Справа № 709/2048/16-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2023 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Чорнобаївського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, Білоцерківського району Київської області, громадянина України, українця, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, працюючого водієм автотранспортного засобу КНП «Міський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1» Білоцерківської міської ради, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 10.02.1995 Білоцерківським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 141 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 20.01.1997 постановою Ковельського районного суду Волинської області умовно-достроково. Невідбутий строк 1 рік 9 місяців 15 днів; 2) 17.11.1998 Білоцерківським міським судом Київської області за ст.ст. 17, ч. 3 ст. 81, ч. 2 ст. 206, 42, 43 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнився 14.08.2003 по відбуттю строку покарання; 3) 15.04.2005 Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, 70 КК України засуджений до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився 28.05.2010 по відбуттю покарання; 4) 24.02.2012 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим терміном на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Вказане кримінальне провадження виділено із матеріалів кримінального провадження № 709/70/16-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України, ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 09.09.2016, у зв`язку із відсутністю відомостей щодо місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_6 (а.с. 20-22 т. 8).

В матеріалах кримінального провадження містяться відомості щодо зміни обвинуваченим ОСОБА_6 свого прізвища після одруження на « ОСОБА_9 », а саме копія свідоцтва про шлюб виданого повторно 14.09.2011 серія НОМЕР_1 (а.с. 127 т. 2), копія паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_10 виданого 02.02.2016 (а.с. 128-129 т. 2).

Суд звертає увагу на те, що зміна прізвища обвинуваченого на « ОСОБА_9 » відбулася останнім шляхом заміни паспорта 02.02.2016, вже після направлення обвинувального акту до суду, що відбулося 15.01.2016, а отже суд не вбачає підстав для повернення обвинувального акту прокурору з цих підстав та зазначає в судовому рішенні прізвище обвинуваченого як « ОСОБА_11 )» ОСОБА_12 .

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01.09.2016 обвинувачений ОСОБА_4 був оголошений у розшук та провадження по справі на час розшуку останнього зупинено (а.с. 176-178 т. 7).

Розпорядженням керівника апарату Чорнобаївського районного суду Черкаської області ОСОБА_13 № 7 від 24.09.2021 призначений повторний автоматизований розподілі судової справи у зв`язку із закінченням п`ятирічного строку повноважень судді ОСОБА_14 (а.с. 64 т. 8).

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24.09.2021 вищезазначене кримінальне провадження розподілено на суддю ОСОБА_1 (а.с. 65 т. 8).

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 29.09.2021 кримінальне провадження прийнято суддею ОСОБА_1 до свого провадження (а.с. 66 т. 8).

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 22.11.2022 розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України поновлено та призначено по справі підготовче судове засідання (а.с. 88 т. 8).

06.02.2023 до суду надійшло клопотання від захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання мотивовано тим, що відповідно до відомостям обвинувального акту, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України у період часу з 27.12.2014 по 16.07.2015.

Отже, відповідно до положень ч. 3 ст. 12 КК України, чинного станом на період вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, чинного станом на період вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

З дня вчинення інкримінованих ОСОБА_4 злочинів минуло понад п`ять років.

Згідно матеріалів судового провадження, 01.09.2016 обвинуваченого було оголошено у розшук.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилялася від досудового слідства або суду.

Зауважує на тому, що ВС у постанові від 03.06.2021, у справі № 344/7812/16-к, зазначив про те, що оголошення осіб у розшук само собою не свідчить, що вони ухилялись від досудового росзлідування або суду.

Під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії особи, вчинені виключно з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що у свою чергу змушує правоохоронні органи вживати відповідних заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника. При цьому такою особою визнається підозрюваний або обвинувачений, який, вчинивши кримінальне правопорушення, здійснив усі необхідні дії, спрямовані на приховування місця свого перебування від слідства або суду.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01.09.2016 відмовлено у задоволенні клопотання прокурора щодо надання дозволу на затримання з метою приводу обвинуваченого ОСОБА_4 . Рішення суду обгрунтовано тим, що стороною обвинувачення ніяких беззаперечних доказів щодо ухилення даного обвинуваченого від явки до суду не було надано.

Таким чином, станом на 01.09.2016 відомості про ухилення обвинуваченого від явки до суду були відсутні.

