справа № 462/7784/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 червня 2023 року

Залізничний районний суд міста Львова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судженого,

у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В :

обвинувачений ОСОБА_6 приблизно о 23 год. 00 хв., 01 вересня 2020 року, керуючи автомобілем марки «Ford Mondeo» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись ним по вулиці Городоцькій у лівій смузі руху по напрямку руху транспорту до центральної частини м.Львова, при проїзді її ділянки в районі будинку №224, порушив вимоги Розділу 1 п.п.1.5, 1.10 (в частині значення термінів «дорожня обстановка», «пішохідний перехід»; Розділу 2 п.п.2.3 б), д), 2.10 а), б), в), г), д), е), є); Розділу 8 п.п.8.7.3 е; Розділу 12 п.п. 12.3 та 12.4; Розділу 18 п.18.2 Правил дорожнього руху України; інформаційно-вказівних дорожніх знаків 5.35.1, 5.35.2 «пішохідний перехід» Додатку 1 та горизонтальної дорожньої розмітки 1.14.2 Додатку 2 Правил дорожнього руху України, що виразилося в тому, що він проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, при наближенні до регульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.35.1, 5.35.2 «пішохідний перехід» Додатку 1 ПДР та горизонтальною дорожньою розміткою 1.14.1 Додатку 2 ПДР, яка позначає регульований пішохідний перехід, де на світлофорному об`єкті в цей час горів червоний сигнал світлофора, котрі завчасно міг виявити, не дав дорогу пішоходу ОСОБА_4 , який рухався по ньому справа на ліво по напрямку руху автомобіля, на зелений сигнал пішохідного світлофора, що призвело до наїзду на пішохода керованим ним автомобілем «Ford Mondeo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , в межах регульованого пішохідного переходу на лівій по напрямку руху до центральної частини м.Львова смузі вулиці Городоцької, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, дрібних гемографічних фокусів обох лобно-тім`яних відділів, перелом лівого виростка потилочної кістки, що в сукупності відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю. Додатково повідомив, що 01 вересня 2020 року, керував автомобілем по вулиці Городоцькій, 224, зі швидкістю 60-70 км./год., проявив неуважність до дорожньої обстановки, внаслідок чого на регульованому пішохідному переході здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , який перебігав проїзну частину дороги на зелений сигнал світлофору. Вказав, що намагався загальмувати щоб уникнути наїзду, однак уникнути його не вдалось. В якому стані був потерпілий після ДТП, йому невідомо, пізніше він довідався, що ОСОБА_4 , отримав лише одну тяжку травму, а інші були середньої тяжкості. Чому він покинув місце ДТП пояснити не зміг, адже все відбулось дуже швидко та він був в стані афекту. Додатково зазначив, що готовий відшкодувати потерпілому завдану шкоду, яку раніше не відшкодовував у зв`язку з відсутністю судового рішення. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні злочину, факт його скоєння та винність обвинуваченого стверджується також наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 , який в судовому засіданні повідомив, що обвинувачений, керуючи автомобілем марки «Ford Mondeo» та рухаючись по вулиці Городоцькій, 224 в лівій смузі руху в напрямку центральної частина міста, здійснив на нього наїзд. Вказав, що він переходив проїзну частину дороги по пішохідному переходу на дозволений сигнал світлофора. Внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, переломів кісток: потиличної, лобкової, великогомілкової, тіла лопакти та інші ушкодження. Відтак, через отримані травми потерпілий понад 2 місяці перебував на стаціонарному лікуванні, близько 5 місяців на амбулаторному лікуванні, тривалий час проходив курс реабілітації. Через вказане ДТП потерпілому також заподіяно і моральної шкоди, яка полягає у нестерпному фізичному болі та душевних стражданнях, яких він зазнав внаслідок отриманих тілесних ушкоджень, необхідністю тривалого лікування, погіршенням стану здоров`я в цілому, тяжкістю вимушених змін у його житті. Повідомив, що станом на 01 вересня 2020 року, працював на посаді фахівця з обслуговування клієнтів у ТзОВ «ЕКОЛЛ» та через отримані травми і необхідність тривалого лікування з вересня 2020 року втратив можливість працювати.

Показаннями свідка ОСОБА_8 , яка повідомила, що 01 вересня 2020 року, вони з потерпілим повертались додому. Вказала, що бачила як після наїзду на потерпілого ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_6 , втік з місця події, не надавши йому жодної допомоги. Крім того, звернула увагу суду на те, що завдані потерпілому травми були дуже важкими, та після ДТП, ОСОБА_4 , не реагував на запитання та був в дуже тяжкому стані, відтак, до госпіталю карету швидкої допомоги їх супроводжували поліцейські, оскільки в іншому випадку, врятувати потерпілого не видалось би за можливе.

Рапортами начальнику Залізничного ГУНП у Львівській області, про те, що 01 вересня 2020 року, о 23 год. 19 хв., надійшло повідомлення про те, що в м. Львові на вул. Городоцькій, 317, водій автомобіля чорного кольору здійснив наїзд на пішохода (віком 25 років) та покинв місце ДТП, поїхавши в центральну частину міста. На місці ДТП залишився номерний знак НОМЕР_1 . Зазначено також діагноз потерпілого важка поєднана травма, госпіталізовний в реанімацію /т. 2 а.с. 7-8/.

