Житомирський апеляційний суд
Справа №295/8987/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

(в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 04.11.2022 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 04.11.2022 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В ухвалі суду зазначено, що висновок про те, що засуджений своєю поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, є передчасним.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою задовольнити її клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 . Зазначає, що на момент подачі клопотання ОСОБА_8 відбув більше ніж три чверті строку покарання. Вказує, що на даний час засуджений утримується в ДУ «Житомирська ВК (№4)» та позитивно характеризується. Вважає, що невизнання вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину не може бути покладено в основу вирішення питання застосування умовно-дострокового звільнення, оскільки ця позиція є виключно позицією засудженого під час розгляду справи по суті. Вважає, що місцевий суд не звернув уваги на те, що за час відбування покарання ОСОБА_8 постійно залучався без оплати праці до робіт з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов та допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством. Звертає увагу, що за період відбування покарання засуджений хоч і притягувався до дисциплінарної відповідальності, але внаслідок посиленої індивідуально-виховної роботи змінив своє ставлення до встановленого порядку відбування покарання. Посилається на те, що на даний час стягнення погашені у встановленому законом порядку, а також ОСОБА_8 заохочувався за добру поведінку та сумлінне ставлення до праці. Додатково зазначає, що засуджений підтримує зв`язки з родичами шляхом листування та побачень, отримує від них посилки і передачі.

Заслухавши доповідача, захисника, яка підтримала подану апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , останній відбув більш ніж три чверті строку покарання, є раніше несудимою особою, до кримінальної відповідальності притягається вперше.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З матеріалів судового провадження вбачається, що ОСОБА_8 засуджений вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 26.02.2019 за п.12 ч.2 ст.115 КК України до 11 років позбавлення волі. Зараховано засудженому в строк покарання час тримання його під вартою з 10.02.2017 по 26.02.2019 року включно згідно ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 23.03.2021 року зараховано засудженому в строк покарання час тримання його під вартою з 27.02.2019 по 23.03.2021 року включно, згідно ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання - 27.02.2019 року, кінець строку - 30.12.2023 року. строку покарання засуджений відбув 29.03.2021.

Засуджений ОСОБА_8 в місцях позбавлення волі знаходиться з 15.02.2017 року. За час тримання в ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» характеризувався негативно, допустив 24 порушення режиму тримання, за що притягувався до дисциплінарної відповідальності, востаннє - 16.03.2021 року, зокрема тричі поміщався в карцер, заохочень не мав.

З 12.04.2017 року по 17.05.2017 року утримувався в ДУ «Київський слідчий ізолятор». За час тримання в установі порушень режиму не допускав, стягнень та заохочень не мав.

З 08.05.2021 року відбуває міру покарання в ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)». За час відбування покарання характеризується позитивно. Був працевлаштований на виробництві установи, до праці ставився добре. Порушень режиму не допускає, стягнень не має. Три рази заохочувався. На даний час на виробництві установи не працює, але приймає активну участь у роботах із благоустрою установи. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує у чистоті та порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставитися до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Відповідно до ст.123 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у програмі диференційованого виховного впливу «Професія». Завдання програми виконує не в повному обсязі. На профілактичних обліках не перебуває.

За формальними ознаками підлягав застосуванню ст.82 КК України після 29.04.2020 року. На спільному засіданні комісії ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі від 28.05.2021 року було відмовлено в застосуванні ст.82 КК України, оскільки не став на шлях виправлення.

За формальними ознаками підлягав застосуванню ст.81 КК України після 29.03.2021 року. На спільному засіданні комісії ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)» та спостережної комісії при Житомирському міськвиконкомі від 28.05.2021 року було відмовлено в застосуванні ст.81 КК України, оскільки не довів свого виправлення.

Вину у скоєному злочині не визнав, позову не має.

Згідно довідки про заохочення та стягнення засудженого від 03.11.2022, ОСОБА_8 має 24 стягнення і 3 заохочення. Зокрема три стягнення у виді поміщення в ДІЗО на певний строк.

Суд першої інстанції, розглядаючи в порядку ст.539 КПК України клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , враховуючи вимоги ст.81 КК України, обґрунтовано відмовив у задоволенні клопотання, оскільки засуджений хоча і відбув передбачену Законом частину строку призначеного покарання, однак не характеризується як особа, яка сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення.

Так, засуджений ОСОБА_8 має 24 стягнення, за 3 з яких був поміщений в карцер на певний строк, на даний час на виробництві установи не працює через небажання, не характеризується як особа, яка за весь час відбування покарання сумлінною поведінкою та ставленням до праці довела своє виправлення, оскільки лише після відбуття строку змінив свою поведінку на краще та тільки в 2022 році не отримував стягнення та почав отримувати заохочення, з таким висновком суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.

Вищенаведене не дозволяє зробити висновок про досягнення мети покарання.

Згідно вимог ст.81 КК України обов`язковою вимогою для застосування умовно-дострокового звільнення є доведення засудженим виправлення своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці. Разом з тим, з матеріалів провадження встановлено, що ОСОБА_8 не став на шлях виправлення, а його поведінка не є сумлінною.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_8 , незважаючи на позитивні зміни в його поведінці.

Умовою для застосування пільги, передбаченої ст.81 КК України є докази, які свідчать про виправлення засудженого про що свідчить не пасивна поведінка засудженого, а його активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень у процесі відбування покарання та свідома постійна участь у суспільно корисній праці, чого у процесі відбування покарання щодо ОСОБА_8 не встановлено, а тому колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги захисника про те, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Ухвала суду є законна та обґрунтована, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 539 КПК України колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_8 , залишити без задоволення, а ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 04.11.2022 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: