Справа № 642/2168/23
Провадження № 1-кс/642/2183/23
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

04 серпня 2023 року слідчий суддя Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бердянська Запорізької області, громадянки України, з повною вищою освітою, вдови, пенсіонерки, раніше не судимої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2023 року до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000567 від 07.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) проведено державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна, а саме: гараж літ.«Я-1» у дворі житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 22,6 кв.м., на підставі договорів дарування від 01.10.2020 (реєстрові №№4563, 4566) часток (по 1/2) вказаного гаража, посвідчених приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 (державну реєстрацію права власності проведено 01.10.2020 приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номери відомостей про речове право на частки гаража: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ); житловий будинок літ.«А-1» з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , загальною площею 73,3 кв.м., на підставі договору дарування від 09.11.2021 (реєстровий №6064), посвідченого приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 (державну реєстрацію права власності проведено 08.12.2021 державним реєстратором Дергачівської міської ради Харківської області ОСОБА_9 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 120, номер відомостей про речове право - 46001133).

У подальшому, в період часу з 01.03.2022 по 07.07.2022 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), у зв`язку з тим, що через повномасштабне вторгнення 24.02.2022 збройних сил російської федерації на територію України ОСОБА_7 з 01.03.2022 з міркувань безпеки перебувала поза межами Харківської області (з 02.03.2022 перебувала на постійній основі у м. Вінниці, де 01.04.2022 отримала статус внутрішньо переміщеної особи), у її баби (з боку батька) ОСОБА_5 та інших, невстановлених на теперішній час досудовим розслідуванням осіб, за невстановлених обставин виникли злочинний умисел і корислива мета, спрямовані на заволодіння шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів, вищевказаним нерухомим майном (право власності на яке на той час було зареєстроване за ОСОБА_7 ) шляхом підписання договорів дарування згаданого майна від імені законної власниці (без її відома) на користь ОСОБА_5 .

Задля створення враження про те, що дарувальником за відповідними договорами виступатиме саме ОСОБА_7 , її баба ОСОБА_5 та інші, невстановлені на теперішній час досудовим розслідуванням особи розробили злочинний план, який передбачав, що під час нотаріального посвідчення договорів дарування згаданого майна їх підписання зі сторони дарувальника здійснюватиметься підставною особою, яка видаватиме себе нотаріусу за ОСОБА_7 з використанням підроблених (зімітованих під оригінали) паспорту громадянина України та картки фізичної особи - платника податків на ім`я останньої.

Виконуючи відведену їй роль у реалізації вказаних злочинного умислу і попередньо досягнутої з невстановленими особами домовленості, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про перебування її онуки ОСОБА_7 поза межами Харківської області, усвідомлюючи протиправність своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, вчинила ряд юридично значимих дій.

Зокрема, для отримання підроблених (зімітованих під оригінали) паспорта громадянина України та картки фізичної особи - платника податків на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою їх подальшого використання шляхом надання від імені останньої приватному нотаріусу для посвідчення правочинів із нерухомим майном, ОСОБА_5 завчасно надала невстановленій у ході досудового слідства особі (особам) персональні дані та зразки особистих документів своєї онуки ( ОСОБА_7 ), а також вказівку про виготовлення згаданих підроблених (зімітованих під оригінали) офіційних документів.

У подальшому, за здійсненого ОСОБА_5 у вищевказаний спосіб (шляхом надання засобів і вказівок) сприяння у вчиненні підроблення офіційних документів, невстановленою особою (особами) за невстановлених обставин виготовлено та надано їй для подальшого використання наступні підроблені (зімітовані під їх оригінали) документи: паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Червонозаводським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 28.03.2015 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; картку фізичної особи - платника податків, видану ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова 01.09.2008 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У подальшому ОСОБА_5 07.07.2022 (більш точного часу у ході досудового розслідування не встановлено) разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, яка видавала себе за ОСОБА_7 , прибула до офісу приватного нотаріуса ХМНО ОСОБА_8 (вул. Холодногірська, 7 м. Харків) з метою нотаріального посвідчення договорів дарування нерухомого майна на свою користь та, як учасниця відповідних правочинів, особисто надала вказаному нотаріусу усі документи, необхідні для нотаріального посвідчення відповідних договорів, у тому числі завідомо для неї підроблені (зімітовані під оригінали): паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий Червонозаводським РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області 28.03.2015 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; картку фізичної особи - платника податків, видану ДПІ у Червонозаводському районі м. Харкова 01.09.2008 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Таким чином ОСОБА_5 використала зазначені, завідомо для неї підроблені документи.

Продовжуючи в цей же день в офісі згаданого нотаріуса реалізацію попередньо узгодженого злочинного плану, діючи згідно завчасно розподілених ролей: невстановлена на теперішній час досудовим розслідуванням підставна особа видала себе шляхом обману нотаріуса (замовчування правдивих відомостей про свою особу та повідомлення неправдивих відомостей про те, що є ОСОБА_7 ) за дарувальника ОСОБА_7 та виконала (зімітувала) від імені та без відома останньої підписи зі сторони дарувальника у договорах дарування вищевказаних житлового будинку та гаража; ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що фактичним підписантом згаданих договорів є не її онука ОСОБА_7 , а інша особа (з якою вона попередньо домовилась про заволодіння нерухомим майном), видала себе за обдаровувану шляхом обману нотаріуса (замовчала правдиві відомості про те, що особа, яка виступала на стороні дарувальника, фактично не є її онукою ОСОБА_7 , а також повідомила неправдиві відомості про те, що вказана особа є ОСОБА_7 ).

У цей же день (07.07.2022) на підставі, зокрема, вказаних підроблених документів, за якими встановлювалася особа дарувальника, приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 (введеним спільними узгодженими діями осіб, які звернулись для проведення нотаріальних дій, в оману щодо особи, яка фактично виступала на стороні дарувальника) посвідчено договори дарування нерухомого майна та на підставі цих договорів проведено за заявами обдаровуваної державну реєстрацію права власності на це майно, а саме: договір дарування від 07.07.2022 (реєстровий №989) між дарувальником ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) та обдаровуваною ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ). За змістом цього договору дарувальник передала у власність (в дар) своїй бабусі житловий будинок літ.«А-1» з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 , загальною площею 73,3 кв.м. (державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 за особисто поданою заявою останньої від 07.07.2022 за №51671807 проведено 07.07.2022 о 15 год. 22 хв. 20 сек. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 120, номер відомостей про речове право - 47267722); договори дарування від 07.07.2022 (реєстрові №№992, 995) між дарувальником ОСОБА_7 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) та обдаровуваною ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ). За змістом цих договорів дарувальник передала у власність (в дар) своїй бабусі частки (по за кожним договором) гаража літ.«Я-1» у дворі житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 22,6 кв.м. (державну реєстрацію права власності за ОСОБА_5 за особисто поданими заявами останньої від 07.07.2022 за №№51672057, 51672355 проведено 07.07.2022 о 15 год. 30 хв. 03 сек. та о 15 год. 39 хв. 20 сек. відповідно. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, номери відомостей про речове право на частки гаража: НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ).

Після проведення за нею державної реєстрації права власності на вищевказане нерухоме майно ОСОБА_5 реалізувала свої злочинний умисел і корисливу мету, а також попередньо досягнуту з невстановленими на теперішній час особами домовленість, спрямовані на заволодіння шляхом обману (шахрайства), з використанням завідомо підроблених документів, нерухомим майном, зареєстрованим на праві власності за ОСОБА_7 .

При цьому, усвідомлюючи, що законним власником житлового будинку літ.«А-1» з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 120) є її онука ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , продовжуючи діяти шляхом обману, відчужила вказаний будинок добросовісному набувачу ОСОБА_10 (повідомивши останньому неправдиві відомості про те, що вона є законним власником будинку, а також замовчавши перед набувачем і нотаріусом відомості про те, що право власності на будинок зареєстроване за нею 07.07.2022 в результаті обману) за договором купівлі-продажу від 11.08.2022, посвідченим приватним нотаріусом ХМНО ОСОБА_8 (реєстровий №1354) в офісі останнього за вищевказаною адресою. У цей же день згаданим нотаріусом проведено державну реєстрацію права власності на означений житловий будинок за ОСОБА_10 (номер відомостей про речове право - 47562652). Отриманими за вказаним договором від покупця грошовими коштами в сумі 621 тис. грн. ОСОБА_5 та інші, невстановлені на теперішній час досудовим розслідуванням особи, розпорядились на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою у групі з невстановленими на теперішній час досудовим розслідуванням особами, своїми умисними діями заволоділа чужим нерухомим майном, чим заподіяла потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму ринкової вартості згаданого майна.

