Справа № 577/3611/22
Провадження № 1-кп/577/119/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Конотопа кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000713 від 09.09.2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, маючої середню освіту, не заміжньої, не працюючої, раніше не судимої,

за ознаками скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

28.08.2022 року близько 20:00 год. ОСОБА_5 перебувала в гостях у знайомого ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , та спільно з останнім вживала спиртні напої. В цей час ОСОБА_5 побачила, як ОСОБА_4 заховав під ліжко в кімнаті грошові кошти, якими вона вирішила заволодіти. Реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна з метою власного збагачення, розуміючи протиправність та кримінальну караність своїх дій, ОСОБА_5 , діючи умисно в умовах воєнного стану, введеного на всій території України згідно Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 та продовженого згідно Указу Президента України від 12.08.2022 №573/2022 до 22.11.2022 року, користуючись відсутністю уваги з боку потерпілого шляхом вільного доступу таємно викрала належні ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1000 грн. Заволодівши чужим майном ОСОБА_5 залишила місце злочину, а в подальшому викраденими грошима розпорядилась на власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 1000 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнала повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб скоєння ним злочину, зазначеного в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, вона їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому та пояснила, що 28.08.2022 року вона вживала спиртні напої разом з знайомим ОСОБА_4 в с. Сім`янівка, після чого він запросив її до дому в м. Конотоп. Перебуваючи у нього в гостях в будинку вони спільно вживали спиртні напої. Коли ОСОБА_4 вийшов на кухню до свого брата поговорити вона взяла 1000 грн., які той заховав у носок, що лежав біля дивану. Забравши гроші, вона відразу пішла з квартири. Вибачилася перед потерпілим. Цивільний позов визнає в повному обсязі.

Показання обвинуваченої відповідають фактичним обставинам справи і нею не оспорюються, у суду відсутні сумніви в правильності розуміння обвинуваченою змісту цих обставин, добровільності та істинності позиції обвинуваченої.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що знає ОСОБА_5 давно, оскільки вони з одного села. 28.08.2022 року вони разом вживали спиртні напої в с. Сім`янівка біля магазину. Після чого він вирішив запросити її до себе до дому в АДРЕСА_2 . Коли вони прийшли до будинку, дома був його старший брат. Він зняв носки, в яких було 3000 грн. та поклав їх біля дивану. Коли він вийшов поговорити до брата, ОСОБА_5 втекла з квартири. Після цього він помітив, що грошей не має. Прийняв вибачення від обвинуваченої, цивільний позов підтримав, щодо міри, покарання просив суворо не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченої у вчиненому, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 4 ст.185 КК України підтверджується наступними письмовими доказами, які були надані суду стороною обвинувачення та досліджені в судовому засіданні:

- рапортом про виявлення кримінального правопорушення від 29.08.2022 року вбачається, що до чергової частини Конотопського РВП ГУНП в Сумській області надійшло повідомлення зі служби 102 о 07:12 год., про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , 28.08.2022 року близько 21:00 год., у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , викрали 5000 грн., заявник підозрює ОСОБА_7 (а.с.113).

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 29.08.2022 року, з якого вбачається, що ОСОБА_4 , 28.08.2022 року близько 20:20 год. за місцем мешкання АДРЕСА_2 виявив відсутність мобільного телефону та 5000 грн.(а.с.114).

- протоколом огляду місця подій від 13.09.2022 року та ілюстративних таблиць до нього, яким було оглянуто будинок, який розташований за адресою АДРЕСА_2 , в кімнаті було оглянуто ліжко з постільною білизною, на момент злочину гроші знаходились під вказаним ліжком (а.с.116-121).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 03.10.2022 року з ілюстративними таблицями, з якого вбачається, що обвинувачена ОСОБА_5 детально розповіла про обставини скоєння нею крадіжки грошових коштів належних ОСОБА_8 (а.с.123-128).

Згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 112 від 13.03.2023 року вбачається, що ОСОБА_5 на момент вчинення злочину виявляла ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність) з порушенням поведінки, емоційною нестійкістю, не виявляла ознак якого-небудь тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності, перебувала у стані простого алкогольного сп`яніння, не могла повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; на даний час виявляє ознаки легкої розумової відсталості (легка дебільність) з порушенням поведінки, емоційною нестійкістю, не може повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; за своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_5 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с.106-108).

Отже, сукупністю даних досудового та судового слідства, котрі співпадають між собою та об`єктивно доповнюють одні одних, стверджено доводять винність обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів. Вище наведені докази винуватості обвинуваченої у своїй сукупності є логічними і послідовними та відтворюють реальні події, що мали місце між нею та потерпілим.

Проаналізувавши показання допитаних безпосередньо у суді обвинуваченої, потерпілого та врахувавши позицію обвинуваченої, потерпілого, оцінивши та перевіривши надані стороною обвинувачення кожний доказ окремо з точки зору належності та допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, та керуючись законом, суд дійшов до висновку, що винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їй дій доведена в повному обсязі.

Така юридична оцінка дій обвинуваченої відповідає фактичним обставинам, встановленим по справі.

За таких обставин суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 повністю доведена і її дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану. З огляду на вік обвинуваченої, а також відсутність будь-яких фактичних даних, які б вказували на неосудність (обмежену осудність) обвинуваченої або перебування її у такому стані до постановлення вироку, суд вважає, що ОСОБА_5 є суб`єктом цього злочину.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Згідно ст. 12 КК України обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення віднесене до тяжкого злочину.

Обставинами, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Вивчаючи особу обвинуваченої ОСОБА_5 судом встановлено, що вона раніше не судима, є особою молодого віку, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом «хронічний алкоголізм» з 16.02.2020 року, за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася, тяжких наслідків не настало.

Ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь щодо обвинуваченої ОСОБА_5 складену Конотопським міськрайонним відділом філії Державної установи «Центр пробації» в Сумській області Міністерства юстиції України з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченої, у т.ч. зазначення у ній: «можливе виправлення без ізоляції від суспільства».

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було «свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»».

Призначаючи покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України, а саме виходить з принципів справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових злочинів та враховує характер і ступень тяжкості скоєного кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченої, наявність декількох пом`якшуючих обставини, позицію потерпілого, незначний розмір завданих збитків (1000 грн.), що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів для ОСОБА_5 призначити покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді 6 місяців арешту.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлений потерпілим ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 1000 грн. матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення, відповідно до ст.ст. 22, 1177 ЦК України, підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки скоєним обвинуваченою злочином завдано матеріальних збитків на зазначену суму, які не відшкодовано до теперішнього часу.

Речові докази визначити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Визнати винною ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком 6 (шість) місяців.

ОСОБА_5 міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу, залишити раніше встановлену - тримання під вартою, строк відбування покарання рахувати з 28 грудня 2022 року з часу її затримання, в строк відбування покарання за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, зарахувати час попереднього ув`язнення з 28 грудня 2022 року до вступу вироку в законну силу, з розрахунку, що один такий день відповідає одному дню арешту.

Цивільний позов ОСОБА_4 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 1000 (одну тисячу) грн. матеріальної шкоди.

Вирок може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайсуд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченою - в той саме строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1