Справа № 202/9570/23
Провадження № 1-кс/202/4168/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

25 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, українки, громадянки України, маючої повну загальну середню освіту, не одруженої, утриманців не маючої, не працевлаштованої, зареєстрованої та фактично мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000270 від 22.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Лівобережною окружною прокуратурою.

25.05.2023 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Лівобережної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дане клопотання, згідно з протоколом автоматичного визначення слідчого судді, було передано слідчому судді 25.05.2023 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що 18.03.2023 приблизно о 18 год. 30 хв., (більш точний час у ході проведення досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_4 , знаходячись разом з ОСОБА_6 , біля першого під`їзду буд. № 18 по пр. Петра Калнишевського у м. Дніпро, побачила, що у правій зовнішній кишені куртки чорного кольору, в якій був одягнений на той момент ОСОБА_6 , знаходився мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A 045 F Black 32 GB" імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , у корпусі чорного кольору, що знаходився у чохлі - книжці чорного кольору марки «G-Gaseranger». У цей момент у ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення вказаного майна, яке вона визначила предметом своїх злочинних посягань.

У подальшому, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці, 18.03.2023 приблизно о 18 годині 30 хвилин, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, розуміючи, що на усій території України, введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи і настання, з метою незаконного власного збагачення, озирнувшись по сторонам та впевнившись, що за її злочинним діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, у тому числі і для потерпілого ОСОБА_6 , знаходячись з правої сторони від потерпілого ОСОБА_6 , підійшла до нього на коротку відстань та шляхом вільного доступу, вийняла з правої зовнішньої кишені, одягненої на ньому на той час куртки чорного кольору, при належний йому мобільний телефон марки "Samsung Galaxy A 045 F Black 32 GB" імей 1: НОМЕР_1 , імей 2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 , у корпусі чорного кольору вартістю 4555 гривень, що знаходився у чохлі - книжці чорного кольору марки «G-Gaseranger», вартістю 409 гривень, який залишила при собі.

Далі, ОСОБА_4 , доводячи свій злочинний умисел до кінця, діючи умисно, таємно, повторно, утримуючи при собі майно, що належить потерпілому ОСОБА_6 , з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим зникла, отримавши реальну можливість розпоряджатися ним на власний розсуд, таким чином завдавши потерпілому ОСОБА_6 , майнову шкоду на загальну суму 4964 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 18.05.2023 приблизно о 21:00 год. (більш точний час у ході проведення досудового розслідування не встановлено), перебуваючи разом із потерпілим ОСОБА_7 у приміщенні кв. АДРЕСА_2 , побачила, що у користуванні останнього знаходиться мобільний телефон марки "Xiaomi Redmi А 7", у корпусі синього кольору, імей: НОМЕР_4 , що знаходився у силіконовому чохлі чорного кольору та який лежав на ліжку у спальній кімнаті, грошові кошти, що знаходились у паспорті громадянина України, який у свою чергу лежав на комоді, розташований з правої сторони від входу у приміщення квартири, та велосипед марки «АtlanticRekon NX 26», темно зеленого кольору, діаметр коліс 26, розмір рами 17, що стояв у тамбурі. У цей час у ОСОБА_4 винник злочинний умисел направлений на таємне викрадення зазначеного майна, яке вона визначила об`єктами свого злочинного посягання.

Так, ОСОБА_4 , 18.05.2023 приблизно о 21:00 год. (більш точний час у ході проведення досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у приміщенні кв. АДРЕСА_2 , реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, таємно, розуміючи, що на усій території України, введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, озирнувшись по сторонам та переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, у тому числі і для потерпілого ОСОБА_7 , який у той час спав та не спостерігав за її злочинними діями, шляхом вільного доступу, викрала з комоду, що розташований з лівої сторони від входу у квартиру, грошові кошти у сумі 1200 гривень, які сховала при собі.

Надалі, ОСОБА_4 перебуваючи у вищезазначеному місці та час, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, таємно, розуміючи, що на усій території України, введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, озирнувшись по сторонам та переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, шляхом вільного доступу, зайшла до спальної кімнати, де спав потерпілий ОСОБА_7 , з ліжка викрала мобільний телефон марки «XiaomiRedmi А 7", у корпусі синього кольору, імей: НОМЕР_4 , вартістю 1800 гривень, що знаходився у силіконовому чохлі чорного кольору, вартістю 100 гривень, який сховала при собі.

Не зупинившись на досягнутому, ОСОБА_4 перебуваючи у вищезазначеному місці та час, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, повторно, таємно, розуміючи, що на усій території України, введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи спричинення майнової шкоди та бажаючи її настання, озирнувшись по сторонам та переконавшись, що за її злочинними діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, у тому числі і для потерпілого ОСОБА_7 , шляхом вільного доступу, зайшла до тамбуру, звідки викрала велосипед марки «АtlanticRekon NX 26», темно зеленого кольору, вартістю 10 000 гривень, який викотила на вулицю.

Після чого, ОСОБА_4 , з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном зникла, завдавши потерпілому ОСОБА_7 , майнову шкоду на загальну суму 13 100 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану.

За сукупністю злочинів, умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

25.05.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обгрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КК України, обґрунтовується тим, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так як остання підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, тобто у вчиненні тяжкого злочину. Крім того, прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання останньої винуватою у вчиненні злочину, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останнього від органу досудового розслідування та/або суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Крім того, ризик передбачений п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що підозра в основному підтверджується показаннями потерпілого, знаючи про це підозрювана ОСОБА_4 може незаконно впливати на нього, шляхом вмовляння або погроз, з метою змінення ним своїх показань, враховуючи що він мешкає поблизу місця вчинення злочину та місця мешкання та перебування потерпілої особи.

Також, з урахуванням того, що підозрювана ОСОБА_4 раніше засуджена, а саме 12.01.2023 Індустріальним районним судом міста Дніпропетровська за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнена з іспитовим строком на 2 роки. Таким чином, підозрювана ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену в законному порядку судимість за вчинення корисливих злочинів, на шлях виправлення не стала, відповідних висновків для себе не зробила та знову вчинила умисний корисливий злочин. Крім того ОСОБА_4 не має офіційного місця роботи або іншого стабільного джерела доходу для підтримання свого існування. Таким чином є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 може вчинити інші корисливі кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити, наголошуючи на наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Підозрювана у судовому засіданні просила застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрюваної, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000270 від 22.03.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

За сукупністю злочинів, умисні дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

25.05.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Обгрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. Встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких, та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Частиною 2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

При заявлені клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, ураховано та не порушено вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваною ОСОБА_4 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 кримінально протиправного діяння.

Також, слідчий суддя враховує обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити дане правопорушення.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що є підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя, із врахуванням того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, дійшов висновку про доведеність існування ризиків, передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, зазначених у клопотанні слідчого, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки тільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчим суддею враховано, що підозрювана має повну середню освіту, має постійне місце проживання, однак лише такі обставини, на переконання слідчого судді, не можуть нівелювати зазначені ризики неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_4 а відтак не можуть свідчити на користь застосування іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Враховуючи положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, слідчий суддя вважає, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваної у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн.

Такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваної.

Відповідно до ст. 194 КПК України на підозрювану ОСОБА_4 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 2-4, 8 ч. 5 цієї статті. У разі невиконання цих обов`язків підозрюваною ОСОБА_4 , відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені цим Кодексом.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23.07.2023 року.

Одночасно визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 53 680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 23.07.2023 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, крім проведення слідчих та процесуальних дій;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрювана тримається під вартою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваної з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваної.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави - до 23.07.2023 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1