ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_6

захисника (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_7

підозрюваного (в режимі

відеоконференції) ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Пантелеймонівка Горлівського району Донецької області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця загальної мобілізації, розвідника 3 розвідувального відділення 3 розвідувального взводу розвідувальної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13липня 2023 року клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000306 від 15.05.2023 року було задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, до 15 серпня 2023 року включно, без визначення розміру застави, з утриманням на гауптвахті.

Рішення суду обгрунтовано тим, що ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 17.05.2023 року відносно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13.07.2023 року.

Постановою керівника Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_10 від 13.07.2023 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000306 від 15.05.2023 року, строком до трьох місяців, тобто до 16 серпня 2023 року.

Як зазначив слідчий суддя, прокурором, слідчим доведено, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого. Тож, підозрюваний, намагаючись уникнути покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Ризики, що підозрюваний ОСОБА_11 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, слідчий суддя визнав не доведеними, які не знайшли свого підтвердження під час судового засідання.

З огляду на наведене слідчий суддя дійшов висновку, що запобігти зазначеним ризикам можливо лише шляхом продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, позаяк судом не встановлено дієвих стримуючих чинників, які б забезпечили належну процесуальну поведінку підозрюваного, отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який вказували підозрюваний та його захисники, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Крім того, з урахуванням п.1 ч.4 ст.183, ст.ст. 177, 178 КПК України слідчий суддя не визначає розмір застави, оскільки ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_12 просить скасувати ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 13.07.2023 року та ухвалити нову, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід.

В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що в клопотанні слідчого та в ухвалі суду не зазначені обставини, які б свідчили про те, що заявлені раніше ризики не зменшились, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Зазначає, що всі перелічені стороною обвинувачення та судом ризики не обґрунтовані відповідними доказами.

Так, не знайшли свого підтвердження намагання підозрюваним ОСОБА_8 переховуватися від слідства і суду через його начебто ухиляння від повернення на службу до ЗСУ, оскільки відповідно до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №3230 від 05.12.2022 року ОСОБА_11 проходив лікування як солдат в/ч НОМЕР_1 в період з 17.11.2022 року до 05.12.2022 року у КНП «Черкаський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни Черкаської обласної ради» м. Черкаси. Але стороною обвинувачення та судом не врахований стан здоров`я його підзахисного під час обрання відносно нього суворого запобіжного заходу, та вказані відомості не досліджувались. Втім, ОСОБА_11 потребує постійного догляду та медікаментозного лікування, проживав останній час після повернення зі стаціонарного лікування разом зі своєю дружиною, яка є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_2 , та не заперечує, щодо його перебування під домашнім арештом за вказаною адресою. Водночас підозрюваний раніше не судимий, добре характеризується за місцем проживання, має стійкі соціальні зв`язки, проживає разом з дружиною та донькою.

Також захисник вказує на те, що підозрюваний не заперечує обставин ДТП та причетності до вказаного наїзду на неповнолітніх пішоходів, він тільки зазначає, що його автомобіль рухався у некерованому стані під час заносу та він не побачив моменту наїзду, тому як автомобіль рухався з одного боку в іншій бік, під відповідним кутом та задньою частиною в напрямку заносу до моменту наїзду на дерево.

Як зауважує адвокат, неодноразово в якості аргументації ризиків переховування від слідства зазначається, що ОСОБА_11 зник з місця ДТП, однак стороною обвинувачення та судом не було враховано той факт, що він на той момент керував автомобілем Volkswagen Golf р.№ НОМЕР_2 , перевозячи на передньому пасажирському сидінні свою неповнолітню доньку ОСОБА_13 , 2015 року народження, яка дуже перелякалась обставин заносу та дорожньо-транспортної пригоди. Підозрюваний, оцінивши на місці ситуацію та не виявивши постраждалих намагався якомога швидше відвезти свою доньку до дому та заспокоїти її, тому як бачив її важкий психологічний стан. Під час подальшого руху та пошкоджень ходової частини автомобіля був змушений залишити автомобіль «Volkswagen Golf» р.№ НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_14 , та звернутись за допомогою до знайомого ОСОБА_15 , який підвіз його на своєму автомобілі «Geely МК» до поліцейських, що чекали біля АЗС, на в`їзді до м. Добропілля Донецької області.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення даної апеляції, перевіривши матеріали судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів, слідчими в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області, під процесуальним керівництвом Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000306 від 15.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

15 травня 2023 року о 16:06 годині солдата ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 207, 208 КПК України.