Рапортом начальнику УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції, про те, що 01 вересня 2020 року, о 23 год. 15 хв., м. Львові на вул. Городоцькій, 317, трапилось ДТП з наїздом на пішохода. Встановлено відомості про транспортний засіб - «Ford Mondeo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зник з місця ДТП /т.2 а.с.9/.

Протоколом огляду транспортного засобу від 02 вересня 2020 року, яким встановлено, що вказана ділянка руху є регулюєма, з міським електроосвітленням. Крім того, було виявлено уламки пластку сірого з синім кольором та реєстраційний номер НОМЕР_1 . В матеріалах справи також міститься схема до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02 вересня 2020 року, та фототаблиця, в якій зафіксовано місце вивлення вищевказаних предметів /т. 2 а.с.18-24/.

Протоколом огляду місця події від 02 вересня 2020 року, що було проведено в м. Львові, на вул. Патона, поблизу будинку №23, де на проїжджій частині встановлено автомобіль марки «Ford Mondeo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому наявні пошкоджння характерні для наїзду на пішохода, а саме: відсутня частина переднього бампера, вмятина на капоті, розбите лобове скло /т. 2 а.с.25-27/.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 09 листопада 2020 року, разом зі схемою до протоколу під час якого обвинувачений розповів про обставини вчинення ДТП, аналогічні викладеним в судовому засіданні /т. 2 а.с.129-132/.

Висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ від 17 листопада 2020 року №15/2/1568, яким встановлено, що на момент огляду робоча гальмівна система, система рульового управління, система зовнішнього освітлення досліджуваного автомобіля «Ford Mondeo» НОМЕР_1 , знаходиться в працездатному стані та може виконувати функції, передбачені конструкцією /т. 2 а.с.107-112/.

Висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ від 18 листопада 2020 року №15/2/1596, яким встановлено, що під час огляду наданого на дослідження автомобіля «Ford Mondeo» реєстраційний номер НОМЕР_1 , виявлено технічні пошкодження його передньої частини (бампера, капоту, решітки, радіатора та переднього скла). Аналіз форми, локалізація виявлених пошкоджень дає підстави вважати, що вони могли утворитись внаслідок контакту з тілом пішохода. Наїзд автомобіля «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_4 , відбувся на лівій смузі руху відносно напрямку руху до центру міста Львова, на ділянці що передує початку утворення зафіксованої зони осипу уламків пластику синього з білим кольором (не виключається, що наїзд відбувся в межах регульованого пішохідного переходу) /т. 2 а.с.99-106/.

Висновком експерта №252/20 КЗ ЛОР «Львівське обласне бюро судово-медичної експертизи» відділення СМЕ при 8-й МКЛ, яким встановлено, що згідно з медичною картою стаціонарного хворого №21312, лікарями КНП «ЛШМД м. Львова», у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було діагностовано важку поєднану закриту черепно-мозкову травму, дрібні геморагічні фокуси обох лобно-тім`яних відділів, перелом лівого виростка потиличної кістки, тупу травму органів грудної клітки, забій лівої легені, перелом лівої лопатки, перелом правої лобкової кістки, поліфрагментарний перелом середньої третини обох кісток лівої гомілки. Крім цього, під час проведення судово-медичної експертизи при огляді у потерпілого було виявлено: садна лівої кисті та тазу. Виявлені тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів або при ударі до таких, котрими могли бути виступаючі частини кузова автомобіля, під час дорожньо-транспортної пригоди та могли утворитися 01 вересня 2020 року. Закрита черепно-мозкова травма, дрібні геморагічні фокуси обох лобно-тім`яних відділів, перелом лівого виростка потиличної кістки, в сукупності, відносяться до тяжкого ступеня тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя. Перелом лівої лопатки, перелом правої лобкової кістки, поліфрагментарний перелом середньої третини обох кісток лівої гомілки, в сукупності, відноситься до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень за ознакою тривалого розладу здоров`я. Садна відносяться до легких тілесних ушкоджень. Згідно з результатом токсикологічного дослідження № 5080 від 02 вересня 2020 року, етанол в крові при поступленні в травмпункт 0% (проміле) /т. 2 а.с.114-115/.

Висновком експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру Міністерства внутрішніх справ від 23 листопада 2020 року, яким встановлено, що в даній дорожній ситуації, водій автомобіля «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , повинен був керуватись технічними вимогами п.п.12.3 та 12.4, чинних ПДР. При заданих слідством вихідих даних, фактичній швидкості руху автомобіля «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 , перед дорожньо-транспортною пригодою в 60-70 км/год., у водія ОСОБА_6 , була технічна можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_4 , шляхом застосування своєчасного екстренного гольмування з моменту виникнення небезпеки для руху. У вказаній дорожній обставновці дії водія автомобіля «Ford Mondeo» д.н.з. НОМЕР_1 : не відповідали технічним вимогам п. 12.4 чинних ПДР, однак, факт невідповідності дій водія не знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної пригоди; не відповідали технічним вимогам п. 12.3 чинних ПДР, і вказана невідповідність дій водія знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної пригоди /т. 2 а.с.140-143/.

