Номер провадження: 11-кп/813/1318/23
Справа № 504/2562/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.03.2023 року, стосовно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Свень Брянського району Брянської області РФ, громадянина України, освіта неповна середня, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України

установив

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції

Оскаржуваним вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.03.2023 року ОСОБА_9 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та йому призначено покарання, із застосуванням ст.ст.69, 100 КК України, у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

Згідно оскаржуваного вироку:

24.05.2022р. біля 21 год. ОСОБА_9 , перебуваючи поряд із спортивним майданчиком по АДРЕСА_2 , вступив у конфлікт, що виник на грунті неприязних стосунків з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого у ОСОБА_9 виник протиправний намір, спрямований на заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, останньому.

З метою реалізації свого протиправного наміру, направленого на спричинення легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_9 діючи умисно, використовуючи фізичну силу рук наніс на менше чотирьох ударів правою рукою у область голови та у область обличчя ОСОБА_10 , чим спричинив останньому легкі тілесні ушкодження, що спричинили розлад здоров`я на термін понад шість днів, але не більше як три тижні та виразились у вигляді перелому кісток носа та лобних відростків верхньої щелепи зі зміщенням.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі заступник керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 , не оспорюючи висновки суду першої інстанції щодо встановлених фактичних обставин кримінального провадження просить вирок відносно ОСОБА_9 змінити в частині призначеного покарання.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що з урахуванням статей 98, 100 КК України неповнолітній особі за ч.2 ст.125 КК України можливо призначити покарання, зокрема, і у виді виправних робіт на строк від 30 до 120 годин, без застосування ст.69 КК України.

На підставі цього прокурор просить вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.03.2023 року відносно ОСОБА_9 , в частині призначення покарання - змінити.

Виключити з 1 абзацу резолютивної частини вироку посилання на ст.69 КК України.

Вважати ОСОБА_9 засудженим за ч.2 ст.125 КК України із застосуванням ст.100 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

В судове засідання апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, причин своєї неявки суду не повідомив.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі прокурора питання про погіршення становища обвинуваченого не порушується, апеляційний суд за згодою захисника обвинуваченого вважає за можливе судовий розгляд проводити без участі обвинуваченого.

Крім того, до початку судового засідання апеляційного суду від законного представника неповнолітнього потерпілого надійшла заява, в якій вона просила розгляд апеляційної скарги прокурора проводити без її участі.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги

В судовому засіданні апеляційного суду:

прокурор просила апеляційну скаргу задовольнити та вирок змінити;

захисник обвинувачуваного заперечувала проти апеляційної скарги прокурора та посилалась на те, що призначене оскаржуваним вироком покарання не порушує прав обвинуваченого.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду

Відповідно до положень статей 7, 9 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження. Під час кримінального провадження суд зобов`язаний неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства, практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з вимогами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Під час судового розгляду суд першої інстанції належним чином дослідив докази у кримінальному провадженні в їх сукупності, дав їм відповідну правову оцінку, правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження та зробив обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.

При цьому в апеляційній скарзі прокурор не оскаржував фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію дій обвинуваченого та ступінь доведеності його вини, а тому відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не переглядає вирок суду в цій частині.

Відповідно до ч.1 ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Санкція ч.2 ст.125 КК України встановлює, що винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення особам, може бути призначено покарання, в тому числі, у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин.

На момент вчинення кримінального правлпорушення обвинувачений ОСОБА_9 не досяг 18-ти річного віку, а отже був неповнолітнім.

Поряд із загальними положеннями, що належать до питань кримінальної відповідальності осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, Кримінальний Кодекс України передбачає певні особливості кримінальної відповідальності та покарання неповнолітніх. Ці особливості передбачені розділом 15 КК України і вони стосуються: звільнення неповнолітніх від кримінальної відповідальності (ст.97, ч.2 ст.106); видів покарань, що застосовуються до неповнолітніх (ст.ст.98102); призначення покарання (ст.103); звільнення від покарання та його відбування (ст.ст.104107); погашення і зняття судимості (ст.108).

Так, ч.1 ст.98 КК України передбачено, що до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні кримінального правопорушення, судом може бути застосовано покарання, в тому числі, і у виді громадських робіт.

Громадські роботи, згідно з.1 ст.100 КК України, призначаються неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від 30 до 120 годин (не більше ніж дві години на день) і полягають у виконанні ним у вільний від навчання чи основної роботи час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Суд першої інстанції призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин, послався на положення ч.1 ст.69 КК України, зазначивши, що призначає обвинуваченому такий вид покарання у розмірі нижчому від найнижчої межі 150 годин, який встановлений санкцією ч.2 ст.125 КК України.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував закон про кримінальну відповідальність, а саме застосував закон, який у даному випадку не підлягає застосуванню, оскільки стаття 100 КК України наділяє суд правом призначити неповнолітньому обвинуваченому покарання у виді громадських робіт на строк від 30 до 120 годин і без застосування ст.69 КК України.

Таким чином доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 безпідставно послався на положення ч.1 ст.69 КК України є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до пункту 4 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п.2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок або ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 та змінити оскаржений вирок виключивши з його резолютивної частини посилання на ч.1 ст.69 КК України.

Зазначена зміна вироку суду першої інстанції жодним чином не погіршує правового становища обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 414, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Комінтернівського районного суду Одеської області від 22.03.2023 року, стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_9 покарання із застосуванням ст.100 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

В іншій частині оскаржений вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4