КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 05 липня 2023 року, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року, відносно

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Правдине Білозерського району Херсонської області, громадянина України, з вищою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3ст. 368 КК України,

за участі: прокурора захисників в режимі відеоконференцзв`язку підозрюваного ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання слідчого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 погоджене прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, у межах строку досудового розслідування, тобто до 12 серпня 2023 року включно, одночасно визначено заставу в розмірі 1900 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 099 600 грн., та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просили, скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання в повному обсязі.

Окрім того, захисник ОСОБА_6 просив поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року

Щодо строку на апеляційне оскарження захисник ОСОБА_6 зазначає, що його пропущено з поважних причин, оскільки місцем здійснення адвокатської діяльності є місто Херсон, захисник приймає участь в кількох кримінальних провадженнях, проведенні процесуальних дій в м. Миколаєві, та через значну завантаженість пропущено строк на один день.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою, через порушення вимог КПК України.

Апелянти вважають, що підозра необґрунтована, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Зокрема, до клопотання не долучено матеріалів, які підтверджували б обгрунтованність підозри та матеріалів на підтвердження підстав та необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також, захисник ОСОБА_6 зазначає, що в матеріалах доданих до клопотання відсутнє повідомлення про підозру.

Звертає увагу, що стороною захисту долучено документи, які підтверджують сімейний стан підозрюваного, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини та літніх батьків, що вказує на міцність його соціальних зв`язків та характеризує підозрюваного виключно з позитивної сторони, вказане нівелює ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисників та підозрюваного, які підтримали апеляційні скарги та просили їх задовольнити, пояснення прокурора, який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Порядок і строки апеляційного оскарження чітко визначено та регламентовано ст. 395 КПК України. Так, згідно з п. 3 ч. 2 вказаної статті апеляційна скарга може бути подана на ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення, а відповідно до ч. 3 цієї ж статті, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Статтею 117 КПК України визначено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно, поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження є обставини, що об`єктивно перешкоджали особі, яка має право на оскарження постанови, вчасно подати апеляційну скаргу.

Згідно з висновком Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що викладений у постанові від 02 березня 2018 року, процесуальний строк може бути поновлено за умови його пропуску з поважних причин, а поняття поважності причин пропуску строків є оціночним і його вирішення покладається на розсуд суду.

З огляду на обставини, на які посилався захисник у клопотанні, колегія суддів вважає за можливе визнати поважними причини пропуску строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді та поновити захиснику такий строк.

Як убачається з матеріалів судового провадження, Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 06 вересня 2021 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000505, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 368-3, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368-3, ч.ч. 2, 3 ст. 369-2 КК України.

15 червня 2023 року підозрюваного ОСОБА_7 затримано на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

15 червня 2023 року складено та повідомлено ОСОБА_7 про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України.

16 червня 2023 року слідчий слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУ НП у місті Києві ОСОБА_9 за погодженням із прокурором Київської міської прокуратури ОСОБА_8 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави в розмірі не меншому ніж 10 000 000 млн.грн.

16 червня 2023 року ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва клопотання органу досудового розслідування задоволено.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали суду та журналу судового засідання убачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірено при розгляді клопотання. При цьому, допитано підозрюваного, заслухано позицію прокурора та думку захисників, з`ясовано інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Також, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджено матеріалами кримінального провадження.

Окрім того, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховано вагомість наявних доказів та обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення в якому він підозрюється, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим в інкримінованому кримінальному правопорушенні, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 з інкримінованим кримінальним правопорушенням підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами, сукупність яких дають підстави вважати про причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 368 КК України, та застосувати до нього один з запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, з метою здійснення подальшого розслідування.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_7 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив, як і порушень його прав.

Окрім того, слідчим суддею, всупереч доводам апеляційної скарги, враховано наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, враховуючи, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до десяти років.

Щодо ризику впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, то ст. 23 КПК України встановлює принцип безпосередності дослідження показань, за змістом якого суд досліджує докази безпосередньо і показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Тобто доказове значення у кримінальному провадженні матимуть саме ті показання свідків, які будуть надані ними безпосередньо під час судового розгляду у судовому засіданні, а не надані ними в ході досудового розслідування. Вказане доводить, що з метою зміни свідками своїх показань на користь підозрюваного або відмови від дачі показань підозрюваний може впливати на вказаних осіб у незаконний спосіб. Вказане доводить, що можливість впливу на свідків є досить ймовірною.

Крім того, підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки кримінальне правопорушення, вчинення якого інкримінується, вчинялося ним з метою отримання прибутку, а тому є ймовірним, те, що ОСОБА_7 і в подальшому може вчиняти інші злочини з метою особистого збагачення.

Разом з тим, слідчий суддя прийшов до висновку, що наведений прокурором ризик того, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є формальним та недоведеним. З вказаним погоджується і колегія суддів.

Крім того, слідчим суддею враховано характеризуючі дані про особу підозрюваного, його вік та стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків, сімейний стан та обґрунтовано застосовано до нього запобіжний захід тримання під вартою.

Посилання апелянтів на те, що підозра повідомлена ОСОБА_7 є необґрунтованою, оскільки не підтверджена доказами, колегія суддів вважає непереконливими. При цьому, варто зазначити, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Доводи захисника ОСОБА_6 , що до матеріалів клопотання не долучено повідомлення про підозру необґрунтовані та спростовуються матеріалами провадження. Зокрема, повідомлення про підозру ОСОБА_7 міститься на аркушах справи 130-148.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_7 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону, а тому підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу не вбачається.

Істотних порушень вимог КПК України, які могли б стати безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді у даному провадженні не вбачається.

Крім того, слідчим суддею з урахуванням всіх обставин даного кримінального провадження, характеру вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, значний розмір збитків, завданих кримінальним правопорушенням, дійшов висновку, що даний випадок є виключним, а тому визначив розмір застави підозрюваному ОСОБА_7 у межах 1900 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 5 099 600 гривень, оскільки саме такий розмір застави здатний забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків та виконання завдань кримінального провадження. З таким висновком погоджується і колегія суддів.

При цьому, ні слідчим суддею, ні колегією суддів Київського апеляційного суду, не встановлено обставин, які б свідчили, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я не може утримуватися в умовах слідчого ізолятора.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, з урахуванням обставин та тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , характеризуючих даних про його особу, застосував запобіжний захід у вигляді тримання його під вартою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року.

Ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 червня 2023 року, відносно ОСОБА_7 , - залишити без змін, а апеляційні скарги захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які діють в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12

Унікальний номер справи 752/9790/23 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_13

Провадження № 11сс/824/4078/2023 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст.183 КПК України