Справа № 346/2444/23
Провадження № 1-кс/346/472/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

Слідчий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянув клопотання слідчого СВ Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері у кримінальному провадженні за № 0000015 від 26.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт майна з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання,-

в с т а н о в и в:

клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Слідчий обґрунтовує тим, що слідчим відділенням Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування вказаного кримінального провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на придбання, зберігання та подальший збут психотропних речовин, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в порушення ст.ст. 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, придбав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, яку включено до списку №2 таблиці І Переліку PVP (1-феніл-2-піролідин-1-пентал -1-он) в приблизній кількості 11,3 грама, що є великим розміром, шляхом отримання 30.06.2023 року о 21:50 год. поштового відправлення №59 0009 8827 4757 від невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи в поштоматі № 23160 ТОВ «НОВА ПОШТА», який знаходиться в магазині «Щедрий маркет», що в м. Коломия, по вул. Моцарта, 84а, Івано-Франківської області, після чого зберігав вказану особливо небезпечну психотропну речовину при собі з метою подальшого збуту іншим особам.

01.07.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкцією статті якої передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано на праві власності земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :14:002:0240.

Тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання виникла необхідність в накладенні на неї арешту, із забороною відчуження.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання в його відсутності.

Тому фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалося на підставі ч.4 ст.107 КПК України.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Частиною 5 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

В межах вищевказаного кримінального провадження органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на придбання, зберігання та подальший збут психотропних речовин, з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, в порушення ст.ст. 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», без передбачених даним законом дозволів, цілей та порядку, придбав з метою збуту особливо небезпечну психотропну речовину, яку включено до списку №2 таблиці І Переліку PVP (1-феніл-2-піролідин-1-пентал -1-он) в приблизній кількості 11,3 грама, що є великим розміром, шляхом отримання 30.06.2023 року о 21:50 год. поштового відправлення №59 0009 8827 4757 від невстановленої на даний час досудовим розслідуванням особи в поштоматі № 23160 ТОВ «НОВА ПОШТА», який знаходиться в магазині «Щедрий маркет», що в м. Коломия, по вул. Моцарта, 84а, Івано-Франківської області, після чого зберігав вказану особливо небезпечну психотропну речовину при собі з метою подальшого збуту іншим особам.

01.07.2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України (а.с. 4-5).

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України, у вчиненні якої обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 338105373 за ОСОБА_4 зареєстровано на праві власності земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :14:002:0240 (документи, що подані для державної реєстрації: витяг із рішення 3140-4/2020, виданий 29.12.2020 року, видавник: Коломийська міська рада (а.с. 7)).

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на нерухоме майно ОСОБА_4 шляхом заборони відчуження з метою забезпечення можливої подальшої конфіскації майна як виду покарання відповідає вимогам процесуального закону, є розумним та співмірним з метою забезпечення завдань кримінального провадження. На данному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна. Отже, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ч.2 ст.172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Згідно з ч.2 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 27, 40, 87, 107, 170-173 КПК України,-

У Х В А Л И В:

клопотання задовольнити.

З метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання накласти арешт на земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер :14:002:0240, право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження.

Ухвала може бути оскаржена через Коломийський міськрайонний суд до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення відповідно до п. 9 ч.1 ст.309, ст.395 КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1