, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, відтак у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, 370-372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 на повідомлення про підозру ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000181 від 07.09.2021, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.368 КК України, - відмовити.

Ухвала бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 27.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1