Справа № 481/1281/23
Провадж.№ 1-кп/481/86/2023
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

11.07.2023 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 травня 2023 року за №0000265 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України,

Встановив:

В провадження Новобузького районного суду Миколаївської області надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України.

Ухвалою судді від 07.07.2023 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

Прокурор у підготовчому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вважав, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України. Підстав для закриття відповідно до п. п. 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України не має. Підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої ст. 314 КПК України не встановлено. Прокурор вважає за необхідне здійснювати розгляд справи за участю обвинуваченого, потерпілих у відкритому судовому засіданні.

Крім того, прокурором в підготовчому судовому засіданні заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що в період досудового розслідування у відношенні обвинуваченого було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 25.07.2023 року. На день проведення підготовчого судового засідання ризики які існували при обрані запобіжного заходу не зменшились, обставини справи не змінились, тому прокурор просить продовжити строк запобіжного заходу обвинуваченому ще на 60 днів.

Захисник ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечували щодо призначення справи до судового розгляду. Що стосується клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, захисник в задоволення такого просив відмовити, та обрати інший запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт, оскільки наразі його дружина захворіла, їй потрібний догляд.

Обвинувачений ОСОБА_5 просив обрати йому більш м`який запобіжний захід, оскільки він переховуватися не збирається, так само і впливати на свідків немає наміру,вину у вчиненому він визнає .

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти призначення справи до судового розгляду. Однак підтримала клопотання прокурора, та заперечувала проти обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Вислухавши сторону обвинувачення та сторону захисту, потерпілу, суд дійшов наступного висновку.

Дане кримінальне провадження підсудне Новобузькому районному суду Миколаївської області.

Підстав для закриття кримінального провадження не вбачається.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону. Підстав для направлення обвинувального акту для визначення підсудності не встановлено.

За таких обставин є достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Судовий розгляд в даному провадженні слід здійснювати у відкритому судовому засіданні, оскільки відсутні передбачені ч.2 ст.27 КПК України підстави для проведення закритого судового засідання.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо запобіжного заходу суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно із ст.194 КПК України суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує прокурор, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно із ч.3 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Також судом враховуються позиція, викладена у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року: «Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи».

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.05.2023 року до підозрюваного ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На стадії підготовчого судового засідання сторони процесу доказів про необгрунтованість підозри суду не надали.

Щодо ризиків, то з переліку визначених ст.177 КПК України, та зазначених прокурором в клопотанні, суд вважає доведеним.

При цьому застосований до обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, а встановлені раніше ухвалою суду ризики є дійсними та триваючими, а тому на даний час вони виключають можливість обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого, суд на даному етапі не встановив.

Ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ч.1, 3, 5 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому загрожує реальне покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років. Також, може незаконно впливати на свідків, оскільки перебуваючи на свободі, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення. Може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний перебуваючи на посаді водія та безпосередньо виконуючи свої обов`язки, може повторно вжити алкогольні напої , керувати транспортними засобами та вчинити інше ДТП.

У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходив з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років позбавлення волі, вчинив кримінальне правопорушення під час військової служби будучи в стані сильного алкогольного сп`яніння (2,98 %).

Кримінальне правопорушення у вчиненні якого він підозрюється вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване проти безпеки руху. ОСОБА_5 є працездатною особою, вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, тяжкими захворюваннями не страждає, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-IX від 16.02.2021 внесено зміни до ст. ст. 74, 75 КК України та виключено можливість застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням осіб, яких засуджено за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, та які керували транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тому існує високий ступінь ризику того, що ОСОБА_5 під страхом ймовірної кримінальної відповідальності та загрози призначення йому в подальшому судом реальної міри покарання, переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду. З огляду на те, що санкція інкримінованої статті вчиненого злочину є такою, що спроможна в значній мірі обмежити його права й свободи, в тому числі право на свободу пересування, то думки останнього з приводу можливої ізоляції до установи виконання покарань закритого типу сприятимуть наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК країни.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного найжорсткішого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо клопотання сторони захисту, про обрання альтернативного запобіжного заходу, слід зазначити наступне.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а також права потерпілих. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Враховуючи те, що ОСОБА_5 своїми діями показав свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки, вчиняючи тяжке кримінальне правопорушення, що призвело до загибелі людини, легковажно ставиться до порушення правил дорожнього руху, не робить належних для себе висновків, суд вважає, що вказане свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого вказують на обґрунтованість продовження судом саме запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

При цьому наявність певних соціальних зв`язків, зокрема постійного місця проживання, сім`ї, дружини яка хворіє, на утриманні неповнолітньої дитини,не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку обвинуваченого, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

Тому клопотання сторони захисту про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту задоволенню не підлягає.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину у сфері безпеки руху, який спричинив загибель людини, суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Оскільки вирішені усі питання, визначені ч.2 ст.315 КПК України, суд визнає підготовку справи до судового розгляду завершеною.

Керуючись ст.ст. 314-316 КПК України, суд,

Постановив:

Призначити у відкритому судовому засіданні судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.286-1 КК України на "25" липня 2023 р. року о 13:00 год.

Справа буде розглядатися у відкритому судовому засіданні, суддею ОСОБА_1 одноособово, у приміщенні Новобузького районного суду Миколаївської області за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 8, м. Новий Буг, Миколаївської області.

Визнати обов`язкову участь у розгляді кримінального провадження прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, потерпілих, обвинуваченого та його захисника.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» на строк 60 днів, д о 08 вересня 2023 року до 11 години 20 хвилин.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала у повному обсязі буде проголошена 12.07.2023 року о 16:50 год.

Суддя