Крім того, у матеріалах судового провадження відсутні відомості про те, що після оголошення обвинуваченого у розшук, йому направлялися повістки про виклик до суду.

Також, зазначає про те, що правоохоронними органами розшук обвинуваченого не здійснювався.

Лише 07.04.2021 Золотоніським РВП ГУНП в Черкаській області заведено ОРС № 106021010 з розшуку обвинуваченого, що підтверджується листом начальника управління Черкаської обласної прокуратури від 08.10.2021 № 09/1-3810 вих.-21 (а.с. 71 т. 8).

Матеріали судового провадження (а.с. 35 т. 8) містять рапорт о/у ВКП ВЦВП без дати написання, в якому викладені недостовірні відомості. Так, в рапорті зазначено, що «зі слів сусідки з кв. АДРЕСА_2 ОСОБА_15 , обвинувачений може знаходитись на території РФ, де проживають його родичі».

04.02.2023 захисником складений протокол опитування особи за її згодою ОСОБА_16 . Остання повідомила про те, що «з 2012 року спільно проживає з ОСОБА_10 28.07.2018 вони зареєстрували шлюб. З 2012 року вони проживають за адресою: АДРЕСА_1 . У період з серпня 2016 року по теперішній час вона жодного разу не спілкувалась з працівниками поліції з приводу місця перебування її чоловіка. Також вона не повідомляла працівникам поліції у 2016 році про те, що її чоловік виїхав до іншої країни. ОСОБА_10 ніколи не переховувався від поліції або суду. Він неодноразово звертався до державних установ для оформлення документів, а також перебував на обліку у «Центрі зайнятості».

Також, обвинувачений не вчиняв будь-яких умисних дій спрямованих на приховування свого місця проживання.

Протягом 2016-2019 років ОСОБА_10 неодноразово у встановленому Законом порядку перетинав державний кордон України, не переховуючись від працівників Міністерства внутрішніх справ України, що підтверджується відмітками у паспорті громадянина України для виїзду за кордон.

21.11.2017 обвинувачений у Територіальному сервісному центрі МВС № 3242 отримав посвідчення водія.

28.07.2018 у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області обвинувачений зареєстрував шлюб з ОСОБА_15 .

З 13.05.2019 по 02.10.2019 ОСОБА_10 перебував на обліку в Білоцерківському міськрайонному центрі зайнятості.

З 09.03.2021 обвинувачений прийнятий на посаду водія автотранспортного засобу КНП Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-сантіарної допомоги № 1».

Крім того, в м. Біла Церква Київської області обвинувачений був зупинений працівниками поліції від яких дізнався про те, що він перебуває у розшуку. В подальшому, отримавши повістку про виклик до суду, прибув у визначене місце у зазначений в повістці час.

Така поведінка ОСОБА_10 підтверджує відсутність у нього умислу на переховування від суду.

Отже, враховуючи те, що з моменту вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, минуло більше 7 років, перебіг давності притягнення його до кримінальної відповідальності не зупинявся, оскільки він не ухилявся від суду, та не переривався, і вже закінчився, просить суд звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України, у зв`язку із закінченням строку давності, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 клопотання захисника підтримав, погодився на звільнення від кримінальної відповідальності і закриття відносно нього кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечував проти задоволення заявленого клопотання.

Потерпілі ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 в судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи.

07.02.2023 на адресу проживання останніх, зазначених в обвинувальному акті, направлена копія клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 для ознайомлення та запропоновано у разі неможливості безпосередньо з`явитися до суду або прийняти участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції висловити свою думку стосовно даного клопотання письмово (а.с. 196 т. 8).

14.02.2023 до суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_21 , відповідно до змісту якої остання повідомила про те, що немає фінансової можливості приїхати в судове засідання та висловила свою думку щодо міри покарання до обвинуваченого (а.с. 202 т. 8).

24.02.2023 до суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_23 , відповідно до змісту якої остання просить суд справу розглядати без її участі, заявлене захисником клопотання просила розглядати відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 214 т. 8).

27.02.2023 до суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_24 , в якій остання повідомила про те, що за станом здоров`я не має можливості з`явитися в судове засідання, стосовно заявленого клопотання захисника обвинуваченого просила у його задоволенні відмовити (а.с. 216 т. 8).

