Справа № 946/3143/23
Провадження № 1-кс/946/974/23
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2023 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого - ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4 , підозрюваного - ОСОБА_5 , захисника - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон Херсонської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, офіційно непрацюючого, офіційно не одруженого, має двох неповнолітніх дітей, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В клопотанні слідчого зазначається, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке 02.05.2023 року внесене до Єдиного реєстру досудового розслідування за №0000542, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених п.12 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 396 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 30.04.2023 в день, більш точно час не встановлений, вступив у злочинну змову з ОСОБА_7 на вчинення умисного вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Далі, 30.04.2023 біля 17:40 годин ОСОБА_5 з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які не вступали в змову з останніми на умисне вбивство ОСОБА_8 та умислу на його вбивство не мали, а лише були обізнані від ОСОБА_7 . про необхідність надання йому допомоги в залякуванні ОСОБА_8 шляхом їх присутності, та разом з ОСОБА_7 на автомобілі ВАЗ 21061 білого кольору реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та під керуванням останнього, взявши із собою заздалегідь заготовлений інвентар для викопування землі - лопату та вили, прибули до будинку АДРЕСА_3 , за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 , де покликали останнього для вияснення відносин з приводу конфлікту, що напередодні виник між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 , розуміючи, що не зможе надати опір групі осіб,був вимушений виконати вказівку ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та сісти в зазначене авто та проїхати разом з ними для вирішення конфлікту в іншому місці.

Далі вказані особи прослідували на вказаному авто до лісового насадження лінійного типу, яке розташоване в північно-західному напрямку від. с. Броска, Ізмаїльського району Одеської області, на відстані приблизно 750 метрів від автодороги Т1631, за координатами:45.387917, 28.780110. Далі, перебуваючи на вказаній ділянці місцевості ОСОБА_7 та ОСОБА_5 почали в присутності ОСОБА_8 відшукувати на місцевості готові викопані чи пристосовані ями в землі, в яких можна закопати ОСОБА_8 , останній розумів, що вказані особи вчиняють дії, направлені на позбавлення його життя шляхом закопування в землі живцем, але опору не чинив, так як його воля була пригнічена переважаючою кількістю осіб та відсутністю сторонньої допомоги.

Не знайшовши викопаної ями на місцевості, ОСОБА_5 та ОСОБА_11 вирішили викопати самостійно яму в землі та поховати в ній живцем ОСОБА_8 . ОСОБА_5 разом і почергово зі змушеним потерпілим ОСОБА_8 почали копати яму в землі, використовуючи привезений в авто інвентар - лопату та вили.

Також, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 приймали участь в викопуванні вказаної ями, але не були обізнані про реальний умисел ОСОБА_5 та ОСОБА_7 на умисне позбавлення життя ОСОБА_8 , сприймаючи ці дії як залякування останнього, після викопування ями вони відійшли від ями, залишивши біля неї ОСОБА_8 разом з ОСОБА_5 та ОСОБА_7 .

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , умисно, усвідомлюючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_8 у результаті своїх дій та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що перебувають на віддаленій від населеного пункту місцевості та переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які б могли допомогти потерпілому, психологічно змусили потерпілого наказами лягти у вказану викопану яму в землі, після того, як ОСОБА_8 виконав вимогу ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , лігши у неї, реалізуючи умисел направлений на протиправне заподіяння смерті іншій людині, ОСОБА_5 за згоди та у присутності ОСОБА_7 , щільно закопав виритою землею живцем ОСОБА_8 у вказаній ямі, унеможлививши його самостійне звільнення. В результаті умисних дій ОСОБА_5 та ОСОБА_7 настала смерть потерпілого ОСОБА_8 на місці. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 являється удушення внаслідок асфіксії.

Після цього, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 з місця вчинення даного злочину на автомобілі поїхали та шляху слідування у присутності та за згодою ОСОБА_9 , ОСОБА_10 позбулись предметів вчинення даного злочину, а саме інвентарю - лопати та вил, яким була викопана яма.

