печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням директора ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.08.2023 у кримінальному провадженні №0002029 від 26.10.2020, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання директора ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД» в порядку ст. 174 КПК України в якому просить скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.08.2023 у кримінальному провадженні №0002029 на земельну ділянку із розташованими на ній об`єктами будівництва (кадастровий номер :85:369:0002, загальна площа 0,5224 га), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 21, та на праві приватної власності належить ТОВ «Альянс Новобуд» () і Дочірньому підприємству з 100% іноземною інвестицією «СоюзКонтракт Інвестмент» (), та скасувати заборону будь-яким особам користуватися, розпоряджатися вказаною земельною ділянкою і проводити на ній та наявних об`єктах будівництва будь-які земляні, проектні, підготовчі, будівельні роботи.

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що арешт накладено необґрунтовано, з порушенням положень ст. 170 КПК України, без перевірки обставин та підстав накладення такого арешту. Також посилається на те, що накладений арешт порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, а також що при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, вказує, що арештоване майно, не відповідає ознакам визначених ст. 98 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання, оскільки вказаний об`єкт нерухомого майна є речовим доказом, поряд з цим, встановлено що на території зазначеної земельної ділянки всупереч її цільовому призначенню здійснюється будівництво багатофункціонального житлового комплексу ЖК «Іллінський», яке не передбачене Генеральним планом м. Києва та проектом планування його приміської зони, а тому вказане будівництво здійснюється без належної на те дозвільної документації.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 , клопотання підтримав у повному обсязі просив його задовольнити з підстав викладених у ньому, надав дозвільні документи на виконання будівельних робіт на підтвердження своєї позиції.

При розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, заслухавши пояснення учасників процесу, приходить наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному 26.10.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002029 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 298, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.08.2023, у кримінальному провадженні № 0002029, накладено арешт на земельну ділянку із розташованими на ній об`єктами будівництва (кадастровий номер :85:369:0002, загальна площа 0,5224 га), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 21, та на праві приватної власності належить ТОВ «Альянс Новобуд» () і Дочірньому підприємству з 100% іноземною інвестицією «СоюзКонтракт Інвестмент» (), із забороною будь-яким особам користуватися, розпоряджатися вказаною земельною ділянкою і проводити на ній та наявних об`єктах будівництва будь-які земляні, проектні, підготовчі, будівельні роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Із мотивувальної частини ухвал слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.08.2023 вбачається, що підставами накладення арешту є забезпечення кримінального провадження, а саме, забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства щодо накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. Обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як встановлено, на засіданні Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини Департаменту культури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 18.08.2017 (Протокол №06/17/IV) було розглянуто Історико-містобудівне обґрунтування «Готельно-офісний та житловий комплекс з підземним паркінгом на вул. Набережно-Хрещатицька, 21 вул. Іллінська, вул. Волоська, 4 у Подільському районі м.Києва». За результатами розгляду було прийнято рішення підтримати концептуальні рішення наданого історико-містобудівного обґрунтування та рекомендовано до подальшого розгляду Міністерством культури України, після його доопрацювання у частині висловлених рекомендацій.

Міністерством культури України було погоджено матеріали історико- містобудівного обґрунтування (від 17.08.2018 року №863/10-2/61) та проектну документацію на «Будівництво багатофункціонального комплексу (готельно- фісного та житлового призначення з підземним паркінгом) на АДРЕСА_1 » (від 02.11.2018 № 1037/10/61-18) та видано Дозвіл на проведення земляних робіт на території пам`ятки, охоронюваній археологічній території, в зонах охорони, в історичних ареалах населених місць від 28.02.2019 року №22-047/19з.

Також Наказом Міністерства культури України від 27.06.2019 року №501 внесені зміни до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого пам`ятки, охоронюваній археологічній території, в зонах охорони, в історичних ареалах населених місць від 28.02.2019 року №22-047/19з.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 №318 (в редакції від 21.02.2018 року) затверджено Порядок визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності на території історичних ареалів населених місць.

