490/5435/23 16.06.2023
н/п 1-кс/490/5304/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/5435/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ ВРЗТ СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Шевченкове Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, який проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого розвідника у військовому званні старший солдат, зареєстроване та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за наступних обставин.

28.11.2019 громадянин ОСОБА_5 , уклав контракт на проходження військової служби та був відправлений для її проходження до ВЧ НОМЕР_2 , 18.03.2020 його призначено на посаду старшого розвідника у ВЧ НОМЕР_1 .

Відтак, з 28.11.2019, тобто з моменту укладення контракту про проходження військової служби, він набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

Будучи військовослужбовцем, старший солдат ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, неухильно виконувати вимоги військових статутів, в разі виявлення правопорушення військовослужбовцем, які містять ознаки кримінального правопорушення, про вказаний факт негайно повідомити командира та утримувати інших військовослужбовців від вчинення кримінальних правопорушень та інше.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-ХІV, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків.

Відповідно до ст. 68 Конституції України старший солдат ОСОБА_5 , зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, старший солдат ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту.

Так, 11.06. 2023, близько 13:30 год., водій автомобіля Jeep grand Cherokee р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_5 , рухаючись по проїжджій частині проспекту Героїв України в напрямку від вул. Київське шосе до пров. Парусного, в районі буд. 4 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною автомобіля Hyundai Accent р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_8 . В результаті ДТП пасажир автомобіля Hyundai Accent р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. п.п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_5 підозрюється в тому, що будучи військовослужбовцем за контрактом та проходячи військову службу на посаді на посаді старшого розвідника військової частини НОМЕР_1 , 11.06.2023, близько 13:30 год., керуючи автомобілем Jeep grand Cherokee р.н. НОМЕР_3 , рухаючись по проїжджій частині проспекту Героїв України в напрямку від вул. Київське шосе до пров. Парусного, в районі буд. 4 грубо порушив вимоги п.п. 2.3 «б», 13.1 ПДР України, а саме проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною автомобіля Hyundai Accent р.н. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_8 .

В результаті ДТП пасажир автомобіля Hyundai Accent р.н. НОМЕР_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих тілесних ушкоджень загинула на місці пригоди

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, що спричинило смерть потерпілого.

Посилаючись на те, що ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні злочину у сфері безпеки руху та експлуатації транспорту з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 286 КК України, яке відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України, та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого йому злочину, будучи обізнаним про покарання, яке загрожує йому в разі визнання винним за вироком суду, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вжити заходів до переховування від органів досудового розслідування, суду, а також може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом схилення до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджатимуть встановленню істини у провадженні, що свідчить про наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених, просив про його задоволення.

Підозрюваний, який винуватість свою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України визнав, та захисник проти задоволення клопотання заперечували, просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку захисника, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

11.06.2023 р. в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України затримано ОСОБА_5 та 12.06.2023 р. йому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

За правилами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим пунктами 1-5 частини 1 цієї статті, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ч. 1 ст. 183 КПК України, визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу, крім випадків, передбачених п.п.6,7ст. 176 КПК України.

Ст. 193 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, підтверджується даними: протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.06.2023 та схемою до нього, в якому зафіксовано слідову інформацію, що підтверджує факт зіткнення транспортних засобів та загибель потерпілої ОСОБА_9 ; протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 12.06.2023 р., який вказує на механізм та обставини ДТП.

Так, нормами чинного КПК України не визначене поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини "розумна підозра" у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає "наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин" (рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, п. 34).

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Достатність доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення є оціночним поняттями.

Досліджені у судовому засіданні дані є достатньо вагомими у своїй сукупності для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Матеріали кримінального провадження також містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрюваний ОСОБА_5 , який до кримінальної відповідальності притягується вперше, проте неодружений, має постійне зареєстроване місце проживання поза межами Миколаївської області, постійного місця проживання у м. Миколаєві немає, проходить службу у військовій частині, обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, що згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, обізнаний про анкетні дані та місця проживання свідків, що дає обґрунтовані підстави вважати, що на даний час дійсно існують ризики переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду та незаконного впливу на свідків.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваному в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваного, з урахуванням ступеню тяжкості інкримінованого злочину, його характеру та наслідків, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, і саме така міра запобіжного заходу, як тримання під вартою, є обґрунтованою.

Застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, на даній стадії досудового розслідування кримінального провадження не забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Обставини, визначені ч. 2 ст. 183 КПК України, які б унеможливлювали застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , відсутні.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, особу підозрюваного, наявність встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених п.п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, той факт, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність відповідно до вимог ст. 183 КПК України визначити підозрюваному розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що зможе достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

З урахуванням наведеного, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.176 - 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з триманням в ДУ "Миколаївський слідчий ізолятор".

Строк дії ухвали по 09 серпня 2023 року включно.

Визначити розмір застави 214 720 гривень, за умови внесення якої на призначений для цього депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Миколаївській області, ОСОБА_5 , слід негайно звільнити з - під варти.

У разі внесення вказаної застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , на строк по 09 серпня 2023 року включно, обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою (залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися за межі міста Миколаїв без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну свого місця проживання ;

- утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, крім випадків участі у проведенні слідчих дій у даному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1