ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/1960/23 (1-кс/629/432/23) Головуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/572/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харків в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 квітня 2023 року щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 .

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено

Клопотання старшого слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_8 по кримінальному провадженню №0000138, задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по кримінальному провадженню №0000138 від 11.02.2023, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Строк тримання під вартою визначити до шістдесяти днів, до 18.06.2023.

Визначити суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, які необхідно внести на розрахунковий рахунок UA0006674, , банк отримувача ДКС України м.Київ, отримувач ТУ ДСА України у Харківській області, до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_7 з-під варти звільнити.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що встановлення існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України: вірогідність переховування від органів досудового слідства та суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інше кримінальне правопорушення; та оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у кримінальному правопорушенні робить неможливим застосування до ОСОБА_7 більш м`яких запобіжних заходів .

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що в матеріалах провадження відсутні докази неможливості застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 не має наміру переховуватись від слідства та суду та зацікавлений у найшвидшому вирішенні його справи.

Також слідчим суддею не взято до уваги що підозрюваний має постійне місце проживання.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника, який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Так з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється я у тому, що 16.03.2023 о 13-39 год., знаходячись біля буд.36 на мкрн.4 м.Лозова Харківської області, маючи прямий умисел на незаконний збут наркотичного засобу метадону, зустрівся із ОСОБА_9 , який здійснював оперативну закупку наркотичного засобу.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливого мотиву та з метою наживи, підійшовши до буд. АДРЕСА_1 , отримав від ОСОБА_9 300 грн. та передав йому 6 (шість) таблеток, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-23/5833-НЗПРАП від 06.04.2023 містять у своєму складі наркотичний засіб метадон, загальною масою перерахунку на масу таблеток 0,0406 грам.

Таким чином, ОСОБА_7 за 300 грн. продав ОСОБА_9 , тобто незаконно збув, наркотичний засіб - метадон, маса якого в перерахунку на масу таблеток склала: 0,0406 грам.

11.02.2023 дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.1 КК України.

20.04.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.307 ч.1 КК України.

Колегія суддів не погоджується з урахуванням названих вище обставин та доказів обґрунтованості підозри із доводами сторони захисту щодо не підтвердження ризиків, заявлених слідчим.

Так у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Також, як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, а саме, застави яка і була визначена слідчим суддею.

Колегія суддів також погоджується з рішенням слідчого судді щодо можливості призначення застави, яка є достатньою для забезпечення виконання підозрюваних обов`язків, передбачених КПК України, з урахуванням встановлених ризиків.

Розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Вказаних вимог КПК України слідчий суддя дотримався, а тому підстави для зменшення розміру застави відсутні.

Правильними є і висновки суду про наявності обґрунтованої підозри, оскільки у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже посилання захисника на можливість застосування до підозрюваного будь якого більш м`якого запобіжного заходу є необгрунтованим, оскільки жодних нових обставин захисник в своїй апеляційній скарзі не наводить.

Даних які б вказували на неможливість підозрюваного за станом здоров`я перебувати в умовах СІЗО станом як на час розгляду клопотання так і під час апеляційного розгляду не надано.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 406, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 20 квітня 2023 року щодо обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді