Провадження № 1-кп/127/440/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2023 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні об`єднане кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000866 від 06.07.2019 та за № 0001659 від 01.08.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_4 ,

представника потерпілого: захисника ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого: ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває на розгляді об`єднане кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчинені злочинів, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 296, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України

У ході судового провадження прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 строком на 60 днів, оскільки, на думку прокурора, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати, ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені ряду тяжких злочинів, а тому може і надалі продовжувати вчинювати злочини, може переховуватись від суду, а також обвинувачений може чинити тиск на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Разом з тим, прокурор ОСОБА_4 просила суд не визначати розмір застави обвинуваченому ОСОБА_3 , оскільки, інкримінований останньому злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 122 КК України вчинений із застосуванням насильства.

Представник потерпілого: захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання прокурора, зазначила, що завдана потерпілому шкода не відшкодована, обвинувачений ОСОБА_3 тривалий час перебував у розшуку, а тому може і надалі переховуватись від суду.

Захисник ОСОБА_6 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та просив суд змінити запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на не пов`язаний із позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку захисника.

Суд вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Глава 18 КПК України визначає мету та підстави застосування запобіжних заходів, роз`яснює загальні положення, визначає обставини, що враховуються при обранні, продовженні запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує вимоги ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Наявність підстав для залишення обвинуваченого під вартою слід розглядати у кожній справі окремо з урахуванням її особливостей (Рішення ЄСПЛ «Jecius проти Литви» заява №34578/97 від 31.07.2000).

Продовження тримання під вартою може бути виправданим заходом, але за наявності чітких ознак, що цього вимагає справжній суспільний інтерес, який не зважаючи на наявність презумпції невинуватості переважає інтереси забезпечення права на свободу.

З вказаного слідує, що рішення суду про продовження строку тримання під вартою буде обґрунтованим не лише, якщо воно відповідає вимогам КПК України, але й постановлено з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Судом встановлено, що у межах даного кримінального провадження ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2023 до обвинуваченого ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в сумі 703 741 грн. В подальшому, ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 12.04.2023 та від 07.06.2023 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 продовжувався строком на 60 днів із визначеною сумою застави у розмірі 703 741 грн., відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2023.

При вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 суд враховує вимоги ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, при вирішенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою суд, крім наявності ризиків зазначених у ч. 1 ст. 177 КПК України на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини у тому числі зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

З урахуванням вказаного, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки останній обвинувачується у вчинені ряду злочинів, в тому числі і тяжких злочинів, тривалий час перебував у розшуку, до затримання не працював та не мав офіційного джерела доходу.

Суд вважає, що прокурором доведені ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчинені ряду злочинів, в тому числі і тяжких злочинів, а тому він може і надалі продовжувати вчинювати злочини, оскільки ОСОБА_3 переховувався, як від органів досудового розслідування, так і від суду, він може і надалі переховуватись, може чинити тиск на потерпілих та свідків у вказаному кримінальному провадженні, а також обвинувачений ОСОБА_3 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Вказана норма закону вказує на право суду, а не обов`язок визначати або не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні, а тому, з урахуванням обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, суд вважає за доцільне продовжити застосовний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 із визначеною сумою застави у розмірі 703 741 грн., яка була попередньо визначена ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2023.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та вислухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, оскільки будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ухвали суду не перестали існувати та не зменшились, а тому підстав для застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у судовому засіданні встановлено не було.

При цьому судом враховано вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого ОСОБА_3 та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі, а тому суд не вбачає ґрунтовних підстав для можливості застосування іншого запобіжного заходу, альтернативного триманню під вартою, як такого, що недостатній для запобіганню ризиків та забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Враховуючи викладене, суд вважає за доцільне клопотання прокурора задовольнити частково та продовжити застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів із визначеною сумою застави, а у клопотанні захисника про зміну запобіжного заходу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 331, 370, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У клопотанні захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 із тримання під вартою на не пов`язаний із позбавлення волі відмовити.

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_3 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 23.09.2023 включно із визначеною сумою застави у розмірі 703 741 грн., відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 27.02.2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» для виконання та вручення обвинуваченому ОСОБА_3 .

Суддя: