Справа № 638/4138/23
Провадження № 1-кс/638/842/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2023 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді за участю: секретаря судового засідання прокурора слідчого захисника підозрюваного підозрюваного ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000924 від 18 квітня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, у відношенні

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Сахновщина Харківської області, громадянина України, з вищою освітою, раніше не судимого, який є адвокатом та здійснює індивідуальну адвокатську діяльність (свідоцтво № 3830 від 20 квітня 2021 року), одружений, має на утриманні дітей, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 369 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

11.05.2023 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого Слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , який є адвокатом та здійснює індивідуальну адвокатську діяльність.

Клопотання мотивоване тим, що СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2023 року за № 0000924, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 17.04.2023 року дізнавач СД відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № З ГУНП в Харківські області, майор поліції ОСОБА_7 , яка є службовою особою, яка займає відповідальне становище, за дорученням керівника сектору дізнання відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківські області, отримала матеріали ЖЄО № 252 від 17.04.2023 за заявою громадянки ОСОБА_8 , за фактом хуліганських дій з боку ОСОБА_6 , що мали місце 17.04.2023 в електропотязі (приміському поїзді) Красноград -Харків.

Цього ж дня після внесення відомостей до ЄРДР за № 0000017 остання допитала в якості потерпілої ОСОБА_8 , та в якості свідка ОСОБА_9 , які повідомили про вказані події та вказали працівникам поліції, на чоловіка, що вчинив хуліганські дії, яким, згідно свідоцтва на заняття адвокатською діяльністю № 3830 від 20.04.2021 року, виданого на підставі рішення Ради адвокатів Полтавської області, виявився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Останнього було запрошено до відділення поліції № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області для надання пояснень. Під час написання пояснення в службовому кабінеті дізнавача СД відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківські області майора поліції ОСОБА_10 , який розташований за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, 7, адвокат ОСОБА_6 повідомив, що йому не потрібен розголос вказаного інциденту, висловив дізнавачу ОСОБА_7 пропозицію надання неправомірної вигоди, а саме, грошових коштів в сумі 200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного Банку України станом на 17.04.2023 року складало 7312,00 грн., за укриття факту хуліганських дій, з використанням наданого поліцейським службового становища, на що останньою було категорично відмовлено. Дізнавач ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що дії ОСОБА_6 очевидно свідчать про висловлення пропозиції неправомірної вигоди службовій особі, тобто наміру та готовність надати таку неправомірну вигоду службовій особі, керуючись у своїх діях чинним законодавством України, а саме: Законом України «Про Національну поліцію», Законом України «Про запобігання корупції», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер вказаного діяння, попрохала останнього вийти з кабінету та про вказану ситуацію доповіла своєму керівнику.

У подальшому, 09.05.2023 року о 13 год. 15 хв., ОСОБА_6 прибув по виклику за адресою: м.Харків, вул. Євгена Котляра, 7, на допит в якості свідка до дізнавача СД відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківські області, майора поліції ОСОБА_7 . Під час проведення допиту, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на надання службовій особі, яка займає відповідальне становище неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, ОСОБА_6 знаходячись в службовому кабінеті дізнавача СД відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківські області майора поліції ОСОБА_7 , діючи умисно, будучи обізнаним про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовій особі, яка займає відповідальне становище, тобто працівнику поліції, протиправно, бажаючи уникнути кримінальної відповідальності, в особистих інтересах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, поклав на стіл перед ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 800 доларів США, що відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют Національного Банку України на 09.05.2023 року складало 29248,00 грн., з проханням закрити кримінальне провадження № 0000017 від 17.04.2023 року, за ознаками кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України з використанням наданого поліцейським службового становища.

09.05.2023 року о 13 год. 59 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку

ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.

10.05.2023 року о 13 год. 50 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України, а саме надання службовій особі, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди, за невчинення службовою особою в інтересах того, хто пропонує таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколами допиту свідків, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події та вилученими речовими доказами; протоколом затримання особи; копіями отриманих на запит документів; протоколом про результати контролю за вчинення злочину; протоколом про результати проведеної негласної слідчої (розшукової) дії.

Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна, та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, орган досудового розслідування просив суд застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб без права внесення застави. Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просили його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували, посилались на недоведеність слідчим та прокурором зазначених ризиків.

Беручи до уваги обставини, які враховуються при обранні запобіжного заходу підозрюваному не може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Просили у задоволенні клопотання відмовити повністю, обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Також підозрюваний посилався на наявність міцних сімейних та соціальних зв`язків. Він здійснює адвокатську діяльність з захисту осіб, в нього велика кількість справ де він є представником. Особи, яких він захищає потребують правової допомоги. Щодо майна пояснив, що має квартиру, в якій він проживає разом з сім`єю. Він не є небезпечною людиною, нікуди не зникне і не буде перешкоджати розслідуванню. Під час проведення слідчих дій співпрацював з органами досудового розслідування. В подальшому буде сприяти задля встановлення істини. Просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби для можливості здійснювати адвокатську діяльність.

Заслухавши доводи прокурора, слідчого, захисника та підозрюваного, дослідивши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов висновку щодо задоволення клопотання з наступних підстав.

Під час розгляду даного клопотання судом встановлено, що в провадженні СВ ХРУП № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.04.2023 року за № 0000924, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Згідно з копією протоколу затримання, ОСОБА_6 , у присутності захисника ОСОБА_11 , затримано 09.05.2023 о 13 год. 59 хв. Підставою для затримання слугував факт застання особи під час вчинення кримінального правопорушення.

На виконання п. 12 ч.1 ст. 23 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» слідчим повідомлено представника Ради адвокатів Полтавської області та представника Ради адвокатів Харківської області про затримання ОСОБА_6 .

10.05.2023 року керівником Харківської обласної прокуратури ОСОБА_12 о 13 год. 50 хв. ОСОБА_6 складено та підписано повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

В рамках даного кримінального провадження керівником Харківської обласної прокуратури ОСОБА_12 винесено в порядку ч. 2 ст. 481 КПК України доручення, яким він доручив процесуальному керівнику у кримінальному провадженні - прокурору Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 вручити письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 .

Вручення повідомлення про підозру адвокату за вказаних обставин уповноваженим прокурором, який входив до групи прокурорів у провадженні, не порушує гарантії адвокатської діяльності.

Таким чином, письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 вручено в день його складення та в межах двадцяти чотирьох годин з моменту його затримання. Дотримані вимоги положення ст. 481 КПК України та забезпечено гарантії адвокатської діяльності, передбачені п. 12, 13 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Гарантії адвокатської діяльності не порушено.

Зважаючи на зазначене, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_6 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Відповідно до ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ч.2 ст. 1, ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України. Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною 17 липня 1997 року, є невід`ємною частиною національного законодавства України.

Суд вважає за необхідне і доцільне застосувати норми міжнародного права при розгляді даного клопотання.

Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Відповідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.

Пунктом 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" визначений термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Таким чином, слідчому судді необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_6 міг вчинити саме цей злочин). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними доказами, зокрема:

- даними протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 09.05.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_7 надала пояснення, що вона працює на посаді дізнавача СД відділення поліції № 1 Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківські області. 09.05.2023 року під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, до ВП №1 ХРУП № 3 для проведення допиту в якості свідка, якого вона викликала повісткою, прибув ОСОБА_6 . Вказана слідча дія була розпочато о 13 год. 15 хв., у службовому кабінеті № 10 відділення поліції № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, за адресою: м. Харків, вул. Є.Котляра, 7. ОСОБА_6 виявив бажання дати свідчення, та пояснив обставини подій 17.04.2023 року які запам`ятав. Під час допиту ОСОБА_6 вів себе схвильовано, повідомив, що не хоче розголосу подій тощо та хоче щоб «справу закрили». Так під час проведення допиту в якості свідка, спочатку ОСОБА_6 дістав грошові кошти - долари США, в приблизній кількості трьох купюр та поклав їх на стіл. Він почав говорити, що не хоче розголосу по кримінальному провадженню в якому від допитувався у якості свідка та одночасно із цим забрав грошові кошти зі стола. Вона продовжила проводити допит, як ОСОБА_6 знову поклав на стіл грошові кошти - долари США, в більшій кількості. Вона знову запитала, навіщо він це робить та він продовжував розповідати про те, що він не хоче розголосу по даному кримінальному провадженню та його цікавить його репутація. Вона не розуміючи намір ОСОБА_6 запитала ще раз навіщо він поклав дані грошові кошти на стіл, на що він чітко їй відповів - «ці гроші вам за закриття справи». Після чого, до кабінету зайшли співробітники поліції та два понятих, та знімаючи на камеру почали проводити слідчу дію - огляд місця події, та вилучати грошові кошти у сумі 800,00 доларів США;

