Справа № 357/2195/23
У Х В А Л А

про закриття кримінального провадження

23 травня 2023 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

дружини обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, кримінальне провадження № 0000546, яке внесене до ЄРДР 30 грудня 2022 року, стосовно ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В :

у судовому засіданні захисником ОСОБА_5 заявлене клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 помер.

Присутня у судовому засіданні дружина обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_6 , не наполягала на продовженні розгляду кримінального провадження, з метою реабілітації обвинуваченого ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 не заперечувала.

Потерпіла ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення заявленого клопотання, однак просила задовольнити її цивільний позов, адже вважала, що якщо обвинувачений помер, цивільну відповідальність мають нести його спадкоємці.

Судом установлено, що 29 грудня 2022 року близько 16:50 год., ОСОБА_7 керуючи технічно справним автомобілем марки «ZAZ» модель «VIDA», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », рухаючись по вул. Таращанська в м. Біла Церква, Київської області, в напрямку с. Шкарівка, поряд з буд. № 21, в порушення вимог пункту 18.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року та введених в дію з 01 січня 2002 року (далі - ПДР України), відповідно до якого «якщо перед нерегульованим пішохідним переходом зменшує швидкість чи зупинився транспортний засіб, водії інших транспортних засобів, що рухаються по сусідніх смугах, повинні зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися і можуть продовжити (відновити) рух лише переконавшись, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», на нерегульованому пішохідному переході, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перетинав проїзну частину по пішохідному переходу з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_8 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: розрив серця: наявність крові в порожнині серця (до 300 см), численні переломи ребр з зліва, перелом лівої лопатки, крововиливи в місцях ушкоджень, внутрішньочеревна травма, субарахноїдальний крововилив, крововиливи в м`які покрови голови, садна та синець на голові зліва, закриті перелом лівої лобної кістки та правої променевої кістки, крововиливи в місцях ушкоджень, крововиливи в м`яких тканинах тіла з ліва, набряк головного мозку, синці та садна на обох кистях, садна на лівій гомілці.

Смерть ОСОБА_8 настала від закритої травми грудної клітки з розривом серця та тампонадою серця кров`ю.

Грубі порушення водієм ОСОБА_7 вимог пункту 18.4 ПДР перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілого ОСОБА_8 .

Такими своїми діями, ОСОБА_7 вчинив порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 , тобто кримінальне правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 09 травня 2023 року, ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: помер підозрюваний, обвинувачений, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, крім випадків, якщо провадження є необхідним для реабілітації померлого.

Отже, суд вважає, що наявні умови передбачені п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України для закриття кримінального провадження № 0000546, яке внесене до ЄРДР 30 грудня 2022 року, стосовно ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки його дружина або інші близькі родичі, не наполягали на продовженні судового провадження, для реабілітації померлого.

Водночас, у ході судового провадження потерпілими ОСОБА_9 та ОСОБА_4 заявлені цивільні позови, про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином.

Згідно зі ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

У разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення суд відмовляє в позові.

У разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, а також у випадках, передбачених частиною першою статті 326 цього Кодексу, суд залишає позов без розгляду.

Отже, ст. 129 КПК України визначає, що рішення про задоволення цивільного позову, або відмова у ньому, можливі тільки у випадку ухвалення обвинувального вироку чи постановленні ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Можливості розглядати цивільний позов, у разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження, у зв`язку зі смертю обвинуваченого, КПК України не передбачає. У такому цивільний позов залишається без розгляду, а цивільний позивач може вирішити питання про відшкодування шкоди у цивільному порядку.

Отже, за викладених обставин, суд цивільні позови потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , залишає без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Згідно з постановою про визнання речовим доказом від 30 грудня 2022 року, речовим доказом визнаний: транспортний засіб «ЗАЗ VIDA», р.н. НОМЕР_3 та вирішено зберігати його на штрафному майданчику за адресою: 3 км автодороги Р-17 (Біла Церква-Володарка).

Наразі, свідоцтво про право на спадщину після ОСОБА_7 , у тому числі на зазначений автомобіль, суду не надано.

Отже, суд вважає, що його згідно з п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України, належить повернути особі, яка документально підтвердить право власності на нього.

Натомість, питання про витрати за зберігання транспортного засобу «ЗАЗ VIDA», р.н. НОМЕР_3 , не віднесене до компетенції суду.

Керуючись ст. 100, 284 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження № 0000546, яке внесене до ЄРДР 30 грудня 2022 року, стосовно ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, - закрити, у зв`язку зі смертю обвинуваченого.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_7 , про відшкодування моральної шкоди, - залишити без розгляду.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_7 , про відшкодування моральної шкоди, - залишити без розгляду.

Речові докази: транспортний засіб «ЗАЗ VIDA», р.н. НОМЕР_3 , - повернути особі, яка документально підтвердить право власності на нього.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 532 КПК України.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ірина ДУБАНОВСЬКА