ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 953/3006/23 Номер провадження 11-кп/814/2156/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0002310 від 10.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, задоволено клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_10 та продовжено відносно обвинуваченого

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 25.06.2023 включно без визначення розміру застави.

Цією ж ухвалою задоволено клопотання захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_11 та направлено матеріали провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0002310 від 10.07.2022 до Харківського апеляційного суду з метою звернення апеляційного суду до Верховного суду із поданням про направлення обвинувального акту для судового розгляду з Київського районного суду м. Харкова до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд врахував, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні, в тому числі, особливо тяжкого кримінального правопорушення, врахував дані про особу обвинуваченого та тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, суд вважав доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема - можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні.

Крім того суд, керуючись абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, прийшов до висновку не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_9 , при продовженні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки останньому інкриміновані діяння у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, під час дії воєнного стану.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 - захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання слідчого та визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

На обґрунтування апеляційних вимог, посилається на порушення правил підсудності.

Вказує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002310 від 10.07.2022, здійснювалось СВ УСБ України в Харківській області та обвинувальний акт у кримінальному провадженні, складанням якого фактично закінчується досудове розслідування, складено у службовому кабінеті №74 ВП 2 ХРУП 2 ГУНП в Харківській області, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Невельська, 1/32, тобто у межах територіальної юрисдикції Фрунзенського районного суду м. Харкова, у зв`язку з чим вважає, що оскаржувана ухвала не може бути законною, оскільки постановлена не компетентним судом в контексті ч.2 ст.370 КПК України.

Крім того вказує на відсутність відомостей про те, що заявлені ризики не зменшились, або з`явились нові ризики.

Зазначає, що судом не взято до уваги, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонер, який має вади здоров`я, протягом останніх років неодноразово звертався за медичною допомогою, 21.08.2018 зазнав оперативного втручання - видалення жовчного міхура, 15.11.2021 зазнав оперативного втручання - абляція (оперативне втручання внаслідок захворювання серцево-судинної системи).

Вказує, що 08.02.2023 та 23.02.2023 стороною захисту ініційоване обстеження ОСОБА_9 лікарем -кардіологом в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор», в результаті якого констатовано погіршення стану та рекомендовано поміщення до кардіологічного стаціонару (відповідні висновки додаються).

Також зазначає, що судом не взято до уваги що ОСОБА_9 має велику кількість нагород як державних, так і міжнародних, а також місцевого рівня, користується величезним авторитетом серед місцевих мешканців, що підтверджується відповідними матеріалами, копії яких долучено до заперечення.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції захисники підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. Прокурор заперечила проти доводів скарги, просила ухвалу суду залишити без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002310 від 10.07.2022, за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Так ОСОБА_9 обвинувачується у передачі матеріальних ресурсів незаконним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора (ч. 4 ст. 111-1 КК України).

Крім того, ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора (ч. 1 ст. 111-2 КК України).

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, яке ухвалою районного суду задоволено 27.04.2023.

Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат ОСОБА_7 - захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Так ОСОБА_9 може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, оскільки обвинувачується зокрема у вчиненні особливо тяжкого злочину, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а захисником не наведено в апеляційній скарзі доводів які б переконали у зворотному.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах, як то ухилення від суду обвинуваченим ОСОБА_9 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченому вчинити спроби ухилитися від суду.

При продовженні запобіжного заходу, районним судом було враховано позитивні характеризуючі матеріали щодо ОСОБА_9 , а також відомості про стан його здоров`я, та колегія суддів погоджується з висновками суду про те, що інший більш м`який запобіжний захід не зможе перешкодити настанню існуючих ризиків, а доказів того, що за станом здоров`я ОСОБА_9 не може утримуватися під вартою, не надано.

Щодо вимог апеляційної скарги про визначення застави ОСОБА_9 , то відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, що на даний час діє воєнній стан через військову агресію РФ та ОСОБА_9 інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, що мають виключну суспільну небезпечність та несуть загрозу національній безпеці України, визначення застави ОСОБА_9 за таких умов, на переконання колегії суддів, є неможливим.

Окрім того, такими що не відповідають вимогам КПК, є ствердження захисника про незаконність ухвали через порушення правил територіальної підсудності, з огляду на те, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні складено у службовому кабінеті №74 ВП 2 ХРУП 2 ГУНП в Харківській області, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Невельська, 1/32, тобто у межах територіальної юрисдикції Фрунзенського районного суду м. Харкова.

Відповідно до ч. 9 ст. 615 КПК України під час дії воєнного стану обвинувальні акти, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності скеровуються та розглядаються судами, у межах територіальної юрисдикції яких вчинено кримінальне правопорушення, а в разі неможливості з об`єктивних причин здійснювати відповідним судом правосуддя - судом, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, що закінчив досудове розслідування, або іншим судом, визначеним у порядку, передбаченому законодавством.

Як зазначає сам захисник, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002310 від 10.07.2022, здійснювалося та було закінчено УСБ України в Харківській області, що знаходиться в межах територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Харкова.

Сам факт складання обвинувального акту поза межами розташування УСБ України в Харківській області, не спростовує того, що вказаний орган проводив та закінчив досудове розслідування, а отже відсутні підстави вважати, що обвинувальний акт був направлений не до того суду.

За наведених обставин, рішення районного суду є законним та належним чином вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 - захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 27 квітня 2023 року щодо ОСОБА_9 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4