Справа №487/1441/23
Провадження №1-і/487/7/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2023 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Миколаєва Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 2 ст. 146, ч.2 ст. 127, ч. 4 ст. 189 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, посилаючись на обставини вчинення кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які продовжують існувати, а саме: може переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винним від 7 до 12 років позбавлення волі, враховуючи характер кримінальних правопорушень в яких обвинувачується ОСОБА_4 те, що він офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, свідчить про можливість вчинення інших кримінальних правопорушень. Також обвинувачений обізнаний про місцем проживання та проходження служби потерпілого ОСОБА_6 та свідків, тому може негативно впливати на них та примусити відмовитись від раніше наданих показань. Вищевказане свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам та застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою.

Захисник обвинуваченого в судовому засіданні заперечував проти клопотання прокурора, вражав достатнім запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, посилаючись на те, що обвинувачений не має наміру переховуватися від суду та спілкуватися зі свідками, також врахувати, що обвинувачений перебуває у цивільному шлюбу та має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив йому обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного:

Судом встановлено, що під час досудового розслідування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було продовжено.

Судовий розгляд по справі триває, але у обвинуваченого 04.09.2023 закінчується строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Запобіжні заходи у кримінальному провадженні можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу.

Положеннями статті 331 КПК України визначено, що під час судового розгляду вирішення питання щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи з положень статті 199 КПК України, яка визначає порядок продовження строку тримання під вартою, суд, при розгляді клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в ході судового розгляду, крім обставин зазначених у ст. 194 КПК України, повинен встановити: чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; - чи наявні обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали.

Прокурором в судовому засіданні доведено, що заявлені при обранні запобіжного заходу ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, вчинення нових кримінальних правопорушень та вплив на потерпілого і свідків, не зменшилися та продовжують існувати.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі, тому меже переховуватися від суду, з метою уникнення покарання, що доводить обґрунтованість ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України.

Також суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 офіційно не працював, тобто не має стабільного офіційного джерела доходу, тому може вчинити нові кримінальні правопорушення, що доводить обґрунтованість ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, ОСОБА_4 обізнаний про місце проживання потерпілого та свідків, а тому матиме змогу здійснювати на них вплив з метою надання суду показів, які його виправдовують, що підтверджує наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Суд також враховує відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, не має стійких соціальних зв`язків (не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей).

Посилання обвинуваченого та його захисника на те, що він перебуває у цивільному шлюбі, має постійне зареєстроване місце проживання, працював неофіційно, не спростовують наявність ризиків, визначених при обрані запобіжного заходу.

З урахуванням того, що до завершення строку дії попередньої ухвали про тримання обвинуваченого під вартою судовий розгляд не завершено з об`єктивних причин, а також те, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінилися, а ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України не зменшилися та не перестали існувати, суд вважає, що застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, та вважає обґрунтованим і виправданим подальше тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, суд приходить до переконання про наявність підстав для продовження ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 02.11.2023 включно, у зв`язку з чим клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 194, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з утримання в ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор» на 60 днів до 02.11.2023 включно.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Миколаївській слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 05.09.2023 о 09:30 год.