ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/361/23 Справа № 711/2346/23 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 199 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з ДУ «Черкаський слідчий ізолятор») ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2023 року про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий в ОВС - криміналіст відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням, погодженого прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_5 , по кримінальному провадженні № 0000274, внесеного до ЄРДР 22.02.2023 року, за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Просив слідчого суддю продовжити строк запобіжного заходжу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.08.2023 року. Не визначати розмір застави підозрюваному у відповідності до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.07.2023 року клопотання слідчого задоволено.

Продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», в межах строку досудового розслідування, а саме до 23.08.2023 року включно.

Ухвала суду мотивована тим, що врахувавши дані про особу підозрюваного, особливості його життєдіяльності, вагомість доказів на підтвердження обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування, обставини кримінального правопорушення (спосіб, місце, час вчинення, тяжкість наслідків), суспільну небезпеку інкримінованого органом досудового розслідування злочину, слідчий суддя прийшов до висновку, що єдиним запобіжним заходом, спроможним досягнути мети його застосування в кримінальному провадженні є тримання під вартою, а тому такий запобіжний захід, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 197КПК України, має бути продовжений в межах строку досудового розслідування.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 та постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого. Застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. за адресою АДРЕСА_3 із застосуванням електронних засобів контролю.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 зазначив, що при розгляді клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу суд повинен принципово та критично ставитись до доводів прокурора, якими він обґрунтовує застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, об`єктивно оцінюючи їх переконливість.

Захисник вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є занадто суворим для ОСОБА_6 з огляду на фактичні обставини справи, а саме: в матеріалах клопотання - відсутні будь-які заяви чи клопотання від ОСОБА_9 чи від ОСОБА_10 - в яких останні заперечували б щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час із застосуванням електронних засобів контролю.

Підозрюваний ОСОБА_6 понад 4 місяці позбавлений волі, адже перебуває в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», лише через не проведення дослідними установами експертиз. Крім того, за участю підозрюваного не здійснюються ніякі слідчі дії.

Крім того, ОСОБА_6 , Центром реінтеграції для безпритульних та осіб звільнених з місця позбавлення волі (Благодійна організація 100% ЖИТТЯ ЧЕРКАСИ) буде надано можливість проживання та тимчасової реєстрації за умови дотримання останнім правил та вимог щодо проживання в Центрі. Це в свою чергу усуває всі висловлювання сторони обвинувачення, що підозрюваний не має іншого місця проживання та проживаючи за адресою: АДРЕСА_2 - впливатиме на заявника та продовжуватиме вчиняти злочин відносно потерпілої.

Захисник зазначає, що під час неодноразового обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , сторона обвинувачення, з якою погоджувався слідчий суддя, зазначала, що підозрюваному не можна обирати домашній арешт за адресою АДРЕСА_2 , адже там перебуває заявник та потерпіла, а отже останній може здійснити тиск на останніх з метою зміни останніми своїх свідчень та продовжувати вчиняти злочин проти потерпілої. Проте, такі припущення сторони обвинувачення є надуманими та безпідставними, оскільки заявник ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_10 , вибули 09.06.2023 року із вищевказаної адреси в невідомому напрямку, а тому ні стороні захисту, ні прокурору, ні слідчому не відомо де на сьогоднішній день перебуває заявник та потерпіла.

Разом з апеляційною скаргою адвокат ОСОБА_7 подав клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді від 14.07.2023 року, мотивуючи його тим, що отримав повний текст оскаржуваної ухвали лише 18 липня 2023 року.

Просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та поновити вказаний строк.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_6 , які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Вирішуючи питання про дотримання апелянтом строку апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з того, що оскаржувана ухвала слідчого судді була постановлена 14 липня 2023 року, повний текст ухвали оголошено 14 липня 2023 року о 15 год. 00 хв., а захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_7 направив апеляційну скаргу до суду 19 липня 2023 року.

Відповідно до п. 3 ч. 2, 3 ст. 395 КПК України апеляційна скарга подається на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо, зокрема, ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Тому колегія суддів не вважає, що в даному випадку наявний пропуск цього строку, а отже й не вбачає підстав для задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезазначеного рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчими СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000274, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

23.02.2023 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.

24.02.2023 року ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області (справа №695/656/23, провадження №1-кс/695/221/23), підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.04.2023 року.

Постановою заступника керівника Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_11 від 12.04.2023 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 23.05.2023 року.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено в межах строку досудового розслідування, а саме до 23.05.2023 року включно.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 16.05.2023 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 23.08.2023 року включно.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22.05.2023 року строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено в межах строку досудового розслідування, тобто до 20.07.2023 року включно.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що внаслідок особливої складності кримінального провадження завершити досудове розслідування у вказаний строк неможливо у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: отримати та долучити до матеріалів кримінального провадження висновки трьох молекулярно-генетичних експертиз, а також після отримання результатів експертиз, проаналізувавши всі наявні докази в сукупності, вирішити питання по кінцевій кваліфікації неправомірних дій ОСОБА_6 та оголосити йому кінцеву підозру, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні доказів, виконати вимоги ст.ст. 290-292 КПК України.

Прокурор також зазначив, що обставини, які перешкоджали здійсненню вищевказаних слідчих та процесуальних дій раніше, є тривалість проведення експертних досліджень, їх кількість та складність, висновки яких є необхідними для прийняття об`єктивного рішення під час розгляду справи судом. Без проведення зазначених слідчих та процесуальних дій, які здійснити раніше було неможливо, обвинувальний акт не може бути направлений у порядку ст. 291 КПК України до суду, оскільки згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження.

Крім того, прокурор вказує, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які на даний час не зменшились, а саме:

- ризик можливого переховування від органу досудового розслідування з підстав тяжкості покарання, що загрожує, також узгоджується і з позицією Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом, та обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 у разі зміни обраного запобіжного заходу на більш м`який, що не пов`язаний із триманням під вартою, останній усвідомлюючи, що він підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років, матиме реальну можливість переховуватися від органу досудового розслідування та суду чи змінити місце проживання;

- ризик незаконного впливу на свідків, малолітню потерпілу та експертів у даному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що всі свідки і малолітня потерпіла є родичами підозрюваного ОСОБА_6 , у зв`язку з чим, останній матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на свідків та малолітню потерпілу, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань, з метою уникнення ним кримінальної відповідальності. Окрім цього, триває проведення ряду експертиз у даному провадженні, тому є ризик можливого впливу на експертів;

- також, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, шляхом зловживання процесуальними правами, що може виражатись у неявці за викликами до слідчого та прокурора з метою затягування досудового розслідування;

- ризик можливого продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, або вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, у ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 неодноразово та систематично вчиняв протиправні дії проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої падчерки ОСОБА_10 , а неодноразові притягнення ОСОБА_6 у минулому до кримінальної відповідальності, свідчать про схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно з положеннями ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченого законодавством, за умови доведення прокурором в клопотанні обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Дані вимоги закону при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слідчим суддею були дотримані.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу слідчий та прокурор довели обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що підозрюваний ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, що застосований до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив слідчий суддя.

Зважаючи на практику Європейського Суду з прав людини, зокрема на п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При вирішенні питання про можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 слідчий суддя врахував те, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 152 КК України, санкція якого передбачає покарання від 10 до 15 років позбавлення волі, тобто є особливо тяжким злочином, загроза кримінальної відповідальності і невідворотність покарання за кримінальне правопорушення, життєві потреби є чинниками, які можуть сприяти намірами підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання врахував наявні ризики, визначені ст. 177 КПК України, а також те, що будь-який інший запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, не зможе запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Зазначені обставини і наявність вказаних ризиків є виправданими та необхідними елементами, які визначають потребу в подальшому триманні ОСОБА_6 . Дані підстави і наявність ризиків не змінилися і по теперішній час.

Врахував слідчий суддя при цьому те, що хоча законодавством і встановлено, що тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється (обвинувачується) особа і не є безумовною підставою для обрання/продовження щодо неї запобіжного заходу тримання під вартою, однак, поряд з іншими обставинами це також враховується, з чим погоджується і апеляційний суд.

Крім того, на думку колегії суддів, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який ідеться в клопотанні, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_6 особливо тяжкого кримінального правопорушення, досудове розслідування щодо якого не завершене. Також відповідний ступінь втручання є розумним і спів мірним із завданням цього кримінального провадження.

Також колегія суддів до уваги доводи захисника про особисту ситуацію підозрюваного, який є внутрішньо - переміщеною особою, позитивно характеризується за останнім місцем проживання та має на утриманні малолітню дитину, проте, зазначене, в світлі наведених вище фактичних обставин, не переконливим та вагомим, щоб знизити встановлені в судовому засіданні ризики до малоймовірних чи взагалі виключити їх існування.

При цьому, колегією суддів, враховано наданий стороною захист лист-повідомлення БО «100% життя Черкаси» щодо надання підозрюваному житла, про те це не є обставиною, яка виключає вказані, в клопотанні, ризики.

Медичних протипоказань утриманню підозрюваного в СІЗО в суді апеляційної інстанції не встановлено.

Всі інші обставини, наведені захисником підозрюваного ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Відтак, слідчий суддя, врахувавши тяжкість та суспільну небезпечність кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , ризики, передбачені п.п. 1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України та обставини, викладені в клопотанні слідчого, слідчий суддя прийшов до вірного висновку про необхідність продовження запобіжного заходу - тримання під вартою, оскільки перебуваючи на волі, він може переховуватися від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на свідків та малолітню потерпілу; перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює застосування до нього інших, більш м`яких запобіжних заходів, належним чином мотивувавши це в своїй ухвалі.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи адвоката ОСОБА_7 в апеляційній скарзі, про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою, а тому ухвала слідчого судді є законною і підстав для її скасування не вбачає.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 є необґрунтованими та безпідставними, і на підставі цього задоволенню не підлягають. Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 197, 199, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2023 року про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3