№ провадження 1-кс/208/1098/23
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2023 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання дізнавача СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю в межах кримінального провадження № 0000568 від 27.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, -

встановив:

Дізнавач СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до слідчого судді із погодженим з прокурором клопотанням, в якому просить суд: надати доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю, з можливістю їх вилучення, які знаходятьсяу володінні AT " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (код НОМЕР_1 ), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Дізнавач СД Кам`янського РУП ГУПН України в Дніпропетровській області та прокурор Кам`янської окружної прокуратури подали до суду заяви про розгляд клопотання за їх відсутністю, клопотання підтримують в повному обсязі.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя враховує, що сторона обвинувачення на власний розсуд розпорядилася правом підтримати заявлене клопотання без своєї особистої участі, у письмовій формі та з документальним підтвердженням.

Також слідчим у відповідності до положень ч. 2 ст. 163 КПК України зазначено, що з метою збереження інформації він прохає розглянути клопотання без повідомлення та виклику особи, у володінні якої вона знаходиться.

Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Згідно ч.1 ст.159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Згідно ч.1 ст.160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Згідно п. п. 4, 8 ч. 1. ст. 162 КПК України до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, належать: конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю та персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; а також згідно до п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України - відомості, які можуть становити банківську таємницю.

Згідно ч.5 ст.163 КПК України, слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Як встановлено в ході розгляду клопотання, у провадженні СВ Кам`янського РУП ГУ НП у Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження за № 0000568 від 27.11.2021, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України.

В межах кримінального провадження було встановлено, що 09.11.2021 року невстановлена особа, під виглядом співробітників служби безпеки АТ " ІНФОРМАЦІЯ_2 ", шахрайським шляхом заволоділа коштами ОСОБА_4 у сумі 59381 грн.

11.11.2021 була опитана ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , котра пояснила, що 09.11.2021 перебуваючи на роботі, за адресою: АДРЕСА_2 , приблизно о 14 год. 19 хв. на мобільний номер телефону ОСОБА_4 ( НОМЕР_2 ) зателефонували з номеру НОМЕР_3 , та представились зі служби безпеки « ІНФОРМАЦІЯ_2 », які повідомили, що відбуваються втручання до її особистого кабінету в « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та банківської картки. В подальшому ОСОБА_4 було запропоновано завантажити додаток через « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ІНФОРМАЦІЯ_6 , за допомогою якого можна керувати своїми банківськими картками. Після чого з банківської картки ОСОБА_4 почали перераховуватись грошові кошти на картку НОМЕР_4 , після даних переказів працівники банку повідомили, що в них виникли неполадки.

Беручи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що інформація та документи, які знаходяться в володінні AT " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", мають суттєве значення для встановлення важливих обставин при проведенні досудового розслідування, та документи зазначеного банку можуть бути використані як докази при встановленні особи, котра шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки заволоділа чужим майном, а саме грошима в сумі 59381 грн., які належать потерпілій та згідно ч.І ст.162 КПК України відноситься до охоронюваної законом таємниці, але без отримання доступу до вказаної інформації неможливо в інший спосіб встановити обставини вчинення кримінального правопорушення.

Необхідно отримати тимчасовий доступ та вилучення документів які перебувають у володінні AT " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (код НОМЕР_1 ), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Слідчий суддя, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Ч. 3 та ч. 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при наданні тимчасового доступу до речей і документів (п. 5 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Ст. 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч. 1 ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оскільки слідчим наведено обґрунтування необхідності тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю відповідно до ст.162 КПК України, слідчий суддя вбачає достатньо правових підстав для задоволення зазначеного клопотання.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним.

Так, і у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

Тобто, у судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що клопотання не суперечить вищезазначеним вимогам КПК України, містить законні правові підстави для тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи вказану у клопотанні правову підставу для тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, яка перебуває у володінні AT " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (код НОМЕР_1 ), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , розумність та співрозмірність обмеження, завданням кримінального провадження приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, оскільки органом досудового розслідування та прокурором надано достатньо доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, обґрунтовано розумність та співрозмірність обмеження завданням кримінального провадження та не доведено наявність обставин, які підтверджують, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження призведе до нівелювання доказового значення предметів клопотання, тобто існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, тому в цій частині клопотання підлягає задоволенню.

Щодо зазначення кола осіб з правом здійснення тимчасового доступу, то слідчий суддя виходить з наступного.

За приписами статей 39, 110, ч. 1 ст. 214 КПК України рішення про призначення (визначення) групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, обов`язково приймається у формі, яка повинна відповідати передбаченим кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови.

Відсутність такого процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані неуповноваженою на те особою.

