УХВАЛА

11 вересня 2023 року

м. Київ

справа № 511/551/20

провадження № 51-3566ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на судові рішення щодо нього,

встановив:

09 червня 2023 року на адресу Верховного Суду від засудженого ОСОБА_4 надійшла касаційна скарга, датована ним 29 травня 2023 року, яку ухвалою від 14 червня 2023 року залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального закону України (далі - КПК).

18 липня 2023 року від засудженого ОСОБА_4 надійшла касаційна скарга, подана на усунення недоліків попередньої, датована ним 03 липня 2023 року. Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2023 року зазначену касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами було повернуто на підставі п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, оскільки засуджений не усунув недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.

01 серпня 2023 року від засудженого до суду надійшло звернення, назване ним «додаток до касаційної скарги від 03 липня 2023 року», датоване 20 липня 2023 року. Зазначене звернення колегія суддів розглянула як нову касаційну скаргу, оскільки касаційну скаргу від 03 липня 2023 року ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2023 року повернуто особі, яка її подала, а подане звернення містить ознаки самостійної касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 03 серпня 2023 року нову касаційну скаргу, датовану 20 липня 2023 року, залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК та надано строк на усунення недоліків.

В ухвалі Верховного Суду від 03 серпня 2023 року зазначено, що засуджений у змісті касаційної скарги не погоджується з вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 07 грудня 2021 року, а також із судовим рішенням Апеляційного суду Одеської області, проте не відображає жодних вимог стосовно цих судових рішень, які б відповідали повноваженням Верховного Суду, передбаченим ст. 436 КПК, що не узгоджується з приписам пунктів 3, 5 ч. 2 ст. 427 цього Кодексу.

Також в недотримання вимог ч. 5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги засуджений не додав копій судових рішень, які оскаржуються.

Крім того, в ухвалі Верховного Суду указано про недотримання приписів п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в частині наведення обґрунтування вимог касаційної скарги.

Судом роз`яснено, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

На усунення недоліків попередньої касаційної скарги від засудженого 06 вересня 2023 року надійшла нова касаційна скарга.

Перевіривши нову касаційну скаргу, колегія суддів враховує, що засуджений не ставить до суду касаційної інстанції жодних вимог, які б відповідали повноваженням Верховного Суду, передбаченим ст. 436 КПК. Копій оскаржених ним судових рішень, в недотримання вимог ч. 5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги також не додає.

Суд касаційної інстанції, відповідно до ч. 3 ст. 26 та ч. 2 ст. 433 КПК, переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги та вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами й віднесені до його повноважень цим Кодексом, а тому відсутність у касаційній скарзі конкретизації щодо того, які саме судові рішення оскаржуються, із зазначенням їх форми та дати постановлення, а також належної вимоги до суду касаційної інстанції позбавляє Верховний Суд можливості визначити предмет та межі касаційного розгляду.

Недоліків, пов`язаних з обґрунтуванням вимог особи, яка подала касаційну скаргу, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 03 серпня 2023 року, також не усунуто.

У новій касаційній скарзі засуджений повторно посилається на його юридичну неосвіченість та просить суд поновити строк оскарження судових рішень. Вирішення зазначених питань чинним КПК на даній стадії не передбачено.

Таким чином, недоліків касаційної скарги, які є не просто формальним недотриманням положень ст. 427 КПК, а фактично позбавляють суд касаційної інстанції процесуальної можливості належним чином встановити предмет касаційного розгляду як в контексті визначення судових рішень, які необхідно переглянути в касаційному порядку, так і в контексті відсутності обґрунтування вимог касаційної скарги, яке б відповідало межам перегляду, передбаченим ст. 433 КПК, засуджений не усунув.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху в установлений строк.

Колегія суддів звертає увагу засудженого, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, та в межах строку на касаційне оскарження.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути засудженому ОСОБА_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3