Оцінюючи докази у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння злочину та винність обвинуваченого у вчиненні злочинних дій доведено повністю. Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , слід кваліфікувати за ч.2 ст.286 КК України, оскільки він, керуючи транспортним засобом, порушив правила безпеки дорожнього руху, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, який відноситься до тяжких злочинів; його наслідки завдання потерпілому ОСОБА_4 , тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, в тому числі й тяжких тілесних ушкоджень з ознакою небезпеки для життя; обставини скоєння злочину той факт, що обвинувачений скоїв ДТП на регульованому пішоходному переході, перетинння якого вимагає особливої уваги водія, який керує джерелом підвищеної небезпеки, та те, що потерпілий рухався на зелений сигнал світлофору, що свідчить про грубе нехування обвинуваченим Правил дорожнього руху та всіх його учасників, а також те, що ОСОБА_6 , покинув місце вчинення злочину, не намагаючись надати потерпілому допомогу, яку той вкрай потребував, що характеризує ОСОБА_6 , як особу з вкрай низькими моральними цінностями; часткове відшкодування потерпілому майнової шкоди в розмірі 90 000 грн., та те, що він протягом неодноразового розгляду кримінального провадження не вчиняв жодних дій щодо повного відшкодування завданої потерпілому шкоди; особу обвинуваченого, який раніше не суджений, на обліках у психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, добре характеризується за місцем проживання, працює в Управлінні логістики ТОВ «Сільпо-Фуд»; обставиною яка пом`якшує покарання, та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину є щире каяття, обставини, які обтяжують покарання відсутні.

В той же час, суд вважає за необхідне наголосити на висновку колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 199/6365/19, яким встановлено, що щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Так, на переконання суду, щирим, каяття вважається тоді, коли воно ґрунтується на визнанні особою своєї провини, виявленні жалю з приводу вчиненого та бажанні виправити ситуацію, що склалася. Той факт що обвинувачений ОСОБА_6 , залишив місце вчинення злочину, не позбавляє його можливості в подальшому покаятись у вчиненому та заздалегідь не виключає таке каяття, а тому, судом приймається така пом`якшуюча обставина.

На основі наведеного суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , слід обрати в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлння волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, яке є неможливим без ізоляції від суспільства, а також з метою попередження нових злочинів та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, потерпілим ОСОБА_4 , було заявлено до обвинуваченого цивільний позов, вимоги якого мотивовано тим, що в наслідок протиправних дій обвинуваченого, йому було завдано тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості, через що він понад 2 місяці перебував на стаціонарному лікуванні. Крім того, станом на 01 вересня 2020 року, потерпілий працював на посаді фахівця з обслуговування клієнтів у ТзОВ «ЕКОЛЛ», та отримував заробітну плату в розмірі 13 000 грн., в місяць. Внаслідок отримання травм, та перебуванні на лікуванні він недоотримав платні на загальну суму 78 000 грн. Крім того, внаслідок вчинених ОСОБА_6 , дій, йому було завдано фізичних страждань, він втратив звичайний ритм життя, були порушені його соціальні зв`язки. Повідомив, що після завдання йому тілесних ушкоджень, обвинувачений не цікавився його станом здоров`я. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням змінених позовних вимог просив суд стягнути з обвинуваченого на його користь моральну шкоду в розмірі 160 000 грн., вимоги до ОСОБА_6 , та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» про стягнення шкоди завданої життю та здоров`ю, - залишити без розгляду.

Відповідно ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що в ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_4 , внаслідок незаконних дій обвинуваченого, завдано моральну шкоду, яка полягає у фізичних та моральних стражданнях, через вчинення щодо нього кримінального правопорушення, ушкодження його здоров`я, емоційний стрес, порушення установленого способу життя, необхідність лікування та докладання зусиль для відновлення нормального життя, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в поному обсязі, вимоги до ОСОБА_6 , та Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» про стягнення шкоди завданої життю та здоров`ю, - залишити без розгляду.

Витрати на залучення експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та обрати йому покарання у виді 3 /трьох/ років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 /два/ роки.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної та майнової шкоди задовольнити в повному обсязі.

Стянути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 моральну шкоду в розмірі 160 000 /сто шістдесят тисяч/ гривень.

Цивільний позов ОСОБА_4 в частині вимог до ОСОБА_6 про стягнення шкоди завданої життю та здоров`ю, - залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_4 в частині вимог до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Ю.БІ.АЙ-КООП» про стягнення шкоди завданої життю та здоров`ю, - залишити без розгляду.

Стянути з ОСОБА_6 витрати на залучення експертів в розмірі 4903 /чотири тисячі дев`ятсот три/ гривні 50 копійок на користь держави.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Львівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення, засудженим у цей же термін з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1