Такий висновок зробила Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого на вирок місцевого та вирок апеляційного судів. У цьому провадженні ОП ККС ВС - Постанова ОП ККС ВС у справі № 724/86/20 (провадження № 51-1353кмо21), вирішувала питання щодо належної процедури визначення групи слідчих, які здійснюватимуть відповідні повноваження у кримінальному провадженні.

Як зазначила ОП, системне тлумачення пунктів 1, 2 ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 214 КПК України свідчить про те, що законодавець у своїй термінографічній практиці застосовує словосполучення «визначати слідчого» та «призначати слідчого» як синонімічного змісту терміни, що мають тотожне семантичне значення стосовно визначення обсягу, форми та змісту дій, які вони характеризують.

Статтею 110 КПК України установлено, що процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду. Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова приймається у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Така специфічна процесуальна форма рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть відповідні повноваження у конкретному кримінальному провадженні, як постанова, випливає із тлумачення положень ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 214 КПК України у взаємозв`язку з положеннями ст. 110 цього Кодексу.

Процесуальне рішення керівника відповідного органу досудового розслідування про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має відповідати вимогам ст. 110 КПК України. При цьому з огляду на вимоги ч. 6 вказаної статті, таке рішення повинно бути виготовлене на офіційному бланку та підписане службовою особою, яка його прийняла.

Витяг з ЄРДР не є процесуальним рішенням, а тому не породжує правових наслідків щодо визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування.

Отже, процесуальне рішення про визначення групи слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування, визначення старшого слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, має прийматися у формі, яка повинна відповідати визначеним кримінальним процесуальним законом вимогам до процесуального рішення у формі постанови. При цьому таке процесуальне рішення необхідно долучати до матеріалів досудового розслідування для підтвердження наявності повноважень слідчих, які здійснюють досудове розслідування.

В аспекті застосування приписів ч. 2 ст. 39, ч. 1 ст. 214 КПК України у взаємозв`язку з положеннями ст. 110 цього Кодексу недотримання належної правової процедури спричиняє порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд, що відображено в Постанові ОП ККС ВС у справі № 724/86/20 (провадження № 51-1353кмо21).

На підставі зазначеного, в цій частині клопотання підлягає частковому задоволенню, з врахування відсутності підтвердження повноважень заявлених за змістом клопотання осіб в межах кримінального провадження внесеного в ЄРДР за № 0000568 від 27.11.2021 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Керуючись викладеним та ст. 84, 85, 94, 159 166 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Надати тимчасовий доступ та дозвіл на вилучення документів, які перебувають у володінні AT " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (код НОМЕР_1 ), розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язати надати інформацію щодо банківської картки НОМЕР_4 , за період часу з 09.11.2021 року по 30.11.2021 рік та надати наступну інформацію:

- про власника рахунку ПІБ, дата народження, місце реєстрації, контактні телефони, відомості про відділення банку, де була видана картка, назва вид та призначення вказаної картки;

- про банківські операції, які було здійснено з 09.11.2021 року по 30.11.2021 рік (поповнення рахунку, зняття з рахунку, перекази між рахунками, повернення коштів по відміненому платежу, адреса);

- фото та відеоінформацію з банкоматів та платіжних терміналів під час здійснення операцій по вказаному рахунку (фото та відео осіб, які здійснювали банківські операції, місце зняття коштів);

Відповідальній особі в якої перебуває перелік вищевказаних речей і документів, забезпечити тимчасовий доступ до речей і документів.

Право здійснення тимчасового доступу надати дізнавачу СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_3 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Згідно до п. 7 ч. 1 ст. 164 КПК України, строк дії ухвали, не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали, за виключенням ухвал, постановлених на виконання вимог частини другої статті 562 цього Кодексу, таким чином строк дії ухвали два місяця зі дня постановлення ухвали, а саме до 14 серпня 2023 року.

Згідно ч. 1 ст. 165 КПК України, особа, яка зазначена в ухвалі слідчого судді, суду про тимчасовий доступ до речей і документів як володілець речей або документів, зобов`язана надати тимчасовий доступ до зазначених в ухвалі речей і документів особі, зазначеній у відповідній ухвалі слідчого судді, суду.

Згідно ч. 4 ст. 165 КПК України, на вимогу володільця особою, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів, має бути залишено копію вилучених оригіналів документів. Копії документів, які вилучаються або оригінали яких вилучаються, виготовляються з використанням копіювальної техніки, електронних засобів володільця (за його згодою) або копіювальної техніки, електронних засобів особи, яка пред`являє ухвалу про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 КПК України, у разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1