Пунктом 8 вказаної Постанови (в редакції, що діяла в запитуваний період та застосовувалася до 1 січня 2019 року) зазначено, що у разі незатвердження історико-архітектурного опорного плану населеного місця, що внесене до Списку історичних населених місць України, проектна документація на нове будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт (крім реконструкції та капітального ремонту квартир чи окремих приміщень, які здійснюються без зміни об`ємно-просторових характеристик) у межах історичного ареалу розробляється з урахуванням вимог історико-містобудівного обґрунтування, порядок розроблення якого визначається наказом Мінкультури та Мінрегіону.

Наказом Міністерства культури України від 07.12.2018 №1079 визнано таким, що втратив чинність з 1 січня 2019 року наказ Міністерства культури України від 17.02.2012 року №122, яким було затверджено методичні рекомендації щодо розроблення історико-містобудівних обґрунтувань.

Згідно наказу Міністерства культури України від 17.02.2012 року №122 розроблені та погоджені історико-містобудівні обґрунтування обмежуються строком дії 5 (п`ять) років.

При цьому необхідно зазначити, що історико-містобудівне обґрунтування є науково-проектною документацією, що визначає принципову можливість будівництва, реконструкції будівель і споруд на відповідній земельній ділянці, а також граничні параметри цих будівель і споруд, оскільки в документі зазначається орієнтовна техніко-економічна характеристика об`єкта проектування за даними, отриманими від замовника.

Також заявник зазначає, що оскільки органами виконавчої влади у сфері охорони культурної спадщини відповідного історико-містобудівного обґрунтування та проектної документації погоджено будівництво на земельній ділянці на вулиці Набережно-Хрещатицька, 21, у Подільському районі м. Києва, - відсутні правові підстави вимагати внесення змін до затвердженого проекту без згоди замовника.

Також Наказом Міністерства культури України від 27.06.2019 року №501 внесені зміни до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11 березня 2013 року N 158, шляхом викладення його у новій редакції. Вказані зміни набрали чинності 20.08.2019 року та не являються підставою для внесення змін до розробленої та затвердженої проектної документації в розумінні частини 7 статті 7 Закону України «Про архітектурну діяльність».

На замовлення Департаменту охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) була розроблена та затверджена наказом від 18.12.2019 №86 «Науково-проектна документація з визначення меж та режимів використання зон охорони пам`ятки ландшафту, історії місцевого значення «Історичний ландшафт Київських гір та долини р. Дніпро», яка встановила обмеження 9 метрів по висоті на дану територію.

Але у відповідності до абзацу 2 пункту 13.1.4 ДБН Б.2.2.-12:2019 «Планування та забудова територій», затвердженого наказом Мінрегіону від 26.04.2019 року №104, навколо будинків і споруд-пам`яток культурної спадщини (архітектури та містобудування) - у разі відсутності розроблених та затверджених в установленому порядку зон охорони в межах відстані, що дорівнює висоті цих пам`яток, але у будь-якому разі - не менше 50 метрів, при проектуванні нових будівель і споруд або надбудови (реконструкції) існуючих необхідно зберігати цінне історичне розпланування і традиційний характер забудови населених пунктів, цінний природний ландшафт та об`єкти природно-заповідного фонду, оглядові точки і зони, звідки розкриваються види на пам`ятки повинна бути не меншою ніж збільшений удвічі максимум з висот самої пам`ятки та даної новобудови.