- даними протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 від 10.05.2023 року, відповідно до якого ОСОБА_6 надав пояснення, що ОСОБА_7 запропонувала йому надати письмові пояснення в якості свідка, відносно подій, що відбулись 17.04.2023 року, він надав на це згоду та почав надавати показання. В процесі надання показань, він повідомив, що протягом усього часу, починаючи з 17.04.2023 року себе дуже емоційно та фізично погано почував, оскільки для нього так є не зрозумілою ситуація яка відбулась 17 квітня, йому не йшли з думок слова відносно того, що будь-яка негативна інформація про нього може бути оприлюднена, оскільки персональні данні про себе він в повному обсязі надав працівникам поліції ще 17 квітня. У зв`язку із тим, що він перебував у сильному емоційному стані, то зазначив ОСОБА_7 , що готовий на все, тільки би вказана інформація не була оприлюднена в соціальних мережах, сайтах новин, оскільки для нього важлива не тільки репутація, а й честь його сім`ї, він не хотів щоб будь-яка інформація, яка можливо не відповідає дійсності завдала шкоду його дітям та дружині. У зв`язку з чим ним були витягнуті з портфеля банкноти номіналом 100,00 доларів США, в кількості, якої він не пам`ятає, оскільки їх не рахував, та поклав на стіл перед дізнавачем, які вона побачила та накрила аркушем паперу. Після цього ОСОБА_7 запитала у нього, що це таке, він зазначив, що просить її не оприлюднювати інформацію, яка містить персональні дані про нього в соціальних мережах. Після чого, ОСОБА_7 почала запитувати уточнюючі запитання, за що саме надаються грошові кошти, на що він повідомив, що надає кошти щоб захистити честь та гідність його сім`ї, та ОСОБА_7 знову задала уточнююче питання щодо надання коштів з метою закриття провадження, на що він повідомив, якщо треба то і закрити кримінальне провадження. В подальшому, тільки ОСОБА_7 закрила банкноти папірцем, в кабінет до неї зайшли співробітники поліції із камерою, та йому різко стало зле, і лише через декілька хвилин він прийшов до тями. Тому, що він робив з грошима, які лежали на столі в момент коли зайшли співробітники поліції він не пам`ятає. В подальшому почались відповідні слідчі дії за його участі. Він щиро розкаюється в тому що вчинив, а саме те, що він фактично пропонував та надав повноваженому співробітнику поліції грошові кошти у кількості 800,00 доларів США, за нерозголошення відомостей про себе, які можуть скомпрометувати. Чому саме ним було зазначено, що він не заперечує проти закриття справи він не розуміє до цього часу, тому що вже на той момент він усвідомлював, що жодних злочинних дій не здійснював та винним себе не вбачав. Усвідомлює суспільну небезпечність свого діяння;

- даними протоколу огляду місця події від 09.05.2023 року, відповідно до якого в службовому кабінеті № 10, що знаходиться в адміністративній будівлі ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Євгена Котляра, буд. 7, в дальньому лівому куті біля входу вбачається письмовий стіл зі стільцем, навпроти якого виявлено особу чоловічої статі , одягнуту в чорне взуття, сині джинси, темно-синю кофту та темно-синю куртку, біля нього на підлозі є сумка чорна кольору, на обличчі окуляри. Вказана особа представилась як ОСОБА_6 . На столі перед вказаною особою, біля ноутбуку виявлено грошові кошти номіналом 100,00 доларів США у кількості восьми одиниць;

- даними постанови про визнання в якості речових доказів від 09.05.2023 року, відповідно до якої грошові кошти в кількості восьми одиниць номіналом 100,00 доларів США наступних серій та номерів: 1) LВ 64396512G В2, 2) КD 44520164А D4, 3) FC 04473814A СЗ, 4) КL 87412413В L12, 5) РF 65982438J F6, 6) РЕ 41932536D E5, 7) KB 18833932D В2, 8) КВ 56899555J В2, визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000924 від 18.04.2023 року;

- даними протоколу про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 10.05.2023 року, яким зафіксовано факт надання підозрюваним дізнавачу СД ВП № 1 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області, майору поліції ОСОБА_7 грошових купюр.

