ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 676/3593/19

Провадження № 11-кп/4820/556/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Хмельницького апеляційного суду в режимі відеоконференції судове провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від покарання, призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року з випробуванням після закінчення іспитового строку, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Кам`янець-Подільського суду Хмельницької області від 22 червня 2023 року, відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від покарання, призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року з випробуванням після закінчення іспитового строку.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 прохає скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою звільнити його від призначеного покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_7 та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги, прохали її задовольнити, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги засудженого, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Згідно п. 9 ч.1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст.539 цього кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ч. 1ст. 78 КК України та ч. 2ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, звільняється судом від призначеного йому покарання. Отже, згідно діючого законодавства, звільнення засудженого від призначеного йому судом покарання після закінчення іспитового строку можливе лише за умов, що він виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення. Положеннями ч. ч. 2, 3 ст. 78 КК України унормовано, що якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання. У разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу. За дослівним змістом вказаної норми, в ній не йде мова про те, що факт вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку повинен бути підтверджений вироком суду, який набрав законної сили, оскільки, відповідно до загальних положень закону України про кримінальну відповідальність, поняття вчинення кримінального правопорушення, не є тотожнім поняттю визнанню винуватим та засудженню за вчинення кримінального правопорушення, а тим більше поняттю засудженого у кримінальному провадженні.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», частиною 2 статті 75 КК України передбачено, що суд за наявності визначених законом підстав може ухвалити рішення про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. Виходячи з цих положень закону, а також зі змісту частини 3 статті 78 КК України, у разі вчинення особою під час іспитового строку нового злочину суди мають розцінювати це як порушення умов застосування статті 75 КК України про звільнення від відбування покарання з випробуванням і призначати покарання за сукупністю вироків на підставі статті 71 КК України. У таких випадках повторне звільнення від відбування покарання з випробуванням є неприпустимим.

Тобто, вирішуючи питання про звільнення, суд повинен врахувати, що вчинення засудженим протягом іспитового строку будь-якого ступеня тяжкості нового кримінального правопорушення визнається законом найсуттєвішим порушенням умов випробування.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджений 5 липня 2019 року за ч.2ст. 286 КК України до покарання виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на два роки, на підставі ст.75 КК України, ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вирок набрав законної сили, прийнятий до виконання, органом пробації заведена особова справа №84/2019.

У Кам`янець-Подільському міськрайонному суді Хмельницької області перебуває на розгляді обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , згідно якого останнього обвинувачують у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України. Проте, станом на час звернення із клопотанням до суду вирок щодо ОСОБА_7 не винесено, триває судовий розгляд, ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою з альтернативним запобіжним заходом у виді застави - 105100 грн.

Одночасно суд правильно врахував, що відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Аналогічні положення містить ч. 1 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України, якою визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді чотирьох років позбавлення з позбавлення права керування транспортними засобами строком на два роки.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, звільнено ОСОБА_7 від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з встановленням іспитового строку на два роки та зобов`язано його не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу пробації, повідомляти органи пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та з`являтись у ці органи на реєстрацію.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 15 жовтня 2019 року вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 липня 2019 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 березня 2019 року за № 0000364 щодо ОСОБА_7 залишено без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Як вбачається з долученої органом пробації картки на особу, яка вчинила рецедивний злочин за період строку випробування, засуджений ОСОБА_7 характеризується посередньо, 3 серпня 2020, тобто протягом першого року іспитового строку його притягнуто до кримінальної відповідальності за новий тяжкий злочин - ч.2 ст. 307 КК України.

Проаналізувавши дані про поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а також дані, що характеризують особу засудженого в цілому, колегія суду вважає, що суд прийняв правильне рішення.

Отже, суд правильно зазначив, що наявність вказаних обставин хоча і не доводить винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення в період призначеного йому іспитового строку, проте впливає на законність рішення суду про звільнення засудженого з випробуванням від призначеного покарання за вироком суду, який набрав законної сили, а тому рішення про звільнення засудженого від покарання з випробуванням, у зв`язку із закінченням іспитового строку, наразі є передчасним.

Зважаючи на те, що безпідставне звільнення від покарання особи, яка в період іспитового строку вчинила нові кримінальні правопорушення, прямо суперечить загальним засадам кримінального провадження таким як законність та рівність перед законом і судом, колегія суддів приходить до висновку, про необґрунтованість апеляційної скарги.

Виходячи з цього, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно відмовив в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від покарання, призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року з випробуванням після закінчення іспитового строку, а підстави для задоволення клопотання були відсутні.

Керуючись ст.ст.404,407,419, 537, 539 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2023 року - залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 червня 2023 року про відмову у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про звільнення його від покарання, призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 липня 2019 року з випробуванням після закінчення іспитового строку- залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: