Справа № 473/1934/23
Номер провадження1-кп/473/219/2023
ВИРОК

іменем України

"05" червня 2023 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 ,

представника служби в справах дітей Вознесенської міської ради ОСОБА_9 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження №0000047 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Великосербулівка Єланецького району Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, учня 1-го курсу Вознесенського професійного аграрного ліцею, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст..89 КК України не судимого,

- в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12.01.2023 року приблизно о 20.00 год. неповнолітній ОСОБА_8 прийшов в гості до ОСОБА_5 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . В приміщенні кухні вищезазначеного домоволодіння, між ним та ОСОБА_5 , який в той момент також там знаходився, виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 , виник прямий умисел на протиправне заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді тілесних ушкоджень і бажаючи їх настання, ОСОБА_8 , долонею своєї правої руки, умисно завдав декілька ударів в область лівого ока ОСОБА_5 . Внаслідок умисних, протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_10 спричинено тілесні ушкодження у вигляді контузії важкого ступеню лівого ока з втратою зору до рівня «світло біля ока», гіфами та гемофтальму (скупчення крові у внутрішніх середовищах очного яблука), травматичного відшарування сітківки ока, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк більше ніж 21 день та за критерієм стійкої втрати працездатності більш ніж на 10 % але менш ніж на 33 %.

Обвинувачений ОСОБА_8 , винним себе в скоєні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.122 КК України, визнав повністю та пояснив, що 12 січня 2023 року він перебував в гостях у свого двоюрідного брата. Їм зателефонувала мати брата та запросила у гості. Вони прийшли до неї, вдома також знаходився і потерпілий ОСОБА_5 , який був співмешканцем тітки. Вони всі разом сіли вечеряти. Під час вечері потерпілий почав погрожувати тітці і сказав, що її вдарить. Тоді ОСОБА_8 встав та вдарив потерпілого долонею в обличчя. ОСОБА_5 також хотів вдарити обвинуваченого, але ОСОБА_8 відхилився, а потім знову вдарив потерпілого рукою в обличчя. В скоєному кається.

Вина ОСОБА_8 в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України підтверджується дослідженими в судовому засідані доказами.

Згідно протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.01.2023 року, ОСОБА_5 повідомив працівників поліції, що 12.01.2023 року приблизно о 20.00 год. хлопець на ім`я ОСОБА_11 спричинив йому тілесні ушкодження.

Згідно протоколу огляду місця події від 18.01.2023 року з таблицею зображень, працівниками поліції оглянуто та зафіксоване місце події - домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 .

Факт наявності тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 , ступінь тяжкості та механізм утворення, підтверджується висновками експерта №84/29 від 14.03.2023 року та висновком експертів №14-К від 25.04.2023 року, згідно яких у ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження у вигляді контузії важкого ступеню лівого ока з втратою зору до рівня «світло біля ока», гіфами та гемофтальму (скупчення крові у внутрішніх середовищах очного яблука), травматичного відшарування сітківки ока. Дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк більш ніж 21 день та за критерієм стійкої втрати працездатності більш ніж на 10 %, але менш ніж на 33%. Тілесні ушкодження мають ознаки таких, які утворились від дії тупих твердих предметів із обмеженою контактуючою поверхнею.

Аналізуючи викладене, суд вважає, що зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі, сумніву в своїй належності, достовірності та допустимості не викликають.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразилися в умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину, належить кваліфікувати за ч. 1 ст.122 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст.66 КК України, є щире каяття, скоєння злочину неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , згідно зі ст. 67 КК України, суд не вбачає.

При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, а саме те, що це є нетяжкий злочини, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин які обтяжують його покарання, думку потерпілого, те що він скоїв кримінальне правопорушення у неповнолітньому віці та на даний час є неповнолітнім, позитивно характеризується, як за місцем проживання, так і за місцем навчання, умови його життя та виховання, те, що обвинувачений в силу ст..89 КК України раніше не судимий, стан його здоров`я, а також те, що згідно висновку досудової доповіді, виправлення особи без позбавлення волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства, а тому суд вважає, що є підстави для застосування до обвинуваченого ОСОБА_8 ст. ст.75, 104 КК України.

Суд вважає, що, дане покарання ґрунтується на положеннях ст. ст. 50, 65 КК України, відповідає принципам справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, є достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Потерпілий ОСОБА_5 подав до суду позовну заяву про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 спричиненої кримінальним правопорушення матеріальної та моральної шкоди. Але в судовому засіданні ОСОБА_5 та його представник заявили клопотання про залишення даного позову без розгляду.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_8 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК Украни і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. ст.75, 104 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, спричиненої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд усіма учасниками процесу протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя