Справа № 165/3015/19 Провадження №11-кп/802/609/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченої - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000381 від 09 серпня 2018 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 на вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 15 червня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Даним вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Нововолинська, громадянку України, одружену, офіційно не працюючу, з професійно-технічною освітою, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , не судиму,

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 КК України та ч.2 ст.307 КК України, призначено їй покарання:

- за ч.1 ст.307 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з конфіскацією майна.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 гривень, призначеного за вироком Нововолинського міського суду Волинської області від 28.10.2019 року, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначено обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання обвинуваченій ОСОБА_7 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_7 в дохід держави 2686 (дві тисячі шістсот вісімдесят шість) гривень 10 копійок процесуальних витрат за проведення у кримінальному провадженні судових експертиз.

Вироком суду вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_7 при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часі, діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи єдиний прямий умисел на незаконний збут наркотичних засобів, незаконно придбала з метою збуту згорток паперу, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить наркотичний засіб - бупренорфін, який перенесла до будинку в якому зареєстрована та тимчасово проживала, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігала з метою збуту. 09.08.2018 року близько 15 години 35 хвилин ОСОБА_7 на огородженій території вищевказаного приватного будинку, за грошову винагороду в сумі 125 гривень незаконно збула ОСОБА_9 (анкетні дані змінено) згорток паперу, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка згідно висновку експерта №521 від 28.08.2018 року, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін, маса бупренорфіну становить 0,0016 грама. Цього ж дня, придбаний у ОСОБА_7 наркотичний засіб в паперовому згортку було вилучено працівниками УПН ГУНП у Волинській області у ОСОБА_9 .

Згідно ст.ст.2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року та Списку № 1, Таблиці № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, бупренорфін відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Крім того, ОСОБА_7 при невстановлених досудовим слідством обставинах, місці та часі, діючи з корисливих мотивів та реалізовуючи єдиний прямий умисел на незаконний збут наркотичних засобів, повторно, незаконно придбала з метою збуту згорток паперу, в якому знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить наркотичний засіб - бупренорфін. 20.11.2018 року близько об 12 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи в наявності заздалегідь незаконно придбаний згорток паперу з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка містить наркотичний засіб - «бупренорфін», повторно, незаконно збула його ОСОБА_9 (анкетні дані змінено), за що отримала від нього грошові кошти в сумі 125 гривень. Цього ж дня, придбаний у ОСОБА_7 наркотичний засіб в паперовому згортку було вилучено працівниками УПН ГУНП у Волинській області у ОСОБА_9 .

Згідно ст.ст.2, 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 року та Списку № 1, Таблиці № 2 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 року, бупренорфін відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Згідно висновку експерта №702 від 12.12.2018 року, надана на дослідження речовина білого кольору у паперовому згортку, містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - бупренорфін. Маса бупренорфіну становить 0,0008 г (Том 1 а.с.131-133).

Не погоджуючись із вироком суду захисник ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій вказує на те, що фактичні обставини кримінального провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 в даній апеляційній скарзі не оспорюються.

Вважає, що даний вирок підлягає зміні через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок його суворості. А саме відносно обвинуваченої судом помилково незастосовано інститут кримінального права щодо звільнення особи від відбування покарання з випробуванням.

Вказує на те, що суд першої інстанції, зважаючи на те, що у даному кримінальному провадженні встановлено більш ніж дві пом`якшувальні обставини вірно застосував вимоги ч.1 ст.69 КК України, призначивши остаточне покарання у вигляді трьохроків позбавлення волі. Зокрема, обґрунтовуючи можливість застосування ч.1 ст.69 КК України суд зазначив, що він взяв до уваги декілька обставин, що пом`якшують покарання, а саме -щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальнихправопорушень, вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин, а також відсутність тяжких наслідків від вчинених кримінальних правопорушень, наявність у обвинуваченої ОСОБА_7 на утриманні малолітньої дитини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчинених обвинуваченою кримінальних правопорушень. Вважає, що наведені судом першої інстанції дані про особу винної та обставини, що пом`якшують покарання, дають підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченої без реального відбування нею покарання.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої, яка вперше притягується до кримінальної відповідальності, має постійне місце реєстрації та проживання, характеризується виключно позитивно, дані про її важкий стан здоров`я (потребує оперативного втручання) та молодий вік, наявність на утриманні малолітньої доньки, яку вона виховує сама, без батька, те, що кримінальні правопорушення вчинила під примусом колишнього чоловіка ОСОБА_10 , який постійно вимагав від неї дати йому кошти на придбання ним наркотичних засобів і який наразі перебуває під вартою з 2019 року і не здійснює жодної матеріальної підтримки дитини, вважає, що суд необгрунтовано дійшов висновку, шо виправлення та перевиховання засудженої є неможливе без ізоляції від суспільства і, що до неї не можуть бути застосовані положення статей 75, 76 КК України.

Врахуванню підлягає і те, що фактично досудовим розслідуванням встановлено виключно два епізоди протиправної діяльності, які були задокументовані за допомогою особи - агента поліції, який діяв під прикриттям. Тобто суспільно небезпечні наслідки від вчинених кримінальних правопорушень не могли настати. Також не було зафіксовано збут наркотичних засобів обвинуваченою іншим особам, окрім залучених поліцією. Зазначене, вважає, значно зменшує суспільну небезпеку вчинених кримінальних правопорушень.

Крім цього додатковими даними, які доводять можливість звільнення обвинуваченої від призначеного покарання, є те, що вона наразі пройшла курс психологічної реабілітації, є віруючою людиною, відвідує християнські зібрання, характеризується виключно позитивно, вдруге вийшла заміж за ОСОБА_11 , який мобілізований і здійснює захист Батьківщини, а також те, що призначення їй реального покарання без звільнення її від відбування негативно позначиться не тільки на обвинуваченій, а й на її дитині, яка отримає в такому разі статус дитини, яка потребує опіки, оскільки інших осіб, які б могли її утримувати відсутні. Ця обставина призведе до того, що дитина буде передана для виховання в притулок чи будинок сімейного типу, що в свою чергу порушить емоційний стан дитини її право дитинство, тобто період життя людини, коли формуються найважливіші функції організму, активно здійснюється засвоєння моральних норм, знань і цінностей, що дозволяє малюку почуватися повноцінним членом суспільства. Враховуючи те, що дитина практично від самого народження виховується виключно матір`ю то зв`язок матері і дитині в даному випадку є надважливий та необхідний для дитини.

Просить вирок від 15.06.2023 року, яким ОСОБА_7 визнано винною у вчинені злочинів, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, змінити та на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування призначеного покарання, якщо вона протягом іспитового строку терміном 3 роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на неї обов`язки, передбачені ст.76 КК України. В решті вирок залишити без змін (Том 1 а.с.138-141).

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційної скарги; думку обвинуваченої та її захисника, які апеляційну скаргу підтримали та просили її задовольнити; прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечив; перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу та правильність кваліфікації її дій за ч.1 ст.307 КК України та у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті наркотичного засобу, вчинені повторно, та правильність кваліфікації її дій за ч.2 ст.307 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувались.

Порушень кримінального процесуального закону під час установлення фактичних обставин вчинення злочину, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність обвинуваченого та кваліфікацію його дій, перевіркою матеріалів справи не виявлено.

Під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_7 свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307 КК України та ч.2 ст.307 КК України, визнала повністю, суду показала, що вона дійсно в серпні та в листопаді 2018 році двічі здійснила збут наркотичних засобів - бупренорфіну. Суду пояснила, що в неї на той час склалися важкі сімейні обставини, у зв`язку із чим вона змушена була займатися збутом наркотичних засобів для того щоб мати змогу утримувати свою малолітню дитину, оскільки її бувший чоловік теж був наркозалежною особою та не приймав участі в матеріальному забезпеченні її сім`ї. У вчиненому розкаялася, просила не позбавляти її волі.

Оскільки вона та інші учасники судового провадження не заперечували проти скороченого дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, суд першої інстанції обмежився тільки допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів провадження, що характеризують обвинувачену, як особу, а тому учасники судового провадження тепер позбавлені права оспорювати їх в апеляційному порядку.

