Провадження № 1-кп/752/40/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2023 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

представника особи, щодо майна якої вирішується питання адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 , ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В :

До Голосіївського районного суду м. Києва з клопотанням про скасування арешту майна звернулася ОСОБА_7 . Зазначила, що провадженні слідчого Голосіївського УП ГУ НП у м. Києві знаходиться кримінальне провадження зареєстроване за фактом кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 190 КК України внесене в ЄРДР № 0009474 від 30.09.2015.

20.10.15 року року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_8 , за зверненням з клопотанням слідчого СВ Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , розглядаючи матеріали даного кримінального досудового розслідування, виніс ухвалу, відповідно до змісту якої наклав арешт на автомобіль моделі «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 16.11.2010 року, номер кузова НОМЕР_3 .

У даному кримінальному провадженні визнаний потерпілим її чоловік ОСОБА_10 , який і написав заяву про злочин.

Підставою для накладення арешту на майно було забезпечення збереження майна, на яке слідчий просив накласти арешт, а також недопущення його втрати чи знищення, або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Даним автомобілем «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 володію я на підставі генеральної довіреності серії НРР 586979 від 10.12.2021 р. (копія якої додається).

В листопаді 2022 року вона, намагаючись реалізувати свої конституційні права - хотіла переоформити належний мені автомобіль «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 на себе. Однак при зверненні до сервісного центру дізналася, що на автомобіль «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_4 у 2015 році накладено арешт.

Зауважує, що арешт на вищезазначений автомобіль, належний її на праві власності було накладено на підставі ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 20.10.2015 року про забезпечення кримінального провадження для проведення слідчих дій.

Відповідно до ч.І ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження | судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Слідчим суддею на стадії досудового розслідування накладався арешт на автомобіль та потреба у арешті автомобіля відпала, оскільки, майно повернуто безпосередньо власнику та відносно нього слідчим завершено проведення у справі всього спектру слідчих (процесуальних) дій.

Обгрунтування того, що застосування арешту майна відпала потреба, полягає у наступному.

На момент накладення арешту, автомобіль «MITSUBISHI LANCER», д.н.з. НОМЕР_1 перебував в користуванні в іншої особи. Таким чином, накладенням арешту на автомобіль, було забезпечено збереження його від втрати чи знищення.

Отже, зняття арешту з автомобіля та рееєстрація його за власником, не приведе до втрати або будь-якого пошкодження майна та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, арештоване майно ні прямо, ні опосередковано не буде мати значення для правоохоронних органів.

Крім того, ст.41 Конституції України гарантує право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У зв`язку з тим, що станом на сьогоднішній день рішення у справі не прийнято, а мета накладення арешту на майно - автомобіль «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_1 , досягнута. Автомобіль знайдено та повернуто власнику.

Отже, з вишевикладеного вбачається, що станом на день подання даної заяви є всі законні підстави для скасування засобу забезпечення кримінального провадження, шляхом зняття арешту з майна належного її, ОСОБА_7 , на праві власності, а накладене обтяження у вигляді арешту рухомого майна, створює її перешкоди у здійсненні закріпленого ст. 41 Конституції України права володіти користуватися та розпоряджатися таким майном. Відповідно вказані заходи (арешт на все майно) є такими, які підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 321 ЦПК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, наявність протягом тривалого часу (майже 8 років) нескасованого арешту на майно, за умови відсутності претензій є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

З огляду на це, на даний час підстави для накладення арешту на майно відпали, а постановлена слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва ухвала про накладення арешту на майно є неактуальною.

Клопоче скасувати арешт належного її на праві власності автомобіля «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 16.11.2010 року, номер кузова НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 20.10.2015 року.

Вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження рухомого майна ОСОБА_7 .

Прокурор відмітила, що оскільки зазначений автомобіль, згідно постанови слідчого, визнаний речовим доказом та в подальшому був арештований, до вирішення питання судом по суті провадження, немає підстав для скасування його арешту.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 повідомив, що його підзахисний проходить службу в ЗСУ в зв`язку з чим провадження було зупинено. Оскільки для вирішення клопотання провадження було відновлено, він зв`язався з обвинуваченим, який не заперечував щодо скасування арешту з майна, про яке іде мова в клопотанні, оскільки по суті його дії містять цивільно правові відносини, а не ознаки кримінального правопорушення, в якому його звинувачують.

Представник потерпілого та потерпілий, не заперечували щодо можливості задоволення клопотання.

Вислухавши сторони та інших учасників, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та документами наданими в додаток до клопотання, суд прийшла до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно вимог ст. 368 КПК України, при ухваленні вироку, судом, наряду з іншим вирішується питання, що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Як встановлено, судовий розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_11 на даний час не завершено. Більше того, відповідно до ухвали суду від 12.01.2023 року кримінальне провадження було зупинено з причин перебування останнього на військові службі та було відновлено, лише в зв`язку з надходженням вищезазначеного клопотання для його вирішення.

Як відмітила прокурор, відмічений в клопотанні автомобіль визнаний речовим доказом та нього накладено арешт. А тому, до вирішення питання судом по суті, суд не знаходить підстав для скасування арешту з автомобіля, який визнаний речовим доказом.

Більше того, в своєму клопотанні заявниця відмічає що вона користується автомобілем до дорученню, тобто, по суті вона є користувачем автомобіля, а не власником, а тому обставина того, що на автомобіль накладено арешт, не може порушувати її права як власника.

Суд також не може погодитися з доводами заявниці, що зняття арешту з автомобіля та рееєстрація його за нею, не приведе до втрати або будь-якого пошкодження майна та настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Оскільки, як вважає суд, в результаті скасування арешту з майна до завершення судового розгляду, яке є речовим доказом, це майно може бути відчужене, втрачене, тощо.

Керуючись ст.ст. 174 КПК України,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту з автомобіля «MITSUBISHI LANCER», державний номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_2 від 16.11.2010 року, номер кузова НОМЕР_3 , накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_8 від 20.10.2015 рок та вчинення дії щодо реєстрації припинення обтяження рухомого майна ОСОБА_7 .

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1