Провадження №1-кп/522/2264/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд кримінального провадження №0000104, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.04.2023року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Туркменістана, громадянина Республіки Туркменістана, із вищою освітою, непрацюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

перекладача - ОСОБА_6 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 у невстановлений час та у невстановленому місці, маючи прямий намір, направлений на виготовлення завідомо підробленого офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає право керувати транспортним засобом категорії А, В, С, замовив у невстановленої досудовим розслідуванням особи, через мережу Інтернет, виготовлення завідомо підробленого офіційного документа, а саме, - посвідчення водія Республіки Туркменістана, серії НОМЕР_1 від 25.02.2019 року, виданого уповноваженим органом Республіки Туркменістан, і який надає право керувати транспортним засобом категорії А, В, С, надавши невстановленій особі власні анкетні дані, а саме: прізвище, ім?я по батькові, дату та місце народження, свою фотографію.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України, а саме - пособництві у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати документи, і який надає право керувати транспортними засобами категорії А, В,С, з метою його використання.

Крім того, 15.04.2023 року приблизно в 00 годин 30 хвилин ОСОБА_7 , у зв?язку із порушенням встановлених вимог комендантської години, був зупинений працівником поліції по вул. Черняховського, у м. Одесі біля будинку №l«А», на автомобілі марки «Hyandai», державний номер НОМЕР_2 , та під час перевірки документів, на вимогу працівника поліції, маючи прямий намір, спрямований на використання завідомо підробленого документа, з метою введення в оману співробітника поліції, достовірно знаючи, що його посвідчення водія Республіки Туркменістан серії НОМЕР_1 від 25.02.2019 року є підробним, надав дільничному офіцеру поліції відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №l ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 завідомо підроблений документ - посвідчення водія Республіки Туркменістана серії НОМЕР_1 від 25.02.2019 року.

Посвідчення водія Республіки Туркменістана серії НОМЕР_3 від 25.02.2019 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за своїми характеристиками не відповідає аналогічним документам, які видавалися/видаються уповноваженими органами Туркменістана.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, а саме - використання завідомо підробленого документа.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_7 щиро розкаявся у вчиненні указаних кримінальних правопорушень, та підтвердив обставини вчинення кримінальних правопорушень, що описані в обвинувальному акті.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаних кримінальних правопорушень повністю доведена.

Враховуючи вимоги ст.337 КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, якпособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, і який надає права з метою його використання, та за ч.4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Кваліфікуючу ознаку «керування транспортним засобом категорії А,В,С» із кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України необхідно виключити , як не передбачену диспозицією зазначеної статті.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд враховує його особу та те, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - кримінальних проступків.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінальних правопорушень, що він раніше не судимий.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відсутні.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року №7 (у редакції від 06.11.2009 року) зазначено, що призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.

На думку суду, призначення покарання у вигляді штрафу є неможливим, так як обвинувачений ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований.

Суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у вигляді арешту не буде достатнім для виправлення указаного обвинуваченого та попередження вчинення ним нових правопорушень.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності вище зазначених двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, та відсутні заборони, зазначеної у ч.3 ст.61 КК України, суд приходить до висновку про те, що йому необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, із застосуванням ст.75 КК України, та звільнити цього обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності двох пом`якшуючих покарання обставин, відсутності обставин, що обтяжують покарання, суд вважає недоцільним покладення на обвинуваченого ОСОБА_3 додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

На підставі вище указаного, суд вважає, що такий вид покарання буде достатній для його виправлення, та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.124 КПК України суд вважає необхідним стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави України 3824 грн. документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме, за проведення судово технічної експертизи документів від 12.05.2023 року №47-128/50.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченому ОСОБА_9 не обирати.

На підставі ст.174 КПК України суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту, який був накладений, згідно до ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2023 року на речовий доказ, так як у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ч.2 ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 124, 174, 367-371, 373, 374, 376, 381, 382, 395, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, та призначити йому покарання за указаними частинами указаних статей:

- за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358КК України - обмеження волі строком на 1 /один/ рік 3 /три/місяці,

- за ч.4 ст.358 КК України - обмеження волі строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч.1, ч.2 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання - обмеження волі строком на 1 /один/ рік 3 /три/місяці.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, з випробуванням строком на 1 /один/ рік.

На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 1 /один/ рік покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_9 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 02.06.2023 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 не обирати.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 3824 грн. на користь держави України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 19.05.2023 року, а саме на посвідчення водія Республіки Туркменістана серії НОМЕР_3 від 25.02.2019 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речовий доказ підроблене посвідчення водія Республіки Туркменістана серії НОМЕР_3 від 25.02.2019 року на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 знищити.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .

02.06.2023