У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судове рішення відповідно до положень ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Водночас щодо доводів захисника обвинуваченої в апеляційній скарзі про те, що призначене ОСОБА_7 покарання із застосуванням ст.69 КК України єсуворим, та про наявність підстав для застосування ст.75 КК України, то вони не заслуговують на увагу апеляційного суду, є безпідставними та не обгрунтованими з огляду на наступне.

У відповідності з вимогами ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинне бути законним, обґрунтованим, вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці положення закону розповсюджуються не тільки на вирішення питання про доведеність чи не доведеність вини обвинуваченого, але й при призначенні покарання в разі ухвалення обвинувального вироку.

Так, серед завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

Згідно з ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому воно повинно бути необхідне і достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

В той же час згідно зі ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Тобто, при призначенні покарання суд повинен належним чином врахувати не тільки дані про особу обвинуваченого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, сукупність пом`якшуючих покарання обставин, тощо, а й особливості вчинення конкретного злочину, обставини та спосіб його вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушеь, які є тяжкими злочинами, обставини його вчинення та дані про особу винної.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.66 КК України, суд першої інстанції відніс щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопрушень, вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст.67 КК України, суд першої інстанції не вбачав.

Місцевим судом у вироку зазначено, що згідно висновку судової психіатричної експертизи, акт № 181 від 17.10.2019 року у ОСОБА_7 виявлено психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів та інших психоактивних речовин з синдромом залежності на даний час утримання. ОСОБА_7 страждає на наркоманію в стадії нестійкої ремісії (Том 2 а.с.290-291).

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 судом першої інстанції враховано дані про її особу: є не судимою (Том 1 а.с.114-116, Том 2 а.с.267), не працює, посередньо характеризується за місцем проживання (Том 2 а.с.268), не перебуває на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра (Том 2 а.с.272, 273, 274), хворіє (Том 1 а.с.126), має на утриманні малолітню дитину, яку виховує сама (Том 1 а.с.127, Том 1 а.с.118-121).

Крім цього апеляційним судом враховується те, що ОСОБА_7 є заміжня (Том 1 а.с.144), на даний час її чоловік перебуває на військовій службі (Том 1 а.с.142, 143), стан її здоров`я (Том 1 а.с.145, 146).

Враховано, що діями обвинуваченої не заподіяно тяжких наслідків та не завдано тяжкої шкоди, а також враховано що після вчинення обвинуваченою ОСОБА_7 протиправних діянь пройшло більше чотирьох років і за такий тривалий період часу, обвинувачена ОСОБА_7 не скоїла нових кримінальних правопорушень.

На переконання апеляційного суду враховуючи всі обставини в кримінальному провадженні в їх сукупності, у тому числі й ті, на які посилається у своїй апеляційні скарзі захисник обвинуваченої, яким судом першої інстанції була надана вірна оцінка, місцевий суд обґрунтовано прийшов до висновку про призначення ОСОБА_7 більш м`якого покарання, аніж передбачене законом за вчинення кримінальних правопорушень, передбачений ч.1 ст.307 КК України та ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням положень ст.69 КК України, однак лише у виді позбавлення волі з конфіскацією усього належного їй на праві приватної власності майна.

Дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Також апеляційний суд вважає, що пом`якшити покарання ОСОБА_7 , як цього просить сторона захисту, неможливо, оскільки покарання не буде відповідати загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Крім того, таке покарання буде недостатнім для досягнення мети такого покарання, не буде співмірним протиправному діянню і не може вважатися явно справедливим через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Верховний Суд неодноразово звертає увагу на те, що виправлення має на меті шляхом примусового впливу на засудженого внести корективи в його соціально-психологічні властивості, нейтралізувати негативні настанови, змусити додержуватися положень закону про кримінальну відповідальність. Досягнення такого результату визнається юридичним виправленням, що є важливим результатом застосування покарання та суттєвим показником його ефективності.

Також апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

А тому, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування вироку з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисником обвинуваченої.

Керуючись ст.ст.379, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Нововолинського міського суду Волинської області від 15 червня 2023 року про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді