В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 вересня 2023 року

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,прокурора ОСОБА_3 ,потерпілої ОСОБА_4 ,законного представника потерпілої ОСОБА_5 ,обвинуваченої ОСОБА_6 ,захисника ОСОБА_7 ,розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженки с.Словечно Житомирської області,громадянки України, з вищою освітою,офіційно працює, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 ,фактично проживає в АДРЕСА_2 ,раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення,передбаченого ст.125 ч.1 КК України,-

Встановив:

12.08.2022 р.приблизно о 13.30 год. ОСОБА_6 , знаходячись на тротуарі на перехресті вулиць Чарівної та Кутузова біля будинку по вул.Чарівній 119 у м.Запоріжжі, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень,на грунті неприязних відносин,в ході раптово виниклого словесного конфлікту,нанесла ОСОБА_4 один удар стопою правої ноги в область живота зліва і один удар стопою правої ноги в область лівого коліна ,чим спричинила згідно висновку судово-медичного експерта синці в ділянках живота ліворуч та в ділянці лівого колінного суглоба,які кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 у вчинені інкримінованого їй кримінального проступку винуватою себе не визнала.

Пояснила,що 12.08.2022 р.у денний час вони з чоловіком вийшли у магазин,по вул.Чарівній повз «Шекіленд» прямували до супермаркету АТБ. На розі будинку вул.Чарівної,113 гралися троє хлопців ,наймолодший розбив скляну пляшку та хотів кинути скло на тротуар,на що обвинувачена зробила йому зауваження,продовжуючи рух в обраному напрямку. Позаду почула лайку,коли дійшла до перехрестя вул.Чарівної та Кутузова ,її об`їхала незнайома дівчина на велосипеді,зупинилася перед ОСОБА_8 та почала ображати її лайливими словами,після чого поїхала на ОСОБА_8 велосипедом,який обвинувачена зупинила,схопивши рукою за кермо та за кофтину ззаду. Повз них проходила жінка,яка втрутилась у конфлікт і пішла з дівчиною з місця події,а ОСОБА_8 з чоловіком попрямували у магазин, як і планували. Повертаючись з магазину,зустріли цю дівчину з мамою,остання повідомила,що викликала поліцію,обвинувачена з чоловіком пішли додому,не загострюючи конфлікту. Наступного дня ,коли ОСОБА_8 виходила з дому, біля будинку побачила поліцію і мати дівчини,з якою напередодні посварилася. Звернувши увагу на обвинувачену,мати потерпілої вказала на неї,після перевірки документів обвинувачена пояснила обставини того,що сталося. Вважає,що синці у дівчини могли виникнути внаслідок власної необережності,під час користування велосипедом,категорично заперечувала нанесення їй будь-яких ударів та заподіяння тілесних ушкоджень. Також зазначила,що на той час була фізично і морально виснажена доглядом за свекрухою,яка є лежачою хворою, тому занадто гостро відреагувала на образи від потерпілої ОСОБА_4 ,про що жалкує.

Всебічно вивчивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів-з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні вказаного вище кримінального проступку, виходячи з наступного.

Як встановлено з матеріалів справи,12.08.2022 р.у ОСОБА_5 була прийнята заява про притягнення до кримінальної відповідальності невідомої жінки та чоловіка,які 12.08.2022 р.приблизно о 13.30 год. спричинили тілесні ушкодження її доньці ОСОБА_4 (а.с.46-50)

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_9 показала,що вона мешкає у буд. АДРЕСА_3 ,у день згадуваних вище подій вийшла у двір покататись на велосипеді,де зустріла трьох сусідських хлопців віком від 3 до 6 років. Вони їй розповіли,що розбили скляну пляшку,прибрали осколки,але їх образила жінка,на яку вони вказали,ця жінка йшла попереду на відстані приблизно 15 м. ОСОБА_10 вирішила заступитися за хлопців,на велосипеді наздогнала жінку,якою є обвинувачена,запитала,навіщо та обізвала її друзів. Обвинувачена схопила її за волосся,вдарила ляпас правою рукою по голові в область уха,правою ногою (ступнею) в область коліна,тягнула за велосипед. Сутичку припинила жінка,яка проходила повз них,вона провела потерпілу до її будинку, а обвинувачена з чоловіком пішли в напрямку магазину АТБ по вул.Чарівній.Про ці події потерпіла телефоном повідомила матір,вони разом пішли в той бік,куди раніше прямувала обвинувачена,зустріли її на шляху з магазину та викликали поліцію,хотіли зайти у під`їзд,де мешкає обвинувачена,слідом за нею,але вона штовхнула потерпілу у живіт та не впустила. Коли приїхала поліція,потерпіла з матір`ю поїхали у райвідділ і написали заяву. Наголосила на тому,що не ображала обвинувачену лайкою,вважає,що обвинувачена побила її,бо була незадоволена тим,що потерпіла заступилася за друзів,

При пред`явленні осіб для впізнання за фотознімками потерпіла ОСОБА_4 пояснила,що може впізнати особу,яка нанесла їй тілесні ушкодження 12.08.2022 р.,та вказала на фото № 2,на якому згідно довідки міститься фотознімок ОСОБА_6 ,зазначивши,що впізнала особу за рисами обличчя,зачіскою,лінією росту волосся,про що був складений протокол від 04.09.2022 р.(а.с.60-64)

Свідок ОСОБА_11 в суді показав,що він мешкає однією сім`єю з обвинуваченою ОСОБА_6 в буд. АДРЕСА_4 . У день згадуваних подій вони разом йшли у магазин,перед «Шекилендом» побачили дітей-3-4 особи,які били об асфальт скляну пляшку.В цей момент йому на мобільний телефон надійшов дзвінок,він, розмовляючи,пішов вперед на 6-10 метрів,чув,як його жінка зробила дітям зауваження. Завершивши розмову,обернувся,побачив ,що обвинувачена тримала рукою велосипед дівчини,яка ображала ОСОБА_8 та крикнула пустити велосипед. Він прибрав руку жінки з велосипеда,вони пішли далі до АТБ,дівчина поїхала у зворотньому напрямку. Під час телефонної розмови він протягом 2-3 хвилин перебував на відстані від жінки,але рухався і обертався, ОСОБА_8 йшла за ним,він не бачив,щоб його жінка наносила удари або в інший спосіб спричинила тілесні ушкодження дівчині. Коли вони з обвинуваченою повертались з АТБ ,зустріли цю дівчину з мамою,яка почала знімати їх на телефон,провокувала конфлікт,якого вони всіляко уникали та пішли додому.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 суду показала,що у день згадуваних вище подій вона йшла в гості у буд. АДРЕСА_3 ,на пішохідному переході на розі вулиць Чарівної та ОСОБА_13 побачила жінку,якою є обвинувачена ОСОБА_8 ,та дівчину на велосипеді,нею є потерпіла. Обвинувачена тримала велосипед ,кричала,лаялася,замахнулася та вдарила дівчину рукою по потилиці,на відстані кількох метрів від ОСОБА_8 та дівчини стояв чоловік,він участі у конфлікті не приймав. Свідок гукнула жінку,яка намагалася щось пояснити про причину конфлікту ,дівчина плакала,свідок разом з дівчиною,заспокоюючи її розмовою, пішли в бік будинку АДРЕСА_3 .

При пред`явленні осіб для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_12 пояснила,що може впізнати особу,яка спричинила тілесні ушкодження дівчині 12.08.2022 р.приблизно о 13.30 год.,та вказала на фото № 3,на якому згідно довідки міститься фотознімок ОСОБА_6 ,зазначивши,що впізнала особу за рисами обличчя ,про що був складений протокол від 19.08.2022 р.(а.с.96-100)

При проведенні слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_12 ,остання,знаходячись на пішохідному переході на перетині вул.Чарівної та Кутузова в м.Запоріжжі ,пояснила,що 12.08.2022 р.приблизно о 13.30 год.вона рухалася по вул.Чарівній зі сторони будинку 119 в бік будинку 113,почула шум,після чого звернула увагу на перехрестя,де знаходилась дівчина віком приблизно 12 років,а поряд з нею жінка і чоловік,яких свідок зможе впізнати. Жінка ,зупинивши велосипед,на якому їхала дівчина,нанесла їй один сильний удар правою рукою по голові, нецензурно ображала. В ході проведення слідчої дії свідок вказала місце розташування жінки,чоловіка і дівчини на пішохідному переході на перехресті вул.Чарівної та Кутузова,а також механізм нанесення жінкою удару рукою в область голови дівчини,про що був складений протокол від 15.09.2022 р.з відеозаписом,відтвореним в судовому засіданні(а.с.65-71)

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показала,що у день згадуваних подій,точну дату не пам`ятає за їх давністю,вона йшла по вул.Кутузова в напрямку перехрестя з вул..Чарівної,спочатку почула жіночий галас та дитячий плач,наближаючись до місця подій,побачила як жінка,якою є обвинувачена,хапала за руку дівчину,вдарила її правою рукою по голові,перед обличчям дитини махала пакетом. Дівчина сиділа на велосипеді,утримуючи його між ногами,поруч стояв чоловік,як здалося свідку,він притримував дівчину за руку. У цій дівчині свідок впізнала мешканку свого будинку ОСОБА_10 ,у якої після цих подій бачила на нозі синець,гулю на голові.