Враховуючи отримані погодження слід зазначити, що погоджена в 2018 році науково-проектна документація на об`єкт «Готельно-офісний та житловий комплекс з підземним паркінгом на вул. Набережно-Хрещатицька, 21, віл. Іллінська, 16, вул. Волоська, 4 у Подільському районі м. Києва» яка розроблена на територію проектування по та будівництва по вул. Набережно-Хрещатицька, 21, може використовуватися для проектування незважаючи на зміну назви об`єкту. При цьому розроблена та погоджена науково-проектна документація встановлює більш зважені режими забудови, ніж визначені наказом Департаменту охорони культурної спадщини від 18.12.2019 року №86. Оскільки в історико- містобудівному обґрунтуванні визначені основні параметри забудови відповідної території з урахуванням меж та режимів використання об`єктів культурної спадщини, що межують з ділянкою проектування, - необхідно користуватись розробленою та погодженою науково-проектною документацією, оскільки зміна пам`яткоохоронного та містобудівного законодавства не являється підставою для внесення змін до розробленої та погодженої у встановленому порядку науково-проектної документації.

Під час розгляду встановлено, що було розроблено історико-містобудівне обґрунтування та здійснено його розгляд і погодження у встановленому чинним законодавством України порядку, в тому числі Міністерством культури України.

Розроблена та затверджена проектна документація на будівництво на земельній ділянці, разом з паспортами фасадів, що була погоджена Міністерством культури України, в 2019 році, а також була погоджена ще й Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Спочатку в 2007 році, а згодом в 2017 році земельна ділянка під будівництво була досліджена ДП «Центр археології Києва Інституту археології НАН України» на підставі Дозволу Міністерства культури України на проведення археологічних розвідок, розкопок, а також дослідження решток життєдіяльності людини, що містяться під земною поверхнею, під водою № 22-276/17 від 31.10.2017 року. Дозвіл було видано ОСОБА_5 , директору ДП «Центр археології Києва Інституту археології НАН України».

За результатами археологічного дослідження ДП «Центр археології Києва Інституту археології НАН України» було отримано та передано замовнику довідку - дозвіл Інституту археології НАН України від 22.12.2017.

28 лютого 2019 року було отримано від Міністерства культури України дозвіл на проведення земляних робіт №22-047/19з від 28.02.2019 року, що був поданий та зареєстрований 15.07.2019 року за №53 Департаментом охорони культурної спадщини виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зі строком дії - до 31.12.2019 року.

На підставі отриманого дозволу на земляні роботи ТОВ «ЖК Ільїнський», як замовник будівництва, в 2019 році на всій земельній ділянці площею 5224 кв.м. виконав: шпунтове огородження котловану з частковим влаштуванням балки; демонтаж залишків раніше зруйнованих будівель та споруд; винесення за межі будівельного майданчика інженерних мереж; виїмка, складування у відвали, ущільнення (для проходження бурової установки) ґрунту на всю глибину (проектну) котловану до рівня підземних (ґрунтових) вод.

В 2019 році було виконано 100% земляних робіт, в тому числі переміщення земляних мас з подальшим складуванням у відвали, ущільненням та вивезенням.

На початку 2020 року оригінал дозволу на земляні роботи з коротким звітом був повернутий до Мінкультури.

Недійсність дозвільної документації, отриманої ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД» не підтверджено.

Крім того, як вбачається із наданих слідчому судді матеріалів, а ні власники, а ні посадові особи ТОВ «АЛЬЯНС НОВОБУД» не є підозрюваними та/або обвинуваченими у вказаному кримінальному проваджені, слід звернути увагу, що відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у 2020 році, а також відсутні відомості вважати, що арештоване майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення що розслідується.

Враховуючи вказане, слідчий суддя приходить висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належного йому майна, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.08.2023 у кримінальному провадженні №0002029 від 26.10.2020, а саме на:

- земельну ділянку із розташованими на ній об`єктами будівництва (кадастровий номер :85:369:0002, загальна площа 0,5224 га), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 21, та на праві приватної власності належить ТОВ «Альянс Новобуд» () і Дочірньому підприємству з 100% іноземною інвестицією «СоюзКонтракт Інвестмент» ().

Скасувати заборону будь-яким особам користуватися, розпоряджатися вказаною земельною ділянкою і проводити на ній та наявних об`єктах будівництва будь-які земляні, проектні, підготовчі, будівельні роботи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1