печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні зали суду у м. Києві судове провадження за клопотанням старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000256, -

ВСТАНОВИВ:

16.06.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_5 , за погодженням із прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000256.

Обґрунтовуючи клопотання сторона обвинувачення зазначає, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000256 від 06.06.2022, за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб в Україні введено воєнний стан.

Відповідно до наказу Командувача Сил територіальної оборони ЗСУ від 11 березня 2022 року № 22 ОСОБА_6 призначено на посаду командира Добровольчого формування № НОМЕР_1 територіальної громади міста Києва «Архангели Михайла».

У зв`язку із наведеним, з метою відсічи збройної агресієї російської федерації, 11.03.2022 командир Добровольчого формування №1 4 територіальної громади міста Києва «Архангели Михайла» ОСОБА_6 звернувся до Управління державної охорони України щодо вирішення питання про забезпечення озброєнням та боєприпасами добровольчого формування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

За результатами розгляду вказаного клопотання ОСОБА_6 . Управлінням державної охорони України 14.03.2022 ОСОБА_6 видано озброєння у вигляді:автомат ВУЛКАН 7,62мм - 20 одиниць; кулемет ККМ 7,62 мм - 1 одиниця; гранатомет РПГ-7В - 1 одиниця; пістолет ФОРТ-14 9 мм - 5 одиниць.

В подальшому, ОСОБА_6 ігноруючи обов`язки командира ДФТГ, будучи відповідальним за зберігання отриманої зброї та боєкомплекту, належного контролю за обігом та використанням отриманої зброї не забезпечив, не організував облаштування спеціальної кімнати для зберігання вогнепальної зброї, не забезпечив контролю за її видачею та поверненням.

Враховуючи неналежне виконання ОСОБА_6 своїх безпосередніх обов`язків, 13.04.2022 командиром Добровольчого формування № НОМЕР_1 територіальної громади міста Києва «Архангели Михайла» призначено ОСОБА_7 ..

Приблизно в цей час у ОСОБА_6 виник умисел на привласнення зброї, переданої Управлінням державної охорони України ДФТГ «Архангели Михайла» для забезпечення відсічи збройної агресії російської федерації.

Будучи обуреним вказаним призначенням, ОСОБА_6 , маючи умисел на привласнення вогнепальної зброї, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, вивіз частину зброї, отриманої в Управлінні державної охорони України, а саме, автомат ВУЛКАН 7,62мм - 11 одиниць, кулемет ПКМ 7,62 мм - 1 одиниця, гранатомет РПГ-7В - 1 одиниця, пістолет ФОРТ-14 9 мм - 2 одиниці, таким чином їх привласнив та розпорядившись на власний розсуд.

Станом на 05.09.2022 ОСОБА_6 , отриману ним зброю, а саме ВУЛКАН 7,62 мм - 11 одиниць (серії та номери: НОМЕР_2 , і, і, і, і, і, і, і, і, і, і), кулемет ПКМ 7,62 мм - 1 одиниця (серія та номер ИК936), гранатомет РПГ-7В - 1 одиниця (серія та номер НОМЕР_3 ), пістолет ФОРТ-14 9 мм - 2 одиниці (серії та номери: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 ), отримані ним у зв`язку із виконанням обов`язків командира Добровольчого формування № НОМЕР_1 територіальної громади міста Києва «Архангели Михайла», до Управлінні державної охорони України або ДФТГ «Архангели Михайла» не повернув.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у привласненні вогнепальної зброї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України.

07.09.2022, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на момент вчинення злочину перебував на посаді командира Добровольчого формування №14 територіальної громади міста Києва «Архангели Михайла», стосовно останнього направлено до суду обвинувальні акти у кримінальних провадженнях: 21.10.2021 до Печерського районного суду міста Києва направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 000272 від 20.01.2020 за ч. 1 ст. 125 КК України; 16.11.2021 до Голосіївського районного суду міста Києва направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 001073 від 03.05.2021 за ч. 1 ст. 122 КК України; вручено письмове повідомлення про те, що він підозрюється у привласненні вогнепальної зброї, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України.

Підозра ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України, обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:заявою ОСОБА_7 про вчинення злочину; протоколом допиту ОСОБА_7 ; протоколом допиту ОСОБА_8 ; протоколами негласних слідчих (розшукових) дій; матеріалами Управління державної охорони України ( відомості щодо отримання ОСОБА_6 зброї та боєкомплекту, копії журналів, заява ОСОБА_6 на видачу зброї, інформація про часткове повернення зброї, тощо); іншими матеріалами кримінального провадження.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Складена та повідомлена ОСОБА_6 підозра повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України є ризиками, передбаченими п.п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду: наявність даного ризику обґрунтовано тим, що у органу досудового розслідування на даний час є достатні підстави вважити, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке є тяжким, відповідальність за який згідно ч. 1 ст. 262 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду;

Вищевикладене свідчить про те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, набувши після повідомлення йому про підозру відповідно процесуального статусу - підозрюваний, може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування.

Місцезнаходження вогнепальної зброї в привласненні якої підозрюється ОСОБА_6 , та яка має значення речових доказів у кримінальному провадженні на даний час не встановлено, а тому перебуваючи на волі ОСОБА_6 може вжити заходів щодо її знищення, переховування, спотворення.

ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з метою впливу на заявника та інших свідків, враховуючи характер інкримінованих дій.

ОСОБА_6 має широке коло зв`язків у воєнізованих формуваннях, та може із використанням своїх зв`язків або самостійно здійснювати вплив на свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 з метою надання вигідних для себе показань та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується:

Цей ризик існує у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 в минулому неодноразово притягався до кримінальної відповідальності. Крім того, про системний протиправний характер незаконної діяльності свідчать матеріали негласних слідчих (розшукових) дій, у яких ОСОБА_6 висловлює погрози різним особам, в тому числі і народному депутату України.

З огляду на наведене, дії підозрюваного та загроза можливого покарання за них свідчать про те, що вказана особа з метою ухилення від кримінальної відповідальності може реалізувати будь який із вищевказаних дій, що становлять ризики визначені в п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Так, обравши підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, особистого зобов`язання він зможе здійснювати зустрічі з іншими впливовими особами з метою планування та організації тиску на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, або реалізації тиску.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 15.09.2022 стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, одночасно визначивши альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У зв`язку із внесенням ОСОБА_6 застави, на останнього покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

03.11.2022 прокурором у кримінальному провадженні, подано до суду клопотання про продовження строків покладених обов`язків на підозрюваного ОСОБА_6 копія якого з додатками вручена захиснику підозрюваного ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_9 ..

Будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до Печерського районного суду 03.11.2022 о 15 год. 30 хв., та свідомо не виконуючи раніше покладені на нього судом обов`язки, підозрюваний ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання до суду не з`явився, про наявність поважних причини неприбуття, згідно з переліком ст. 138 КПК України, не повідомив.

В подальшому, судове засідання було перенесено на 14 год. 15 год. 04.11.2022, про що належним чином було повідомлено захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_9

04.11.2022 до Печерського районного суду м. Києва, для участі в розгляді клопотання про продовження строків покладених на підозрюваного обов`язків, підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник не з`явився, про наявність поважних причини не прибуття, згідно з переліком ст. 138 КПК України, не повідомив.

На підставі вищевикладеного, 04.11.2022 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва винесено ухвалу про привід підозрюваного ОСОБА_6 з метою забезпечення його участі в розгляді клопотання 05.11.2022 о 10 год. 00 хв. в Печерському районному суді м. Києва. Виконання ухвали про привід, доручено оперативному підрозділу ДСР НП України.

05.11.2022 на 10 год. 00 хв., до Печерського районного суду м. Києва привід підозрюваного ОСОБА_6 не здійснено, у зв`язку з неможливістю встановлення місця його перебування, за відомим місцем проживання та місцем реєстрації підозрюваний відсутній.

Постановою слідчого від 07.11.2022 ОСОБА_6 оголошено у розшук, проведення якого доручено підрозділам Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, оскільки на виклики слідчого, прокурора він не прибув, про наявність поважних причин не прибуття не повідомив, за місцем проживання не знаходиться, що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

У подальшому шляхом моніторингу інтернет ресурсів встановлено, що ОСОБА_6 незаконно перетнув Державний кордон України з Румунією, та на даний час перебуває за межами території України - в Республіці Австрія, де приймає участь в мітингах, один з яких відбувся в м. Відень 23.01.2023, що підтверджується протоколами огляду відеозаписів.

В ході досудового розслідування 01.06.2023 ОСОБА_6 оголошено у міжнародний розшук.

Так, слідчий вказує, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 262 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п. 1, п. 2, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного злочину, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків як особисто так і через інших осіб, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, виникла необхідність у обранні відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор внесене клопотання підтримав з наведених у ньому підстав, просив обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити, зазначивши, що воно є необґрунтованим та безпідставним.

Вивчивши клопотання, заслухавши позицію учасників провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку,встановлених законом.

Згідно ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Наряду з вказаним, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), а відтак слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не погоджується з доводами сторони захисту та вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання. Які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, інкримінованому йому стороною обвинувачення.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема ОСОБА_6 буде продовжувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину.

Вирішуючи клопотання про обрання запобіжного заходу тримання під вартою, слідчий суддя також враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, та надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний буде продовжувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Обов`язковою умовою для здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції є чинне процесуальне рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що передбачено нормою національного законодавства, а саме статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Разом з цим, зазначена вимога міститься і у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатись завірена постанова про взяття під варту. Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

З огляду на вищевикладене слідчий суддя вбачає наявність достатніх підстав для задоволення клопотання слідчого, так як матеріали клопотання обґрунтовано та прокурором в судовому засіданні передбаченого ч. 1 ст. 438 КК України та наявність ризиків, а саме, те що підозрюваний має можливість переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду та фактично вже переховується від слідства; може знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; має можливість незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; схильний вчинити інше кримінальне правопорушення, а для запобігання ризиків, які зазначені у клопотанні та наведено у судовому засіданні вважає недостатньою обрання більш м`якого запобіжного заходу та наряду з вказаним доведено, що підозрюваний перебуває у міжнародному розшуку.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст. ст. 2, 40, 131, 132, 176-178, 183, 184, ч. 6 ст. 193, 194, 575 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1