Згідно висновку судової оціночно-будівельної експертизи №18915 від 28.06.2023, ринкова вартість житлового будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 73,3 кв.м., станом на 07.07.2022, без врахування ремонту, складає 1 млн. 185 тис. 1 грн., а ринкова вартість гаража літ.«Я-1» у дворі житлового будинку по АДРЕСА_1 , загальною площею 22,6 кв.м., станом на 07.07.2022, без врахування ремонту, складає 339 тис. 606 грн. Таким чином загальна сума матеріальної шкоди становить 1 млн. 524 тис. 607 грн.

Відповідно до ч.4 примітки до ст.185 КК України у ст.190 цього Кодексу у особливо великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину (станом на 2022 рік - 744 300 грн. і більше).

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

20 липня 2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах.

Отже, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законодавством України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, офіційно не працює, не має постійного джерела доходу.

Наведене вказує на наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та розгляду справи по суті у суді.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 , протоколами допитів свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , висновком судової почеркознавчої експертизи та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, відповідно до

п.4 ч.2 ст.183 КПК України, не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність одного або декількох ризиків, перелічених ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, враховуючи розмір майнової шкоди, у завданні якої вона підозрюється, а також розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, є достатні підстави вважати, що підозрювана при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у подальшому може: переховуватись від органів досудового розслідування або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України) оскільки вона підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та з, огляду на тяжкість відповідного покарання, може покинути як місце постійного проживання, так і межі міста та країни. Ймовірність виїзду підозрюваної за кордон обумовлюється, зокрема, тим, що вона має паспорт для виїзду за кордон, а її сини ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вже тривалий час проживають за межами України. Після проведення у ОСОБА_5 20.07.2023 обшуку по АДРЕСА_1 остання під час попередження під відеозапис про необхідність явки до слідчого для участі в проведенні процесуальних дій повідомила про наміри найближчим часом залишити територію Харківської області; незаконно впливати на потерпілу (яка є її онукою) та свідків у цьому кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України) з метою змусити їх змінити свої покази та таким чином уникнути кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України). Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, які на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлені, наведене вказує на те, що підозрювана може як особисто, так і через невстановлених на теперішній час слідством осіб, перешкоджати слідству шляхом можливого узгодження з такими особами майбутніх неправдивих показань, створення штучних доказів власної невинуватості.

Враховуючи викладені вище обставини, можна зробити висновок, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та виконання покладених на підозрювану ОСОБА_5 обов`язків, тому слідчий звертається до суду з клопотанням про обрання стосовно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, у органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що до підозрюваної ОСОБА_5 не може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини у п.п. 127-128 рішення від 10 грудня 2019 року по справі «Кавала проти Туреччини» (CASE of Kavala v. Turkey (аpplication no. 28749/18)) наголосив, що "обґрунтована підозра" означає наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Термін "обґрунтованість" також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Згідно п.48 рішення "Чеботарь проти Молдови" №3561/06 від 13.11.2007р. Європейський Суд з прав людини зазначив" Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності ст.5,1(с), поліція незобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ні в момент арешту, ні підчас перебування заявника під вартою. Також необов`язково, щоб затриманій особі були, в кінцевому рахунку, пред`явленні обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду.

Метою тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання" (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30серпня 1990року,п.32,SeriesA,№ 182 та Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п.55, Series A, №300-A).

При вирішенні питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно звернути увагу, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваної ОСОБА_5 спрямоване на забезпечення посилення контролю за місцем перебування останньої, виконання нею процесуальних обов`язків, попередження незаконного впливу на потерпілу та свідків, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

У разі застосування до підозрюваної ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не можливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне та всебічне встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні слідчий та прокурор доводи клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрювана в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечувала, пославшись, що вона не має бажання переховуватись від органу досудового слідства та суду, просила обрати відносно неї більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, у виді особистого зобов`язання, також зазначила, що страждає на тяжке захворювання, ішемічну хворобу серця.