При пред`явленні осіб для впізнання за фотознімками свідок ОСОБА_15 пояснила,що може впізнати жінку,яка нанесла тілесні ушкодження дитині 12.08.2022 р.,та вказала на фото № 4,на якому згідно довідки міститься фотознімок ОСОБА_6 ,зазначивши,що впізнала особу за рисами обличчя,формою вух ,про що був складений протокол від 04.09.2022 р.(а.с.72-75)

При проведенні слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_15 ,остання,знаходячись на пішохідному переході на перетині вул.Чарівної та Кутузова в м.Запоріжжі ,пояснила,що під час події жінка та дівчина,а також чоловік,який був з жінкою,розташовувались на перехресті вказаних вище вулиць,а свідок-на відстані приблизно 50 м.від місця події. З місця свого розташування свідок побачила,як дівчина спочатку впала з велосипеду,надалі жінка ,про яку вона показала раніше,нанесла дівчині хаотичні удари руками,ногами в область тіла, по ногам та у живіт,про що був складений протокол від 15.09.2022 р.з відеозаписом,відтвореним в судовому засіданні(а.с.77-79)

Згідно висновку експерта КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради № 1216п від 15.08.2022 р.,виявлені у ОСОБА_16 синці в ділянках живота ліворуч,лівого колінного суглоба,правої гомілки,правого стегна кваліфікується як легкі тілесні ушкодження,що утворились від не менше ніж 5-ти впливів тупого предмета(предметів),давність утворення ушкоджень не протирічить терміну,зазначеному в обставинах справи(а.с.54).

Згідно висновку експерта(за матеріалами справи)№ 1500/к від 07.10.2022 р.,давність утворення ушкоджень,встановлених при проведенні експертизи № 1216п від 15.08.2022 р.у ОСОБА_4 не суперечить терміну,зазначеному в обставинах справи і на момент проведення огляду (15.08.2022 р.)відповідають строкам загоєння приблизно 3-5 діб.Взаємне розташування в момент нанесення тілесних ушкоджень між потерпілим та особо,яка спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_4 ,могло бути будь-яке за умов доступності травмованих ділянок для їх ушкодження(а.с.57-59)

Досліджені в судовому засіданні докази логічні,послідовні,не містять протиріч,переконливі як кожен окремо,так і їх сукупність у взаємозв`язку.

Жоден із них не спростований,містить інформацію щодо предмету доказування,схожих не оспорюваних чітких і узгоджених між собою презумпцій факту.

При їх оцінці суд дійшов до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку,що відповідає стандартам доказування «поза розумним сумнівом», який знайшов своє втілення як в положеннях ч. 3 та ч. 4 ст. 17 КПК України, так і в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема,у рішенні у справі «Коробов проти України».

Такі висновки суду ґрунтуються на наступному.

Обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні підтвердила,що 12.08.2022 р.приблизно о 13.30 год. по вул.Чарівній в м.Запоріжжі у неї з потерпілою ОСОБА_17 виник конфлікт,в процесі якого вона утримувала останню за одяг та зупиняла наїзд на себе велосипедом,схопивши його за руль.

З досліджених в судовому засіданні доказів суд встановив,що обвинувачена також застосувала до потерпілої фізичну силу,нанесла їй удари рукою в область голови,стягувала з велосипеду, нанесла хаотичні удари руками,ногами область тіла, по ногам та у живіт.

Ці обставини доведені показаннями свідків ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , потерпілої ОСОБА_17 ,протоколам проведення слідчого експерименту за участю свідків з відеозаписом.

В судовому засіданні обвинувачена скористалася правом допитати потерпілу та свідків,що відповідає вимогам п.1, підп. «d»п. 3 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,із забезпеченням їй можливості надати аргументи на спростування наданих в суді показань,однак жодних об`єктивних даних для того,щоб ставити їх під сумнів,суд не встановив.

