ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/1942/23

Провадження № 1-кс/210/1257/23

"29" травня 2023 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 ,у кримінальному провадженні №0000411 від 06 квітня 2023 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Селенгінськ Кабанського району Республіки Бурятія російської федерації, громадянина України, який має професійно-технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, утриманців не має, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, а саме:

- 06.04.2012 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.186, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.11.2012 іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 6 місяців. 03.04.2014 звільнено з Бердянської ВК Запорізької області (№77) умовно-достроково на невідбутий строк покарання 2 місяці позбавлення волі;

- 22.04.2015 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.395 КК України до покаранням у вигляді арешту строком на 4 місяці;

- 17.06.2015 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік 7 місяців. 19.05.2016 звільнено з Солонянської ВК Дніпропетровської області (№21) по відбуттю строку покарання;

- 29.12.2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт;

- 19.05.2022 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 21.06.2022 року Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч.2 ст.389, ч.1 ст.71, ч.1 ст. 72 КК України до 1 місяця 5 днів арешту. Вирок Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2022 виконувати самостійно. 30.09.2022 року звільнений з Криворізької УВП Дніпропетровської області (№3) по відбуттю строку покарання,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29 травня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з клопотанням звернулася слідчий СВ відділення поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Клопотання слідчий мотивує тим, що діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, діючи в умовах правового режиму воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України (запроваджений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, дію якого продовжено, зокрема Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-IX від 07.02.2023), будучи засудженим вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2022 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України, тобто діючи повторно, 06 квітня 2023 року приблизно о 02:00 год. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем мешкання свідка ОСОБА_7 з дозволу останнього за адресою: АДРЕСА_2 , з житлової кімнати вказаної квартири шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю очевидців, таємно викрав мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9 NFC», кольору midnight gray, 2GB RAM 32 GB ROM, SN: НОМЕР_1 , IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , вартістю 2452 гривні 50 копійок, що знаходився на ліжку у вказаній кімнаті та належить потерпілому ОСОБА_8 , а також грошові кошти в сумі 700 гривень двома купюрами 500 гривень та 200 гривень, що перебували у прозорому чохлі викраденого мобільного телефону.

Після чого, ОСОБА_5 , поспішно вийшовши з кімнати, залишив приміщення зазначеної квартири, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди у вигляді матеріальних збитків у розмірі 3152 гривні 50 копійок.

Дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_5 , 06 квітня 2023 року приблизно о 02:00 год., знаходячись за місцем мешкання свідка ОСОБА_7 з дозволу останнього за адресою: АДРЕСА_2 , реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення офіційних документів, будучи впевненим, що його дії носять таємний характер, з житлової кімнати вказаної квартири шляхом вільного доступу таємно викрав безконтактну платіжну картку «Monobank» № НОМЕР_4 , що не потребує введення пін-кода при здійсненні розрахунку, емітовану АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я потерпілого ОСОБА_8 , яка перебувала у прозорому чохлі викраденого мобільного телефону потерпілого ОСОБА_8 марки «Xiaomi Redmi 9 NFC» з IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , діючи з корисливих мотивів та метою подальшого використання платіжної картки для незаконного заволодіння грошовими коштами потерпілого.

Після чого, ОСОБА_5 місце вчинення злочину з вказаним офіційним документом залишив, обернувши його на свою користь та розпорядившись ним за власним розсудом.

Дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, за ознаками викрадення офіційних документів, вчиненого з корисливих мотивів.

Крім того, діючи з прямим умислом на таємне викрадення чужого майна, тобто усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його шкідливі наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів щодо незаконного збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливу мету збагатитись, діючи в умовах правового режиму воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації проти України (запроваджений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-ІХ від 24.02.2022, дію якого продовжено, зокрема Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2915-IX від 07.02.2023), будучи засудженим вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.05.2022 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України, тобто діючи повторно, 06 квітня 2023 року в період часу з 03:00 по 07:00 год., ОСОБА_5 , попередньо заволодівши у злочинний спосіб безконтактною платіжною карткою «Monobank» № НОМЕР_4 , емітованою АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» на ім`я потерпілого ОСОБА_8 , реалізовуючи єдину злочинну мету - незаконно заволодіти грошовими коштами, які перебували на банківському рахунку потерпілого ОСОБА_8 номер НОМЕР_5 , таємно їх викрав, здійснивши розрахунок за допомогою зазначеної картки за купівлю товарів на АЗС «Окко» за адресою: вул. Пісочна, 7А, м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом проведення шістьох транзакцій, а саме: транзакція о 03:09 год. на суму 106 гривень; транзакція о 03:10 год. на суму 83 гривні; транзакція о 03:13 год. на суму 1299 гривень, транзакція о 03:43 год. на суму 189 гривень; транзакція о 03:50 год. на суму 83 гривні, транзакція о 06:56 год. на суму 269 гривень 88 копійок.

