ВИРОК

Іменем України

09.05.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № 0000062 від 20.03.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, с. Мальчиці, Яворівського району, Львівської області, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4. ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 діючи з прямим умислом, спрямованим на пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, що має право видавати такі документи, з метою безпідставного отримання права керування транспортними засобами, всупереч порядку отримання посвідчення водія встановленого Постановою Кабінету Міністрів України, з мотивів уникнення проходження медичного огляду у порядку встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до встановлених планів і програм та складання теоретичного і практичного іспитів у територіальному сервісному центрі МВС, достеменно знаючи, що п. 2.1 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів від 10.09.2001р. № 1306 передбачено обов`язок водіїв механічних транспортних засобів мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, у невстановлені досудовим розслідуванням спосіб, дату, час та місце надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, відомості щодо своїх анкетних даних та свій фотознімок для виготовлення підробленого посвідчення водія категорії «В1, В, СІ, С, Д1, Д», при цьому усвідомлював, що зазначена невстановлена особа не має право видавати такий документ.

В подальшому, в невстановлені досудовим розслідуванням дату, час і місце, невстановленою особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, поліграфічним способом, з використанням отриманих від ОСОБА_3 відомостей про анкетні дані та фотознімка останнього, виготовлено підроблений офіційний документ, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 28.03.2019, із зазначенням органу що видав ТСЦ 4641 на ім`я ОСОБА_4 , яке в дійсності йому не видавалось.

Після цього, у невстановлені досудовим розслідуванням дату, час і місце, в 2019 році, діючи з тим же умислом, з тією ж метою, ОСОБА_3 , отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, вищезазначене підроблене посвідчення водія.

Окрім того, 19.03.2023 приблизно о 18:00 годині, ОСОБА_3 , знаходячись по вул. Стрийській, 202 у м. Львові, за кермом автобуса «БАЗ» «А 079.04» д.н.з. НОМЕР_2 , на виконання законної вимоги працівника поліції щодо пред`явлення документу, який посвідчує право керування транспортним засобом, діючи з прямим умислом та мотивом, спрямованим на підтвердження права керування транспортним засобом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та наслідки, які можуть настати після їх вчинення, з метою реалізації свого протиправного умислу на використання завідомо підробленого документа - посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 28.03.2019, виданого на ім`я ОСОБА_4 , надав інспектору взводу 1 роти 3 батальйону 1 УПП у Львівській області ДІЛІ старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 вищевказане посвідчення водія, достеменно знаючи що такий документ завідомо підроблений.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Тобто, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбаченей ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: пособництво в підроблені посвідчення водія яке надає права, з метою використання та кримінальний проступок передбачений ч. 4. ст. 358 КК України, а саме використання завідомо підроблених документів.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого що складена ОСОБА_3 у присутності захисника ОСОБА_6 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4. ст. 358 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою від 08.05.2023 року призначено судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4. ст. 358 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України, суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

При цьому, у відповідності до частини 4 статті 107 КПК України, в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження № 0000062 від 20.03.2023 року, перевіривши встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини інкримінованого кримінального проступку, які не оспорюються учасниками судового провадження, враховуючи беззаперечне визнання обвинуваченим своєї винуватості у його вчиненні, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4. ст. 358 КК України, стороною обвинувачення доведена, дії обвинуваченого органом досудового розслідування у формі дізнання та прокурором, вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4. ст. 358 КК України, як пособництво в підроблені посвідчення водія яке надає права, з метою використання та використання завідомо підроблених документів.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, дані на особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують його покарання, які встановлені у ході дізнання.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що ОСОБА_3 на обліках в психоневрологічному диспансері чи наркологічному диспансері не перебуває, сприяв органу дізнання, повністю визнав вину у скоєному кримінальному проступку.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових правопорушень - в межах санкції ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4. ст. 358 КК України, у виді штрафу.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання щодо судових витрат та речових доказів вирішити згідно статтей 100, 124 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження - не застосовувались.

На підставі викладеного, керуючись частиною 3 статті 349, статтями 371, 373, 374, 376, 382 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних проступків передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4. ст. 358 КК України та призначити йому покарання, а саме:

за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 у виді штрафу в розмірі 800 (вісімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень;

за ч. 4. ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі 45 (сорок п`ять) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 765 (сімсот шістдесят п`ять ) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 800 (вісімсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 13600 (тринадцять тисяч шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 3900 (три тисячі дев`ятсот) 24 грн.

Речові докази згідно постанови від 28.04.2023 про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000062 від 20.03.2023 року, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 28.03.2019 року видане на ім`я ОСОБА_7 , яке поміщено в спец. пакет "Експертна служба" № 5678652 та CD - R диск з скан - копією паспорту громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_3 , який поміщено в спец. пакет "Експертна служба" № 5678651 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з моменту отримання його копії.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1