З досліджених вищевказаних доказів вбачається, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України є обґрунтованою.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором, слідчим, підозрюваним, захисником поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України.

Слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретних характер та доводитися відповідними доказами. Як зазначено в п. 111-112 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Белеветський проти Росії» - обмеження розгляду клопотання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням п. 4 ст. 5 Конвенції.

Наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтовано слідчим стосовно ОСОБА_6 наступним чином:

- ОСОБА_6 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, оскільки санкція статті передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 4 до 8 років з конфіскацією майна, існує імовірність того, що підозрюваний з метою уникнення покарання буде переховуватися;

- ОСОБА_6 може незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні.

Суд вважає доведеним наявність та обґрунтованість ризиків, передбачених п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме спроб підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідка або експерта у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років із конфіскацією майна.

Підозрюваний ОСОБА_6 , громадянин України, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, здійснює індивідуальну адвокатську діяльність, має на утриманні одного малолітнього та одного неповнолітнього сина, одружений, інвалідність не має, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Враховуючи фактичні обставини та вагомість наявних доказів вчинення ОСОБА_6 вказаного вище кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зазначені обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися з огляду на покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення. При цьому, звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення корупційного злочину КК України не передбачено (ст.ст. 69, 75 КК України). Визнання обвинуваченим вини, сприяння розслідуванню, щире каяття, відсутність у підозрюваного документів для виїзду за кордон та його майновий стан не свідчать про відсутність реальної можливості впродовж тривалого часу ухилятися від кримінальної відповідальності та в такий спосіб, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Доводи сторони захисту про відсутність такого ризику та долучені ними документи не спростовують наведених вище висновків слідчого судді.

Слідчим суддею встановлено існування ризику незаконного впливу на свідка та експерта, зважаючи на що суд не погоджується з доводами захисника щодо відсутності ризика впливу на свідка, зважаючи на те, що його вже було допитано слідчим, зважаючи на наступне.

КПК України встановлено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України , тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4ст. 95 КПК України ).

Таким чином, такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

В судовому засіданні також встановлено, що посилання слідчого про вплив на експерта є обґрунтованими, оскільки слідчим зазначено, що 11.05.2023 року ним призначено у даному кримінальному провадженні проведення експертизи. Зважаючи на те, що ОСОБА_6 достовірно знає як адвокат, що в такій категорії справ, як правило, необхідним є призначення окремих криміналістичних експертиз, та у зв`язку з цим наявний ризик впливу на експертів.

Зважаючи на наведене, слідчий суддя дійшов висновку щодо обґрунтованості доводів клопотання слідчого та наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії, передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного кримінального провадження.

Підозрюваним та його захисником під час розгляду даного клопотання не надано належних доказів, що спростовують обґрунтованість пред`явленої підозри та свідчать про наявність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я до суду також не надано.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею розглядалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, слідчий суддя вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі застава, домашній арешт тощо, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

Застосування до ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експертів. Крім того, слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваного.

Слідчий суддя враховує суспільний інтерес у швидкому, повному і об`єктивному досудовому розслідуванні цього кримінального провадження, чого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За таких обставин необхідним є саме тримання під вартою, оскільки застосування застави як основного запобіжного заходу відтерміновує можливість його виконання, що, з урахуванням особистої зацікавленості підозрюваного в ході досудового розслідування, створює можливості для його позапроцесуальних дій. Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням його особистих характеристик, слідчий суддя приходить висновку, що до ОСОБА_6 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Проте, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності визначення ОСОБА_6 альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

З аналізу даної норми вбачається, що у випадку застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, за відсутності випадків, передбачених ч.4 ст. 183 КПК України, визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, є зобов`язанням суду.

