Справа № 606/497/22
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

04 липня 2023 року м. Теребовля Теребовлянський районний суд Тернопільської обл.

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши матеріали кримінального провадження № 0000012 про обвинувачення

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, тимчасово не працює, депутатом не являється, раніше судимої: 22.07.2021 року Теребовлянським районним судом Тернопільської області за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт 80 годин,

за ч. 2 ст. 389 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

22 липня 2021 року, вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області, ОСОБА_5 , була визнана винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України та призначено їй покарання у виді 80 (вісімдесят) годин громадських робіт. Вказане покарання ОСОБА_5 , повинна була відбувати по місцю свого проживання на території комунального підприємства Теребовлянської міської ради «Теребовля» в м.Теребовля Теребовлянської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області.

Засуджена ОСОБА_5 29 жовтня 2021 року з`явилася за викликом у Тернопільський районний сектор №5 філії ДУ «Центр пробації» в Тернопільській області, де вона під підписку була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт, а також попереджена про кримінальну відповідальність за ст.389 КК України у випадку ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Також їй роз`яснено, що є саме ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт. ОСОБА_5 видано направлення на відбування покарання в КП «Теребовля».

Надалі, відповідно до наказу №81 від 01 листопада 2021 року начальника комунального підприємства Теребовлянської міської ради «Теребовля» в м.Теребовля Теребовлянської територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області засуджену ОСОБА_5 прийнято на роботу у вказане підприємство та 01 листопада 2021 року вона повинна була приступити до роботи.

Однак, знаючи про порядок відбування покарання у виді громадських робіт, будучи попередженою про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України, засуджена ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність та наслідки своїх дій, діючи умисно, маючи реальну можливість виконати покарання, внаслідок умисної бездіяльності здійснила ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області, що виразилося у порушенні вимог ч.1,2 ст.36, ст.37 та ч.3 ст.40 КВК України.

З 01.11.2021 року до роботи не приступила та без поважних причин для виконання громадських робіт не з`являлася. На визначеному об`єкті відпрацювала лише 16 годин, з`явившись на роботу в період листопад 2021-січень 2022 лише 15-17 листопада 2021 та 17.01.2022.

Таким чином, ОСОБА_5 ухилялась від відбування покарання у виді громадських робіт шляхом: систематичного невиконання встановлених обов`язків; порушення порядку та умов відбування покарання, невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

На даний час засуджена ОСОБА_5 із 80 годин громадських робіт, які були призначенні їй Теребовлянським районним судом не відпрацювала 64 години.

ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаюється, погоджується з усіма доказами, зібраними органом досудового розслідування, які доводять її вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду, та дала показання, що вона вину визнає, та пояснила, що їй було відомо про вид покарання громадські роботи, згодна з пред`явленим їй обвинуваченням в майбутньому зобов`язується відбути призначене судом покарання.

За таких обставин, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, переконавшись в істинності та добровільності позиції обвинуваченої ОСОБА_5 про відмову у дослідженні доказів, її правильному розумінні недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та позбавлення права на оскарження фактичних обставин вчинених ним кримінального проступку, вважає визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись тільки допитом обвинуваченого.

Проаналізувавши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведення вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, і що її дії кваліфіковано правильно, як ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання, необхідного й достатнього для виправлення ОСОБА_5 відповідно до статей 50, 65 КК України, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винної, її негативну характеристику, а також те, що вона раніше судима, із врахуванням обставин, які пом`якшують покарання згідно ч. 1 ст. 66 КК України - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, приходить до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч.2 ст. 389 КК України у виді обмеження волі, із застосуванням п.4 ч.1 ст.72 КК України та невідбуту частину громадських робіт у кількості 64 годин, призначених ОСОБА_5 за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2021 року року, перевести у 8 днів обмеження волі, із застосуванням ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за новим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Теребовлянського районного суду від 22 липня 2021 року, і остаточно призначити покарання у виді обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнивши її від відбуття покарання з випробуванням, так як її виправлення можливе без ізолювання від суспільства, поклавши на неї обов`язки, згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Керуючись ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити їй покарання за ч.2 ст.389 КК України 1 рік обмеження волі.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України невідбуту частину покарання у виді громадських робіт у кількості 64 годин, призначених ОСОБА_5 за вироком Теребовлянського районного суду Тернопільської області від 22 липня 2021 року, перевести у 8 днів обмеження волі.

Згідно з ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Теребовлянського районного суду від 22 липня 2021 року - 8 днів обмеження волі і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 року 8 днів обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України звільнити її від відбування покарання, з випробуванням та встановити іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Згідно п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого обов`язок періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути апеляцію до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ ОСОБА_6