Справа № 466/1085/23
Провадження № 1-кп/466/464/23
У Х В А Л А

23 травня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі колегії суддів :

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження терміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_9 ,-

в с т а н о в и в :

В процесі розгляду Шевченківським районним судом м. Львова обвинувального акту у кримінальному провадженні № 0000081 про обвинувачення ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 5 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України , ОСОБА_16 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень , передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України , прокурор звернувся з клопотанням, в якому просив продовжити відносно ОСОБА_9 термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначає, що в інший спосіб неможливо забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого , так як останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину , він не має міцних соціальних зв`язків, сталого заробітку. Крім того, не зменшились та продовжують існувати ризики, що були підставою для обрання такого запобіжного заходу .

В судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання .

Обвинувачені та захисники просили відмовити у задоволенні такого. Зокрема, обвинувачений ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_14 зазначили, що до обрання за матеріалами даного судового провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, ОСОБА_9 перебував в місцях позбавлення волі за вироком суду , що набрав законної сили. Відтак, у нього не було можливості офіційно працевлаштуватися та отримувати сталий дохід, а визначений судом розмір застави є непомірним . Крім того, прокурором не надано доказів на підтвердження того, що обвинуваче6ний має намір скриватись від суду чи чинити будь-який тиск на інших обвинувачених чи свідків у даному провадженні. Тому просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту, або при продовженні строку тримання особи під вартою, зменшити розмір застави.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу заявленого клопотання, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Суд, за нормами ст.331 КПК України, під час судового розгляду, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема переховуватися від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Підставою для застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Так, виходячи з поняття "обґрунтована підозра", приведеного в пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28.10.1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30.08.1990 року).

Європейський суд з прав людини у справі "Ільгар Маммадов проти Азербайджану"» від 13.04.2014 року також зазначає, що обґрунтованість підозри ґрунтується на можливості сторонньої, незацікавленої особи дійти висновків, що підозрювана особа вчинила кримінальне правопорушення.

Вирішуючи питання про доцільність продовження раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_9 , суд враховує наявні дані про : вік обвинуваченого ,стан його здоров`я , сімейний стан , відсутність постійного роду заняття, матеріальне становище та місце мешкання, міцність соціальних зв`язків, ризик повторення протиправної поведінки, а також з огляду на конкретні обставини та на суспільну небезпечність вчиненого діяння, тяжкість покарання за інкриміновані обвинуваченому злочини, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що наразі не перестав існувати ризик, передбачений пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України. Так, характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_9 злочинів, свідчать про підвищену суспільну небезпеку діянь у вчиненні яких останній обвинувачується. На теперішній час судом не розпочато розгляд справи по суті, не досліджено всі зібрані у справі докази. Отже, продовжуючи такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризику, визначеного статтею 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було продовжено обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і під загрозою можливого застосування покарання, передбаченого санкцією статті, яка інкримінована обвинуваченому, останній може переховуватись від суду.

Ризики, які були враховані судом при обранні запобіжного заходу, а саме, п.1 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, продовжують існувати та не втратили своєї актуальності, виправдовуючи подальше застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного західу у виді тримання під вартою.

Будь-яких переконливих доказів про зменшення чи відсутність ризиків, встановлених в суді та передбачених ст.177 КПК України (які приймались до уваги при обранні обвинуваченому запобіжного заходу), для зміни стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, в тому числі, цілодобовий домашній арешт, не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що прокурором доведено, що ризики, які існували та передбачені ст.177 КПК України (пункти 1, 3, 5) на час обрання запобіжного заходу , та на даний час не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження.

На виконання вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом. Застава і є тим альтернативним запобіжним заходом, який слід застосувати до обвинуваченого для забезпечення його належної процесуальної поведінки. Розмір такої було визначено - 466 020 грн. та на даний час відсутні підстави для його зменшення.

Керуючись ст. 376 КПК України, колегія суддів -

п о с т а н о в и л а :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 307 КК України ОСОБА_9 термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави в 180 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 466 020( чотириста шістдесят шість тисяч двадцять ) грн., строком на 60 діб, до 22 липня 2023 року включно.

У разі внесення застави у вищевказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 наступні обов`язки :

- прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях ;

- не відлучатись за межі Львівської області без дозволу суду ;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання чи роботи ;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у даному кримінальному провадженні ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважатиметься таким , щодо якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Скерувати ухвалу для виконання.

На ухвалу протягом семи днів з дня її проголошення може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 26.05.2023 року.

Судді ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2