Зважаючи на те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369 КПК України та випадки, передбачені ч.4 ст. 183 КПК України не встановлені, слідчий суддя визначає підозрюваному заставу.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст.182 КПК України).

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (абз. 4 ч.5 ст.182 КПК України).

При визначенні розміру альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя враховує насамперед специфіку даного кримінального провадження, що полягає у спробі впливу на службову особу правоохоронного органу шляхом надання неправомірної вигоди. Це зумовлює собою підвищений інтерес суспільства до такої категорії справ.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість можливого злочину. Можливе його вчинення адвокатом, до посади якого ставляться підвищенні вимоги стосовно їх професійної діяльності та, серед іншого, ведення способу життя.

До того ж, слідчий суддя враховує реальність та ймовірність реалізації підозрюваним встановлених раніше ризиків переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків та експертів у провадженні. Враховується також професійне, особисте оточення та ділові зв`язки підозрюваного.

Враховуючи особу підозрюваного, визнання ним вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, слідчий суддя дійшов висновку щодо відсутності підстав для виходу за межі, визначені п.2 ч.5 ст.182 КПК України.

Оцінка вказаних обставин свідчить про те, що при визначенні розміру застави необхідність вийти за межі розміру застави, визначені п.2 ч.5 ст.182 КПК, відсутня.

Критерієм визначення розміру застави є необхідність забезпечення балансу помірності суми застави для підозрюваного, що визначається з урахуванням індивідуальних особливостей, зокрема, таких як майновий, сімейний стан підозрюваного, обставини кримінального провадження.

Відповідно до наданих пояснень, підозрюваному на праві власності належить квартира, в якій він проживає з родиною. Будь-яке інше рухоме або нерухоме майно на території України та за її межами відсутнє. Матеріали справи не містять даних, з яких вбачається, що підозрюваному на праві власності або користування належить будь-яке інше майно.

За описаних вище обставин альтернативний запобіжний захід у вигляді застави має бути достатньо стимулюючим фактором, який би підозрюваний побоювався б втратити внаслідок невиконання процесуальних обов`язків.

Беручи до уваги матеріальний стан підозрюваного, такій меті цілком може відповідати застава в сумі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 134 250,00 грн.

Саме такий розмір є співрозмірним з майновим станом підозрюваного, сумою грошових коштів, яка є предметом кримінально-протиправних дій, цей розмір застави є розумним з огляду на необхідність виконання завдань кримінального провадження, зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, запобігти встановленим ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

У зв`язку з застосуванням до ОСОБА_6 альтернативного запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, у вигляді застави та встановлення ризиків переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; не відлучатися із Харкова та Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон (у разі його наявності) та інші документи, які надають право виїзду за кордон; утримуватися від спілкування із свідками та експертами у даному кримінальному провадженні.

Такі обов`язки за своїм характером не є занадто обтяжливим для ОСОБА_6 .

У випадку внесення застави такі обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці (ч.7 ст.194 КПК).

Згідно зі ст. 198 КПК висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 Головного управління Національної поліції в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» (№ 27) строком на 60 (шістдесят) днів з дня його фактичного затримання, тобто до 07 липня 2023 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу в розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 134 250,00 грн. (сто тридцять чотири тисячі двісті п`ятдесят гривень нуль копійок), яка підлягає внесенню на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (рахунок UA0006674 , МФО 820172, , банк отримувач: Державна казначейська служба України м. Київ, призначення платежу - запобіжний захід застава, № судового рішення та ПІБ особи, якою вноситься застава).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесенні застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_6 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду;

- не відлучатися із м. Харкова та Харківської області, в якій він фактично проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон (у разі наявності), інші документи, що дають право виїзду з України;

- утримуватись від спілкування зі свідками та експертами у даному кримінальному провадженні.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі не виконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

Зобов`язати прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 негайно повідомити близького родича, члена сім`ї підозрюваного або іншу особу за вибором підозрюваного про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останнього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_6 втой же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвалу складено та проголошено 11 травня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1