16 травня 2023 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

17 травня 2023 року ОСОБА_11 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 13 липня 2023 року.

04.07.2023 слідчий звернувся до керівника Донецької спеціалізовальної прокуратури у сфері оборони з клопотанням про продовження строку досудового розслідування до 3 місяців, тобто до 15 серпня 2023 року.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2023 року клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Покровського відділу Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000306 від 15.05.2023 року було задоволено та продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 в межах строку досудового розслідування, до 15 серпня 2023 року включно, без визначення розміру застави, з утриманням на гауптвахті.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування виняткового запобіжного заходу та умови, за яких продовження строку тримання під вартою є можливим.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого судом першої інстанції були дотримані.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Тож, під час судового розгляду слідчий суддя достатньою мірою з`ясував дані, які вказують на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, оскільки достатні підстави для такого висновку підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколами допиту свідків та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Також слідчий суддя перевірив доводи клопотання слідчого щодо існування обставин, які свідчать про те, що ризики, які були підставою для обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшилися. Так, ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду підтверджується, тим що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 8 років, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Крім того, підозрюваний після вчинення кримінального правопорушення залишив місце ДТП та певний час переховувався від правоохоронних органів, поки не був затриманий. Крім того, підозрюваний вже вчинив дії, пов`язані з ухиленням від контролю осіб, наділених відповідними повноваженнями, оскільки ухилився від проходження військової служби шляхом неповернення з лікувального закладу, не повідомивши про це своїх командирів.

Ризик незаконного впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні підтверджується тим, що підозрюваний може вплинути на свідків з метою спонукання їх до зміни наданих ним небажаних для підозрюваного показань як на слідстві, так і в суді. Крім того, приховування слідів кримінального правопорушення та ухилення від притягнення до кримінальної відповідальності превалює в свідомості підозрюваного над повагою та забезпеченням фізичної цілісності малолітніх потерпілих та свідків. Таким чином існує велика вірогідність, що з метою уникнення кримінальної відповідальності на потерпілих та свідків може бути здійснено тиск з боку підозрюваного.

Імовірність впливу на потерпілого та свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджання кримінальному провадженню будь-яким чином. Крім цього, підозрюваний, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення досудового розслідування.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, на думку колегії суддів, є правильним висновок слідчого судді про те, що встановлені ним ризики у сукупності з іншими обставинами свідчать про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_8 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею було взято до уваги те, що органом досудового розслідування проводяться слідчі (розшукові) дії, спрямовані на отримання доказів, у зв`язку з чим для повного та неупередженого розслідування у кримінальному провадженні необхідно вилучити з КНП «Добропільська ЛІЛ», де на даний час проходить курс стаціонарного лікування малолітній потерпілий ОСОБА_16 ; проведення та отримання висновку судово-медичної експертизи для встановлення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, отриманих малолітнім потерпілим ОСОБА_16 в результаті ДТП 15.05.2023; отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження висновку судової медичної експертизи (імунологічної експертизи), яку призначено, однак до теперішнього часу її проведення не завершено; отримання та долучення до матеріалів кримінального провадження завірених копій матеріалів службового розслідування, яке проводиться військовою частиною; повідомлення ОСОБА_8 про підозру в остаточній редакції (з урахуванням висновків отриманих експертиз), виконання вимог ст. 290 КПК України, а саме відкриття матеріалів кримінального провадження та надання їх для ознайомлення стороні захисту та потерпілим; складання та вручення обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування; проведення інших слідчих та процесуальних дій, в яких виникне необхідність під час досудового слідства.

В даному випадку колегія суддів приходить до висновку про те, що слідчий суддя в цілому обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_11 , а також даних про особу підозрюваного, за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив строк тримання її під вартою в межах строків досудового розслідування.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування (продовження) запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_11 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя цілком законно та обґрунтовано не визначив розмір застави під час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З огляду на наведене апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга сторони захисту є необгрунтованою та не підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 13липня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3