02.03.2023 до суду надійшла заява потерпілого ОСОБА_26 , в якій останній повідомив про те, що за станом здоров`я з`явитися в судове засідання не має можливості (а.с. 14 т. 9).

02.03.2023 до суду надійшла заява потерпілої ОСОБА_19 , в якій остання повідомила про те, що за станом здоров`я з`явитися в судове засідання не має можливості, рішення просила прийняти на підставі Закону (а.с. 16 т. 9).

Від інших потерпілих заяв не надходило.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження щодо заявленого клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження, роз`яснивши обвинуваченому правові наслідки звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У ч. 2 ст. 285 КПК України передбачено, що особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

За правилами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно відомостям обвинувального акту, ОСОБА_4 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України, які відбулися в період часу з 27.12.2014 по 16.07.2015.

Згідно вимог ст. 12 КК України визначено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України за ступенем тяжкості є нетяжким злочином, в редакції статті на момент вчинення кримінального правопорушення - злочином середньої тяжкості.

Відповідно до приписів п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минув строк пять у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частин. В редакції статті чинної на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення: п`ять років у разі вчинення злочину середньої тяжкості.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, події кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , мали місце в період часу з 27.12.2014 по 16.07.2015, тобто на даний час минуло більше 5 років, що є підставою для застосування положень п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Судом встановлено, що ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 01.09.2016 зупинено провадження відносно обвинуваченого та оголошено останнього у розшук. Організацію розшуку обвинуваченого покладено на слідчий відділ УМВС України ГУНП України в Черкаській області (а.с. 176-178 т. 7).

Копію ухвали суду від 01.09.2016 направлено СВ УМВС України ГУНП України в Черкаській області (м. Черкаси, вул. Смілянська № 57) для відома та організації виконання (а.с. 187 т.7).

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 03.06.2021, у справі № 344/7812/16-к, зазначив, що оголошення осіб у розшук само собою не свідчить про те, що вони ухилялись від досудового росзлідування або суду.

Системним тлумаченням норм кримінального законодавства встановлено, що під ухиленням від слідства або суду слід розуміти будь-які умисні дії особи, вчинені виключно з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, що у свою чергу змушує правоохоронні органи вживати відповідних заходів, спрямованих на розшук і затримання правопорушника. При цьому такою особою визнається підозрюваний або обвинувачений, який, вчинивши кримінальне правопорушення, здійснив усі необхідні дії, спрямовані на приховування місця свого перебування від слідства чи суду.

У своєму клопотанні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 посилається на те, що обвинувачений не вчиняв будь-яких умисних дій спрямованих на переховування від суду. Натомість правоохоронні органи не вживали заходів, спрямованих на розшук обвинуваченого.

Із вказаним твердженням суд погоджується із наступних підстав.

Так, відповідно до листа начальника управління Черкаської обласної прокуратури від 08.10.2021 № 09/1-3810 вих.-21 (а.с. 71 т. 8), Золотоніським РВП ГУНП в Черкаській області лише 07.04.2021 заведено ОРС № 106021010 з розшуку ОСОБА_4 на підставі п. 1 ст. 6 ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність».

Згідно відомостям зазначеним у рапорті старшого о/у СКП Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_27 від 31.10.2022, 28.10.2022 під час здійснення оперативно-розшукових заходів розшукано обвинуваченого гр. ОСОБА_28 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає по АДРЕСА_1 (а.с. 81 т. 8).

Отже, суд звертає увагу на те, що обвинуваченим не було змінено місце проживання, як до так і після оголошення його у розшук.

В судовому засіданні був оглянутий паспорт громадянина України для виїзду за кордон (копії сторінок якого наявні в матеріалах справи на а.с. 174-176 т.8), відповідно до якого обвинувачений протягом 2016-2019 років неодноразово перетинав державний кордон України, що підтверджується відповідними відмітками Державної прикордонної служби.

21.11.2017 обвинувачений у Територіальному сервісному центрі МВС № 3242 отримав посвідчення водія (а.с. 182-183 т. 8).

28.07.2018 у Білоцерківському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області обвинувачений зареєстрував шлюб з ОСОБА_15 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 (а.с. 184 т.8).

З 13.05.2019 по 02.10.2019 ОСОБА_10 перебував на обліку в Білоцерківському міськрайонному центрі зайнятості та отримував допомогу по безробіттю, а з 09.03.2021 обвинувачений прийнятий на посаду водія автотранспортного засобу КНП Білоцерківської міської ради «Міський центр первинної медико-сантіарної допомоги № 1», що підтверджується копією трудової книжки НОМЕР_3 (а.с.177-179 т.8).

Отже, суд погоджується із твердженням захисника про те, що сам по собі факт оголошення обвинуваченого у розшук не свідчить, що останній ухилявся від суду. Натомість, на думку суду, правоохоронні органи не вживали заходів, спрямованих на розшук обвинуваченого.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що строки давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності не зупинялися, у зв`язку із чим станом на час розгляду справи судом закінчилися строки давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до листа заступника начальника слідчого управління ГУ НП в Черкаській області від 28.03.2023 № 3077/24/03/11-23 згідно обліків УІАП ГУНП в Черкаській області є інформація відносно гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 27.12.2017 Чорнобаївським відділенням Золотоніського відділу поліції ГУНП в Черкаській області відносно нього було порушене кримінальне провадження № 0000496 за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 190 КК України. 17.07.2015 ОСОБА_6 оголошено підозру. 13.01.2016 вказане кримінальне провадження направлено до суду з обвинувальним актом. Станом на 21.03.2023 судове рішення до УІАП ГУНП в Черкаській області не надходило. Відомості відносно гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обліками УІАП ГУНП в Черкаській області, відсутні.

Отже, за результатами розгляду клопотання, судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 49 КК України.

Зі змісту ст.ст. 284, 288 КПК України вбачається, що підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах. Тобто, саме наявність цих процесуальних умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Також суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження.

Суд за наявності правових підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

З`ясувавши позицію обвинуваченого ОСОБА_4 та впевнившись у її добровільності, та усвідомленні наслідків закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд вважає, що клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

При цьому відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

У кримінальному провадженні були заявлені цивільні позови потерпілими ОСОБА_24 , ОСОБА_29 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 , які у зв`язку зі звільненням ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підлягають залишенню без розгляду в частині позовних вимог до ОСОБА_4 .

Суд звертає увагу на те, що нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

Окрім того, пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 31.03.1989 року, «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» роз`яснено, що в разі закриття кримінальної справи цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілих можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, цивільні позови потерпілихОСОБА_24 , ОСОБА_29 , ОСОБА_20 , ОСОБА_19 , ОСОБА_26 , ОСОБА_23 , ОСОБА_17 , ОСОБА_21 , ОСОБА_25 про відшкодування шкоди в частині позовних вимог до ОСОБА_4 підлягають залишенню без розгляду, з роз`ясненням позивачам права на звернення з позовом у порядку цивільного судочинства.

Однак, суд звертає увагу потерпілих на те, що вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27.03.2017 (справа № 709/70/16-к), який набрав законної сили 02.11.2018, цивільні позови потерпілихбули задоволені із стягненням матеріальної шкоди завданої злочином із обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в солідарному порядку в рівних частинах з кожного.

Витрати на залучення експерта у розмірі 2335,42 грн. слід віднести на рахунок держави.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Оскільки суд прийшов до висновку про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_4 слід скасувати арешт, накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2015 року (справа № 711/10884/15-к) на майно підозрюваного (на час накладення арешту) ОСОБА_6 , а саме: гроші в сумі 12234,00 (дванадцять тисяч двісті тридцять чотири гривні 00 копійок) гривні, автомобіль марки «ЗАЗ ДЕО» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , легковий седан В, власником якого останній являється та має право керувати.

Згідно з ч. 1, 2 ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Частиною одинадцятою статті 182 КПК України визначено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Оскільки за змістом п. 25 ст. 3 КПК України заставодавець відноситься до учасників кримінального провадження, на нього поширюються гарантії, визначені кримінальним процесуальним законом, в тому числі й гарантія належної правової процедури.

Частиною четвертою статті 202 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до п.8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу» від 11.01.2012 №15, застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку. Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає до територіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи: заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку; засвідчена судом копія ухвали слідчого судді, суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави; копія платіжного або іншого документа, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Відповідні положення засвідчують, що для реалізації процедури з повернення застави необхідним є прийняття судом рішення про повернення застави відповідно до правил, визначених КПК України.

Положеннями КПК України не визначено конкретного строку дії запобіжного заходу у виді застави. Згідно з положеннями ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Отже, оскільки суд задовольнив клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення останнього до кримінальної відповідальності, внаслідок чого закрив кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України, а під час розгляду клопотання прийшов до висновку про те, що поведінка обвинуваченого не мала ознак намагання ухилитися від суду, після набрання судовим рішенням законної сили, грошові кошти внесенні у вигляді застави у розмірі 24360,00 грн. слід повернути особі, яка їх внесла, тобто ОСОБА_30 .

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 182, 202, 203, 284, 285, 288, 368-372 КПК України, ст. 49 КК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 190 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за

№ 0000496 від 27 грудня 2014 року в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 2

ст. 190, ч. 2 ст. 190 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Цивільний позов ОСОБА_24 в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_29 в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_20 в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_19 в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_26 в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_23 в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_17 в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_21 в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_25 в частині позовних вимог до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Процесуальні витрати на залучення експертів у сумі 2335,42 грн - віднести на рахунок держави.

Після набрання судовим рішенням законної сили, грошові кошти внесені у вигляді застави у розмірі 24360,00 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят гривень 00 копійок) гривень, що були внесені згідно квитанції № 76 від 20 липня 2015 року та які знаходяться на розрахунковому рахунку ТУ ДСА України у Черкаській області повернути особі, яка їх внесла, тобто ОСОБА_31 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08 грудня 2015 року (справа № 711/10884/15-к) на майно підозрюваного (на час накладення арешту) ОСОБА_6 , а саме: гроші в сумі 12234,00 (дванадцять тисяч двісті тридцять чотири гривні 00 копійок) гривні, автомобіль марки «ЗАЗ ДЕО» синього кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , легковий седан В, власником якого останній являється та має право керувати.

Речові докази, а саме:

- відео реєстратор «Фалкон», чоловічі часи в квадратному корпусі з металу білого кольору та коричневого кольору ремішком, планшет білого кольору, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Чорнобаївського районного суду Черкаської області після набрання судовим рішенням законної сили повернути ОСОБА_4 ;

- блокнот, пачка цигарок з однією цигаркою, дві запальнички, зв`язку з двох ключів та ключа омофона, п`ять акумуляторних батарей до мобільних телефонів, одинадцять мобільних телефонів марки «Нокіа» без акумуляторів - чорного, рожевого, голубо-білого, сірого, білого кольорів, шість телефонів «Самсунг» - бордового, синього, чорного, коричневого кольорів, мобільний телефон «HUAWEL», мобільний телефон «Флай», мобільний телефон «Інтертелефон», десять пластикових карток, один акумулятор до телефону, сім карти до мобільних телефонів в кількості тринадцять шт., пластмасова коробка з під цукерок «Тік-так» в якій знаходяться чотири мініатюрні флеш-карти, пластикові картки в кількості дев`ять шт. та дві сім карти, металевий ліхтарик, гіпсовий зліпок відбитка сліду взуття, кепку синього кольору, часточки лакофарбового покриття, уламки пластмасового предмета синього кольору, уламки пластмасового бампера, кепку на якій міститься напис «Фантом», карту доріг України, фотокопії 100-доларових купюр, пачку з під сигарет з фільтром в якій знаходяться цигарки та запальничка, муляж номерного знаку виготовленого з картону, картуз міліцейський, карту автодоріг Черкаської області, подарунковий пакет білого кольору, папку рожевого кольору з зображенням схеми розташування міст, сіл і доріг, три пари кросівок, паперовий конверт з марлевим тампоном, сумку чорного кольору з пачкою сірників та дорожньою картою, флеш-карту пам`яті, коробку з під цигарок «Собраніє» в якій знаходиться сім-карта «Київстар» та дві флеш-карти пам`яті, дві упаковки стартових пакетів «Лайф» та дві упаковки стартових пакетів «Київстар», дві карти шляхів України, сумку сірого кольору, рулон скотчу, копію паспорта та іпн, посвідчення на прізвище «Трубій», фотокопію довіреності на шести аркушах формату «А-4», страхові поліси з інструкціями та інформаційними листами на десяти аркушах, палицю гумову з ручкою, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Чорнобаївського районного суду Черкаської області, після набрання судовим рішенням законної сили знищити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошений 02 травня 2023 року о 15:00 год.

Суддя ОСОБА_1