Провадження № 1-кс/202/5112/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні у м.Дніпрі клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001912 від 19.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001912 від 19.06.2023 року.

З клопотання убачається, що в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, знаходяться матеріали кримінального провадження №0001912 від 19.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що 19.06.2023 року, приблизно о 14-00 год., за адресою: Донецька область, Краматорський район, м. Миколаївка, вулиця Музикальна, буд. 15, у відділенні № 1 оператора поштового зв`язку «Нова Пошта», після отримання посилки у молодшого сержанта командира відділення в/ч НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено речовину рослинного походження схожу на канабіс.

В ході огляду від 19.06.2023 року було виявлено та вилучено речовину рослинного походження, що поміщена у поліетиленовий пакет, та мобільний телефон Samsung Galaxy A13, Imei-1 НОМЕР_2 ; Imei- 2 НОМЕР_3 , власником котрого є гр. ОСОБА_5 .

Слідчий вважає, що вказані речі зберегли на собі сліди вчиненого злочину або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а отже мають безпосереднє доказове значення у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що в органу досудового розслідування є обґрунтовані підстави вважати, що речовина рослинного походження, що поміщена у поліетиленовий пакет та мобільний телефон Samsung Galaxy A13, Imei-1 НОМЕР_2 ; Imei- 2 НОМЕР_3 , власником котрого є гр. ОСОБА_5 , є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні, можуть містити відомості, що мають доказове значення у кримінальному провадженні, є необхідними для проведення експертиз з метою встановлення та відтворення обстановки та обставин злочину.

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_3 від 19.06.2023 року вказані речі визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, слідчийпросив накласти арешт на тимчасово вилучене майно 19.06.2023 року в ході огляду майно, а саме, на мобільний телефон Samsung Galaxy A13, Imei-1 НОМЕР_2 ; Imei- 2 НОМЕР_3 , власником котрого є гр. ОСОБА_5 з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном з метою його збереження в якості речових доказів.

Слідчий в судове засідання не з?явився. Надав суду заяву, в котрій просив розглянути клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_5 у судове заідання не з`явився. Про розгляд клопотання повідомлений.

Вислухавши учасників судового процесу, дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Встановлено, що в провадженні Першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, знаходяться матеріали кримінального провадження №0001912 від 19.06.2023 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України.

19.06.2023 року було проведено обшук будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та речовину рослинного походження, що поміщена у поліетиленовий пакет, та мобільний телефон Samsung Galaxy A13, Imei-1 НОМЕР_2 ; Imei- 2 НОМЕР_3 , власником котрого є гр. ОСОБА_5 .

Постановою слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_3 від 19.06.2023 року вказані речі визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

За ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Цей перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, за правилами вказаної норми кримінального процесуального закону, а саме частин 3, 5 та 6, арешт на майно може бути накладено в разі відповідності такого майна критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, у разі наявності підстав вважати, що суд може застосувати до підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної особи, юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна, в разі, якщо фізична чи юридична особа в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову або неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Метою накладення арешту згідно ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Як встановлено, слідчий звернувся з цим клопотанням з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні. Проте у клопотанні чітко не зазначена мета та необхідність арешту вказаного у клопотанні майна; не зазначено, які сліди інкримінованого злочину зберіг на собі мобільний телефон Samsung Galaxy A13, Imei-1 НОМЕР_2 ; Imei- 2 НОМЕР_3 , як речовий доказ, та яку інформацію може містити.

Водночас, телефон сам по собі не є доказом вчинення кримінального правопорушення, проте інформація, що може міститися на ньому, може бути використана як доказ і здобута шляхом здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження, як тимчасового доступу.

З огляду на зазначене, приходжу до висновку про відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Краматорську, ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, вилучене під час обшуку 19.06.2023 року будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на мобільний телефон Samsung Galaxy A13, Imei-1 НОМЕР_2 ; Imei- 2 НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1