06.04.2023 о 07:12 год., перебуваючи у торгівельному приміщенні магазину «АТБ-Маркет» ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: вул. Нікопольське шосе, 1Б, м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ОСОБА_5 здійснив розрахунок за купівлю товару на суму 530 гривень 50 копійок за допомогою вказаної вище платіжної картки потерпілого ОСОБА_8

06.04.2023 о 08:19 год., перебуваючи у торгівельному приміщенні магазину «АТБ-Маркет» ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: вул.Соборності, 29П, м. Кривий Ріг, ОСОБА_5 здійснив розрахунок за купівлю товару на суму 171 гривня 40 копійок за допомогою вказаної вище платіжної картки потерпілого ОСОБА_8

06.04.2023 о 08.44 год. перебуваючи біля банкомату АТ «Приват Банк» за адресою: вул.Соборності, 29П, м. Кривий Ріг, ОСОБА_5 , за допомогою вищезазначеної картки, шляхом проведення однієї транзакції зняв готівкові кошти з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_8 НОМЕР_5 АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» у сумі 1715 гривень 30 копійок.

Після чого, ОСОБА_5 місце вчинення кримінального правопорушення залишив, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядившись ним за власним розсудом, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди у вигляді матеріальних збитків у розмірі 4447 гривень 08 копійок.

Дії ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

У судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого та зазначила, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу, тому просив суд його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні просив застосувати менш суворий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просив застосувати до підозрюваного менш суворий запобіжний запобіжний ніж тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши доводи прокурора, підозрюваного та його захисника,дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Дата ратифікації 17.07.97 р., дата набуття чинності 11.09.97р.) кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі Єлоєв проти України (Заява № 17283/02), рішення Європейського суду з прав людини від 6 листопада 2008 року, суд зазначив, що пункт 4 статті 5 Конвенції забезпечує заарештованим чи затриманим особам право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи. Це означає, що компетентний суд має перевірити не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, яка стала підставою для затримання, а також мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою (справа Буткевічюс проти Литви (Butkevicius v. Lithuania), № 48297/99, п. 43, ECHR 2002-II).

26 травня 2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було повідомлено про підозру на підставі зібраних доказів у кримінальному провадженні №0000411.

Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження, а саме: протоколами огляду місця події від 07.04.2023, від 10.04.2023, від 11.04.2023; протоколами зняття показань технічних приладів, технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки відеозапису від 07.04.2023, від 12.04.2023; показаннями потерпілого: ОСОБА_8 , наданими під час допиту 06.04.2023 та додаткового допиту від 07.04.2023; показаннями свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками: свідкові ОСОБА_9 від 19.04.2023; свідкові ОСОБА_10 від 24.04.2023, свідкові ОСОБА_12 від 28.04.2023; протоколами огляду оптичних дисків від 12.04.2023, від 14.04.2023, від 26.04.2023; електронними документами відеозаписами, що містяться на вказаних носіях; протоколами огляду оптичних дисків за участі свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 ; висновком експерта № 1690 від 13.04.2023 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи; речовими доказами оптичними дисками (носіями), на яких містяться електронні документи (відеозаписи з камер відеоспостереження, оглянуті 12.04.2023, 14.04.2023, 26.04.2023); речовим доказом фіскальним чеком, вилученим в ході огляду місця події від 07.04.2023 року.

Слідчий суддя враховує позицію Європейського Суду з прав людини, що наведена в чисельних рішеннях («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому слід зауважити, що на даному етапі провадження суд не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину.

Відповідно до ст. 183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , слідчий суддя враховує вимоги п.п 3.4.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Таким чином, обставини викладені в клопотанні та матеріалах, наданих слідчим, доводять про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 185 КК України та свідчать про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Діяння ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 357 КК України, відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, за який передбачене покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років та ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за яке передбачено законом покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Підозрюваний ОСОБА_5 не працевлаштований, тобто відсутнє законне джерело доходів, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, неодружений, осіб на утриманні не має, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків, тому усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від суду.

Крім того, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 російська федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян України існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

Вищевказані обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Крім того, підозрюваний раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, підозрюється у вчиненні злочину проти власності в період іспитового строку. Вказане свідчить про його стійку злочину діяльність, разом з тим законних джерел доходу не має, та в зв`язку з чим вчиняє корисливі кримінальні правопорушення, тому зазначені обставини дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інший злочин.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд, приходить до висновку, що підозрюваний може здійснити вплив на недопитаних під присягою свідків та потерпілого.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що прокурор довів у судовому засіданні недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного для запобігання ризикам передбаченим п.п 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

У свою чергу, такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначених ризиків.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом. Розмір застав визначається у межах - щодо особи підозрюваної чи обвинуваченої у вчинені тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткових мінімумів доходів громадян.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_5 , а також беручі до уваги наявність вищевказаних ризиків, є об`єктивні підстави вважати, що для забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави, необхідно визначити розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України для підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів, а саме двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного альтернативний запобіжних захід у вигляді застави, який може бути ним внесений у будь-який момент, вважає за необхідне відповідно до ст.194 ч.5 КПК України покласти на нього ряд обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Виходячи з вищевикладеного та на підставі ст.ст. 29, 55, 62, 63, 129 Конституції України та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 197, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Криворізької південної окружної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 28 липня 2023 року включно.

Визначити розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 53680,00 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 - з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 на строк до 28 липня 2023 року наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора або суду із населеного пункту, в якому він проживає;

- утримуватись від спілкування із свідками, потерпілою по кримінальному провадженню, крім участі у процесуальних діях.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно до ч.ч.8, 9 ст.182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Термін дії ухвали до 28 липня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали суду складено 29 травня 2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1