1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5401/23 1-кс/335/1575/2023
21 червня 2023 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який здобув середню освіту, непрацевлаштованого, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
-14.09.1999 Заводським РС м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 206 КК України (1960 року), засуджено до 1 року позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 УК України (1960 року) відстрочити виконання вироку на 1 рік, штраф в розмірі 200 гривень;
-02.12.2002 Заводським РС м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 194, ч. 3, ч. 2, ст. 185, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 263, ст. 69, ст. 70 КК України, засуджений до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднати покарання за вироком Заводського РС м. Запоріжжя від 14.09.1999,та призначити покарання у вигляді 3 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок відбування покарання з 04.08.2022; звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю покарання 04.10.2005;
-30.07.2007 Заводським РС м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України, засуджений до 3 років позбавлення волі;
-19.10.2010 Заводським РС м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 289 КК України, засуджений до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України, від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;
-26.10.2011 Заводським РС м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 186 КК України, засуджений до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Заводського РС м. Запоріжжя від 19.10.2010, та визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 6 місяців; 18.06.2012 року переглядом вироку Заводським РС м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, засуджено до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано покарання за вироком Заводського РС м. Запоріжжя від 19.10.2010, та визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років 1 місяць; 08.12.2015 звільнено з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;
-11.10.2016 Василівським РС Запорізької області, за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України, засуджено до 4 років позбавлення волі; 09.04.2018 звільнено з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання;
-19.02.2020 Кам`янко - Дніпровським РС Запорізької області, за ч. 2 ст. 190 КК України, засуджено до 2 років позбавлення волі;
-10.06.2020 Енергодарським РС Запорізької області, за ч. 3 ст. 185 КК України, засуджено до 3 років позбавлення волі; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинання покарання за вироком Кам`янко- Дніпровського РС Запорізької області від 19.02.2020, призначено остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі;
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України,
Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив наступне.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 01.05.2023 року по 16.05.2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_3 , переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, через зачинені вхідні двері підвального приміщення вказаного будинку, незаконно проник до нього, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: індикатори продавця «Резонанс ИК-110», в кількості 6 шт., вартість якої згідно висновку експерта від 15.06.2023 року, з ПДВ складає 1 800 гривень 00 копійок; електричний подрібнювач льоду «Frosty FR-300CD», вартість якої згідно висновку експерта від 15.06.2023 року, з ПДВ складає 725 гривень 30 копійок, після чого, ОСОБА_5 , забравши викрадене майно зник з місця вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 2 525 гривень 30 копійок.
Крім того, 04.06.2023 приблизно о 23:00 годині, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в під`їзді будинку АДРЕСА_4 , переконавшись, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, через незачинені вхідні двері підвального приміщення вказаного будинку, незаконно проник до нього, звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме: паливо в каністрах, а саме: бензин А-95, в кількості 100 літрів, вартість якої згідно висновку експерта від 15.06.2023 року, з ПДВ складає 4 572 гривень 00 копійок, після чого, ОСОБА_5 , забравши викрадене майно зник з місця вчинення кримінального правопорушення, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 4 572 гривень 00 копійок.
20.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.
Посилаючись на те, що до ОСОБА_5 , усвідомлюючи суворість та невідворотність покарання, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати встановленню істини у справі, що свідчить про те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, слідчий просить обрати стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання слідчого та наполягала на його задоволені.
Підозрюваний проти задоволення клопотання заперечував з тих підстав, що правопорушення вчинено ним в співучасті з іншою особою, якій не повідомлено про підозру. Існування ризиків, на які посилається слідчий та прокурор, ґрунтуються виключно на припущеннях. Підозрюваний не має наміру переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не має наміру незаконно впливати на потерпілих, оскільки у нього особисто претензії до потерпілих відсутні. Крім того, він має намір у добровільному порядку вступити на військову службу, на підтвердження чого надав суду повістку про виклик до центру комплектування та соціальної підтримки та військовий квиток. З огляду на викладене, просив суд застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло, що належить його матері, в певний час доби.
Захисник також заперечував проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на те, що існування ризиків, на які посилаються слідчий та прокурор, ґрунтується лише на припущеннях сторони обвинувачення. Підозрюваний не має наміру переховуватися від органу досудового розслідування та суду, про що свідчить те, що він не будучи затриманим, прибув до суду для розгляду клопотання слідчого. Крім того, стороною обвинувачення не доведено неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Заслухавши думку учасників провадження, вивчивши клопотання слідчого, дослідивши додані до нього матеріали досудового розслідування, слідчий суддя встановив наступне.
20.06.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які досліджені у ході розгляду слідим суддею клопотання.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Оцінивши надані стороною обвинувачення докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення надано достатньо доказів щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому злочинів.
Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
За змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.
Ризиком у контексті кримінального провадження є наявність відомостей, які свідчать про можливість виникнення у майбутньому проявів протиправної поведінки підозрюваного, певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.
Вирішуючи клопотання про застосування до апідозрюваннго запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним інкримінованого йому правопорушення ; вік та стан здоров`я підозрюваного, який є особою працездатного віку, інформації щодо наявності в нього захворювань, що перешкоджають триманню його під вартою суду не надав; відсутність у підозрюваного утриманців та міцних соціальних зв`язків; відсутність у підозрюваного джерела доходів; наявність у підозрюваного непогашеної судимості за корисливі злочини, зокрема за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.
У рішенні «Чеботарь проти Молдови» 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.
Вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.
Врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилятись від слідства, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини в справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993.
Перевіряючи доводи слідчого та прокурора на предмет існування ризиків, слідчий суддя встановив, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п.п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, об`єктивно існують.
Підозрюваний, з врахуванням тяжкості покарання, яке передбачено за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з урахуванням того, що досудове розслідування перебуває на початковій стадії, він може незаконно впливати на свідків та потерпілих в даному кримінальному провадженні. Дані про особу підозрюванного, зокрема щодо неоднразового притягнення останнього до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів проти власості, відсутність у нього законного джерела доходу дає слідчому судді достатньо підстав важати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення.
На виконання вимог ст. 194 КПК України слідчим суддею вивчалась можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам.
Слідчий суддя визнає неможливим застосовувати до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент розгляду слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу жодна особа не виявила наміру поручитись за виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту, на переконання слідчого судді, не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також не усунуть ризиків, існування яких встановлено суддею. Крім того, в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що підозрюванний не проживає за місцем реєстрації, а доказів проживання підозрюваного за іншою адресою матеріали провадження не містять. Не надано таких доказів і стороною захисту.
З огляду на зазначене, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.
При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінального правопорушення, вік та майновий стан підозрюваного, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, та вважає за належне визначити підозрюваному заставу в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб. На переконання слідчого судді, внесення застави в такому розмірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та зумовити його належну процесуальну поведінку.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 376, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 19 серпня 2023 року включно.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
-не відлучатись з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду;
-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
-прибувати до слідчого, прокурора або до суду за першою вимогою;
-утриматися від спілкування зі свідками та потерпіліми в даному кримінальному провадженні;
-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
-носити електронний засіб контролю.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 .
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 чи іншому заставодавцю, відмінному від підозрюваного, обов`язки, що покладаються у зв`язку із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, та наслідки їх невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 19 серпня 2023 включно.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Повний текст ухвали складено 21.06.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1