Свідок ОСОБА_11 показав,що ,перебуваючи на певній відстані від обвинуваченої та потерпілої під час їх конфлікту,чув,як дівчина ображала лайкою ОСОБА_6 ,але не бачив ,щоб остання спричинила їй тілесні ушкодження.

Враховуючи,що вказаний свідок є чоловіком обвинуваченої,він очевидно має підстави свідчити на користь останньої,а його показання по суті не спростовують змісту інших досліджених доказів,заслуговують на критичну оцінку та не приймаються судом до уваги при ухваленні вироку.

Тяжкість тілесних ушкоджень,спричинених потерпілій,їх кількість,можливість заподіяння за вказаних в обвинувальному акті обставин,встановлені висновком експерта,які сумнівів в обґрунтованості та кваліфікації експерта не викликають.

Спричинення потерпілій тілесних ушкоджень безпосередньо під час конфлікту з обвинуваченою,в умовах очевидності,на наявності свідків,з подальшим фіксуванням цих подій викликом поліції,виключає можливість отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_20 за інших,ніж викладено в обвинувальному акті,обставин.

В судовому засіданні обвинувачена наголошувала на тому,що саме потерпіла,яка безпідставно образила її лайкою,спровокувала конфлікт,під час якого обвинувачена, обурена таким ставленням до себе з боку незнайомої дитини,намагалася лише з`ясувати,хто ця дівчина та в подальшому спілкуватись з її батьками.

Такі показання обвинуваченої на висновки суду не впливають,оскільки,навіть за умови вчинення потерпілою тих дій,про які показали обвинувачена,свідок ОСОБА_11 ,а саме висловлювання на адресу обвинуваченої лайки,це не дає права обвинуваченій на застосування фізичного насильства до потерпілої та не звільняє від відповідальності за вчинення таких дій.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої по ч.1 ст.125 КК України як умисне спричинення легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до статей 50,65 КК України особі,яка вчинила злочин, має бути призначено покарання,необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. У судовому рішенні суд має окремо обґрунтувати «вагомий внесок» кожної обставини, яка пом`якшує або обтяжує покарання.

При призначенні обвинуваченій покарання,суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинувачену.

Так, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, на обліках у ЗОНД та ЗОПБ не перебуває,раніше не судима,мешкає у сім`ї.

Обставин,що пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченої відповідно до ст.66,67 КК України ,судом не встановлено.

Потерпіла у судовому засіданні ,хоча і заперечувала висловлювання на адресу обвинуваченої лайкою,визнала також той факт,що наздогнавши обвинувачену,раніше не знайому дорослу людину,почала з нею з`ясовувати обставини,до яких особисто взагалі не була причетна,чим на переконання суду сприяла виникненню між ними конфлікту,такі дії потерпілої також заслуговують на критичну оцінку.

Всі ці відомості у сукупності є суттєвими та дають підстави при призначенні покарання за ст.125 ч.1 КК України для застосування такого виду покарання,як штраф у максимальному розмірі,що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченої з метою захисту суспільства,запобігання вчинення нових злочинів та є адекватними характеру вчинених неї дій.

Обвинувачена має матеріальну можливість для сплати штрафу як особа з офіційними доходами.

Для призначення такого виду основного покарання ,як громадські роботи,про що просив прокурор,суд підстав не встановив,оскільки примусове притягнення обвинуваченої до суспільно-корисних робіт,що виконуються безоплатно,є недоцільним та невиправданим втручанням у права особи, обвинувачена є корисною для суспільства і при офіційному працевлаштуванні.

Крім того,пропонуючи призначити обвинуваченій покарання - громадські роботи прокурор не обґрунтував,як саме такий вид покарання узгоджується з приписами ст.50 КК України щодо поняття покарання та його мети,з урахуванням відомостей про особу обвинуваченої.

Європейський суд з прав людини у справі "Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому ЄСПЛ вважає, що будь-яке втручання у право власності обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний надмірний тягар" (рішення у справі від 02.11.2004 р. "Трегубенко проти України").

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речового доказу-дисків з відеозаписом слідчого експерименту суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід на досудовому розслідуванні щодо обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.368,374,392,615 КПК України,суд-

Ухвалив:

Визнати винуватою ОСОБА_6 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.26 Кримінальновиконавчого Кодексу України,засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Речовий доказ:диски з відеозаписом слідчого експерименту залишити на зберігання у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення,особам,які не були присутні при проголошенні вироку,його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Суддя ОСОБА_1