Справа № 461/5338/23
Провадження № 1-кс/461/3591/23
УХВАЛА

06.07.2023 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000662 від 24.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України,

з участю сторін кримінального провадження:

слідчої ОСОБА_5

захисника ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

захисник ОСОБА_4 03.07.2023 звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, у якій просить скасувати постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000662 від 24.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а саме постанови старшого слідчого в ОВС Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_6 від 14.08.2017 та від 22.10.2019, а також постанову слідчого Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_7 від 08.02.2018.

В обґрунтування скарги покликається на те, що в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, яке перебуває у Слідчому управлінні Головного управління Національної поліції у Львівській області, за участю ОСОБА_3 , як свідка, вчинено низку слідчих дій. Перебуваючи у статусі свідка, не маючи жодних законних перешкод для виїзду за межі України, 08.05.2017 ОСОБА_3 разом із своєю дружиною ОСОБА_8 та двома малолітніми дітьми ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виїхали в Республіку Польща, звідки вони всі разом попрямували у Королівство Іспанії, де він офіційно працював та постійно проживав разом зі своєю сім`єю. 24.07.2017 слідчим скеровано доручення про надання детальної інформації про перетин ОСОБА_3 державного кордону України, а 26.07.2017 слідчим, за погодженням з прокурором, складено щодо останнього повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Не лише не дочекавшись відповіді на вищезгадане доручення, а й не маючи жодних відомостей, а тим більше доказів належного повідомлення ОСОБА_3 про підозру, а також доказів ухилення його від досудового розслідування, 14.08.2017 слідчий ОСОБА_6 виніс постанову про оголошення підозрюваного в розшук, а також постанову про зупинення досудового розслідування. При цьому, жодних відомостей про те, яким чином ОСОБА_3 ухиляється від органу досудового розслідування та чим це підтверджується, у жодній із цих постанов не вказано, як і не вказано про те, які саме слідчі (розшукові) дії та інші процесуальні дії вчинені, з метою встановлення його місцезнаходження, що свідчить про незаконність, безпідставність та необґрунтованість як постанови про оголошення його в розшук, так і постанови про зупинення досудового розслідування. Оскільки ОСОБА_3 з 08.05.2017 по даний час перебуває за межами України і в Україну не повертався, про складене щодо нього повідомлення про підозру він не знав, ніхто йому про нього не повідомляв і таке повідомлення йому не вручене у спосіб, передбачений КПК України (доказів протилежного не існує). В подальшому, листом від 24.01.2018 Сектор міжнародного поліцейського співробітництва ГУ НП у Львівській області повідомив на запит слідчого ОСОБА_7 про те, що станом на 24.01.2018 ОСОБА_3 перебуває у міжнародному розшуку Генерального секретаріату Інтерполу, з метою встановлення місця проживання. 07.02.2018 слідчий ОСОБА_7 виніс постанову про відновлення досудового розслідування, а 08.02.2018 виніс постанову про зупинення досудового розслідування. 19.01.2022 слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про оголошення ОСОБА_3 у міжнародний розшук, у якій зазначено про те, що останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності, переховується від органу досудового розслідування, прокуратури та суду; його місцезнаходження невідоме; з отриманої органом досудового розслідування інформації із Головного центру обробки спеціальної інформації Адміністрації Державної прикордонної служби України, ОСОБА_3 08.05.2017 перетнув державний кордон України у пункті пропуску «Краківець»; всі необхідні та можливі слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії проведені. У подальшому, 04.07.2022 слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про відновлення досудового розслідування, яку мотивовано тим, що на даний час ОСОБА_3 оголошений в розшук, так як з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органу досудового розслідування, прокуратури та суду і його місцезнаходження невідоме; на даний час виникла необхідність у проведенні слідчих процесуальних дій; досудове розслідування відновлювалось та зупинялось, а востаннє було зупинене 22.10.2019. Зазначає, що з усіх вищенаведених постанов про зупинення досудового розслідування, як і з постанови про оголошення ОСОБА_3 в розшук та оголошення його у міжнародний розшук, не вбачається які заходи були вжиті слідчим для встановлення його місцезнаходження, а встановлення факту переховування особи має передувати вчинення сукупності дій, спрямованих на визначення його місцезнаходження. Таким чином, постанови не відповідають вимогам ст.110 КПК України, оскільки не містять належного обґрунтування підстав оголошення ОСОБА_3 у розшук. Вказує, що ОСОБА_3 ніколи не переховувався від жодних правоохоронних органів, з України виїхав, тому що на той час тривала загальновідома на весь світ антитерористична операція на сході країни, пов`язана зі збройним нападом та агресією росії, яка трансформувалася в довготривалий та затяжний військовий конфлікт, а тому він обґрунтовано побоювався за свою безпеку та безпеку членів сім`ї, тому вирішив розпочати нове офіційне життя зі своєю сім`єю за межами України. Оскільки він на законних підставах, а саме не в статусі підозрюваного виїхав з України в Королівство Іспанії, тому він не мав встановленого законом обов`язку повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, так як станом на 08.05.2017 був у статусі свідка. Захисник вважає, що з метою виявлення місця проживання ОСОБА_3 за межами України та, за необхідності, вручення йому за її межами повідомлення про підозру, слідчі повинні були в порядку, передбаченому главою 43 КПК України, звернутися до відповідних органів за міжнародною правовою допомогою, а не оголошувати його в розшук. Однак ні слідчі, ні прокурори цього не зробили. Зібрані слідчим відомості та докази не свідчать про ухилення ОСОБА_3 від слідства, а відтак просить скасувати оскаржувані постанови слідчих.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав та просив її задовольнити, покликаючись на наведені в ній підстави.

Слідча ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечила щодо доводів скарги з підстав її необґрунтованості, просила відмовити у її задоволенні. Додатково пояснила, що ОСОБА_3 було оголошено в розшук, що стало підставою для винесення оскаржуваних постанов.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Згідно із ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора визначений главою 26 КПК України, а саме статтями 303-308.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора під час досудового розслідування здійснюється відповідно до правил ст. 306 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як вбачається з матеріалів скарги, ВРЗСТ Слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000662 від 24.10.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

В ході досудового розслідування даного кримінального провадження 26.07.2017 ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання обвинувачення управління організації і процесуального керівництва у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 14.08.2017 досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000662 від 24.10.2014, зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови від 14.08.2017 про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000662 від 24.10.2014, підозрюваного ОСОБА_3 у зв`язку із невстановленим його місцезнаходженням, оголошено в розшук.

Окрім цього, після відновлення досудового розслідування постановою слідчого від 07.02.2018, згідно із постановою слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 від 08.02.2018 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України у зв`язку із оголошенням підозрюваного ОСОБА_3 в розшук.

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 від 22.10.2019 досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000662 від 24.10.2014, зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України.

Згідно із постановою слідчого ВРЗСТ СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 оголошено у міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_3 . Тим же слідчим постановою від 04.07.2022 досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000662 від 24.10.2014 відновлено.

Зазначеними вище постановами встановлено, що ОСОБА_3 з метою ухилення від кримінальної відповідальності переховується від органу досудового розслідування, прокурора та суду, і його місцезнаходження невідоме. Окрім цього, з отриманої досудовим розслідуванням інформації вбачається, що ОСОБА_3 08.05.2017 перетнув державний кордон України в пункті пропуску «Краківець».

Також, як вбачається з матеріалів скарги, слідчими в ході досудового розслідування даного кримінального провадження, вчинялись процесуальні дії у межах міжнародного співробітництва.

Слідчий суддя не приймає до уваги доводи захисника про те, що слідчими не вжито всіх заходів щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 до оголошення його у розшук, оскільки перевірка повноти проведення таких процесуальних та слідчих дій не входить до повноважень слідчого судді, а є виключною компетенцією прокурора (ч. 2 ст. 36 КПК України), що вочевидь була реалізована ним. Відповідно, і рішення щодо відновлення досудового розслідування, у зв`язку із наявністю потреби у проведенні тих чи інших слідчих чи процесуальних дій є виключною компетенцією сторони обвинувачення. Слідчий суддя не вправі під час розгляду скарг на постанову про зупинення кримінального провадження визначати за слідчого та прокурора, які саме слідчі чи процесуальні дії їм слід провести та у який час, оскільки таке втручання у їх повноваження не узгоджуватиметься із завданнями судового контролю.

Відтак, підставами для оголошення підозрюваного у розшук (державний, міждержавний, міжнародний) є відсутність під час досудового розслідування відомостей про його місцезнаходження або перебування такої особи за межами України та неявка без поважних причин на виклик слідчого, прокурора, суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.280 КПК України досудове розслідування може бути зупинене після повідомлення особі про підозру у разі, якщо оголошено в розшук підозрюваного; наявна необхідність виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчими, у провадженні яких перебувало на досудовому розслідуванні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000662 від 24.10.2014, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, з дотриманням передбачених КПК України вимог, 14.08.2017, 08.02.2018 та 22.10.2019 були винесені постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, зокрема, у зв`язку з оголошенням в розшук підозрюваного, необхідністю виконання процесуальних дій у межах міжнародного співробітництва, а тому підстав для скасування зазначених постанов про зупинення досудового розслідування немає, що є підставою для відмови у задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 2, 9, 110, 280, 303, 306, 307, 309, 370-372, 376 КПК України,

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанови про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000662 від 24.10.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України, відмовити.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 07.07.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1