На підставі викладеного, встановлено наявність достатніх доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12, ч. 2 ст. 115 КК України, за ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

06.05.2023 о 19:39 годині ОСОБА_5 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07 травня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Як посилається слідчий у своєму клопотанні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідством встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з метою зміни показань потерпілим, свідком чи іншими підозрюваними.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити, застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний в судовому засіданні себе винним визнав в повному обсязі, просив до вироку суду обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту для надання можливості працювати та допомагати своїй родині. Має на утримання неповнолітніх дітей. Розкаюється, переховуватися не буде.

Захисник в судовому засіданні просив обрати запобіжний захід у вигляд домашнього арешту. З 30.04.до 06.05.23р. підозрюваний мав змогу сховатися, однак не зробив це. Раніше не притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності. Відсутні докази намагань вичинити вплив на будь-кого з боку підозрюваного. Має постійне місце роботи та міцні соціальні зв`язки.

Вивчивши матеріали клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, приймаючи до уваги мету та підстави застосування запобіжного заходу, передбачені ст.177 КПК України, а також оцінивши в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України, слідчий суддя доходить наступного висновку.

Встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000542 від 02.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених п.12 ч. 2 ст. 115; ч. 1 ст. 396 КК України.

06.05.2023 о 19:39 годині ОСОБА_5 фактично затримано в порядку ст. 208 КПК України.

07 травня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, під час допиту як підозрюваного він визнав вину та виклав обставини вчинених ним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 06.05.2023, протоколом огляду трупу від 06.05.2023, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 , речовими доказами у кримінальному провадженні та іншими доказами у сукупності.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі, та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

При розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у тому числі, приймаються до уваги, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, наявність судимості, тощо.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини справа "Нечипорук і Йонкало проти України" термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Слідчий суддя приходить до висновку, що за даних обставин, на даній стадії кримінального провадження достатньо доказів, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Підставою для обрання до підозрюваного запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п.12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, суд оцінює в сукупності всі обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної, винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, а саме покарання у вигляді позбавлення волі строком від 10 до 15 років, або довічним позбавленням волі; вік та стан здоров`я підозрюваного не перешкоджають застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; відсутність у підозрюваного офіційного місця роботи;

відсутність у підозрюваного міцних соціальних зав`язків.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

На думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1,3, 5 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з метою зміни показань потерпілим, свідком чи іншими підозрюваними.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_5 , будучи мешканцем іншої області, який проживає на території м. Ізмаїла лише не тривалий час тимчасово, може переховується від органів досудового розслідування, з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Також, існує ризик того, що ОСОБА_5 може спробувати впливати на потерпілого, свідків та підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, з урахуванням того, що він з ними знайомий та йому відоме її місце проживання, всі четверо підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні являються знайомими між собою, обізнані про обставини вчинення даного особливо тяжкого кримінального правопорушення, а ОСОБА_5 може вплинути на них, зокрема шляхом прохань, домовленостей, умовлянь або погроз змушувати змінити показання з метою уникнення відповідальності за вказаний особливо тяжкий злочин.

Також може вчинити нові кримінальні правопорушення, зокрема і з метою приховування обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Існування зазначених ризиків доведено наявними об`єктивними даними, здобутими під час досудового розслідування.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст.29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи

Враховуючи вищевикладене, з огляду на доведення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, з огляду на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а також зважаючи на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілих, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з метою зміни показань потерпілим, свідком чи іншими підозрюваними та встановлення неможливості запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою.

Обставин, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, не встановлено.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Враховуючи положення ч.4 ст.183 КПК України, суд вважає за необхідне не визначати розмір застави.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати строків досудового слідства, в зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства.

Керуючись ст.ст.132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» до 04 липня 2023 року.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 04 липня 2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 10.05.2023р. о 13:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1