Захисник проти задоволення клопотання також заперечував, просив обрати до ОСОБА_5 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зазначивши, що стороною обвинувачення не враховані дані про особу підозрюваної, зокрема те, що вона має постійне місце реєстрації та проживання, є особою похилого віку, пенсіонерка, страждає на тяжке захворювання за діагнозом «Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності», вважає, що зазначені у клопотанні ризики, передбачені ст.177 КПК України не доведені та повідомлення про підозру не обґрунтована належним чином. Крім того, зазначив, що у провадженні Ленінського районного суду м.Харкова перебуває цивільна справа відносно підзахисної ОСОБА_5 , за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8 , про визнання договорів дарування недійсними.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та як передбачено ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду всі докази, на які вони посилаються.

З матеріалів поданого клопотання встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Підставами для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий вважає, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна та з, огляду на тяжкість відповідного покарання, може покинути як місце постійного проживання, так і межі міста та країни. Також вона може незаконно впливати на потерпілу (яка є її онукою) та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою змусити їх змінити свої покази та таким чином уникнути кримінальної відповідальності; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб, які на теперішній час досудовим розслідуванням не встановлені, наведене вказує на те, що підозрювана може як особисто, так і через невстановлених на теперішній час слідством осіб, перешкоджати слідству шляхом можливого узгодження з такими особами майбутніх неправдивих показань, створення штучних доказів власної невинуватості, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, твердження про те, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу (яка є її онукою) та свідків у цьому кримінальному провадженні з метою змусити їх змінити свої покази та таким чином уникнути кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню ґрунтується на припущеннях.

Небезпека переховування підозрюваної не може бути оцінена виключно на основі тяжкості покарання за злочин. Наявність небезпеки переховування повинно бути оцінено з посиланням на ряд інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки втечі, або зробити її настільки незначною, що вона не може виправдати тримання під вартою («Строган проти України»).

Сама по собі тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа не може бути безумовною підставою для обрання щодо цієї особи запобіжного заходу у вигляді взяття під варту (рішення ЄСПЛ у справі "Ніколова проти Болгарії"). Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі "Ноймайстер проти Австрії" позбавлення волі особи (тримання під вартою) не повинно перетворюватися на своєрідну прелюдію до завчасного відбування можливого у майбутньому вироку про позбавлення волі.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при обранні запобіжного заходу повинні враховуватись:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання;

6) репутація підозрюваного;

7) майновий стан підозрюваного;

8) наявність судимостей у підозрюваного;

9) дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких, та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, проте ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання, вдова, є собою похилого віку, пенсіонерка, яка страждає на тяжке захворювання за діагнозом «Гіпертензивна (гіпертонічна) хвороба з переважним ураженням серця без (застійної) серцевої недостатності», раніше не судима. Крім того, в провадженні судді Ленінського районного суду м. Харкова ОСОБА_13 перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , третя особа: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_8 , про визнання договорів дарування недійсними, за фактом чого і здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000567 від 07.04.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Ухвалою суду від 30.03.2023 року відкрито провадження по справі, розгляд справи на даний час триває. Тому з наданих суду доказів не вбачається доведеності прокурором обставин, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним кодексом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, немає.

Враховуючи мотиви клопотання та обґрунтування його слідчим, оцінивши потреби досудового розслідування, слідчий суддя вважає необхідним відмовити в задоволенні клопотання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби у відповідності до ст. 181 КПК України.

Домашній арешт, за нормами ст.181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваної ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає необхідним, відповідно до ст. 194 ч.5 КПК України покласти на неї на строк не більше двох місяців такі обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання; 3) у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня не покидати місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; 4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Отже, суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_5 , а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню підозрюваною дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 131, 132, 176-79, 181, 183, 193, 194, 196, 201, 309, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Обрати підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час, в межах строку досудового розслідування, а саме до 20.09.2023, за місцем її реєстрації, за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця свого проживання;

3) у період часу з 21 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин наступного дня не покидати місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ;

4) утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали - до 20.09. 2023 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваною в той же строк, але з моменту вручення їй ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1