печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання сторони кримінального провадження № 0000068 від 20.03.2023 - прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження № 0000068 від 20.03.2023 - прокурора у кримінальному провадженні - прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Прокурор в судове засідання не з`явився, проте подав письмову заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій клопотання з викладених у ньому підстав підтримав, просив задовольнити.

Власник майна або його представник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Частиною 1 статті 172 КПК України, передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи положення закону та принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання на підставі наявних доказів.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали провадження за клопотанням, приходить до наступного висновку.

З матеріалів клопотання вбачається, що слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 від 20.03.2023 за фактами закінченого замаху на заволодіння чужого майна за попередньою змовою групи осіб у великих розмірах шляхом обману чи зловживання довірою, заволодіння чужого майна за попередньою змовою групи осіб у великих розмірах шляхом обману чи зловживання довірою та самовільного зайняття земельної ділянки, вчинене групою осіб, щодо земельних ділянок особливо цінних земель, несанкціонованих змін інформації, яка оброблюється в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах чи комп`ютерних мережах або зберігається на носіях такої інформації, вчинені особою, яка має право доступу до неї за попередньою змовою групою осіб, тобто за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 190, ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 197-1, ч. 3 ст. 362 КК України.

Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні забезпечується прокурорами Печерської окружної прокуратури міста Києва.

Прокурор в обґрунтування клопотання зазначає наступне.

У ході досудового розслідування співробітниками Служби безпеки України встановлено, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими на даний час особами, на підставі документів, які мають ознаки підроблення, шляхом обману та зловживання довірою вчинено шахрайські дії, які призвели до закінченого замаху на незаконне заволодіння земельними ділянками за адресами: АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , а також, до самовільного зайняття вказаних земельних ділянок.

Встановлено, що на підставі довідки ПП «Проект» №73-с від 05.06.2020, яка має ознаки підроблення, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок), що знаходиться на земельній ділянці (кадастровий номер :82:104:0021) за адресою: АДРЕСА_1 за ОСОБА_5 .

Так, згідно довідки ПП «Проект» №73-с від 05.06.2020, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (АДРЕСА_1) побудований до 1992 року.

В подальшому житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу переданий у власність ОСОБА_7 .

Так, 23.12.2020 та 15.07.2021 скеровано звернення від імені ОСОБА_7 до Київської міської ради з метою передання земельної ділянки (кадастровий номер :82:104:0021) за адресою: АДРЕСА_1 у власність.

Проте, згідно даних аерофотознімків 2014 року - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та по АДРЕСА_2 на відповідних фотоматеріалах відсутній.

Відповідно до інформації з Департаменту містобудування та архітектури ВО КМР (КОДА) відомості та документи про присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 відсутні. Містобудівні умови та обмеження не надавались.

Згідно з інформацією з КП КМР «КМ БТІ» нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності не зареєстроване.

Відповідно до інформації наданої Департаментом земельних ресурсів ВО КМР (КОДА) земельні ділянки за адресою: м. Київ, АДРЕСА_1, АДРЕСА_2, АДРЕСА_3 не зареєстровані та не обліковуються.

Під час обстеження встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 і сусідні домоволодіння огороджена спільним парканом.

Так, старшим інспектором КП «Київблагоустрій» складено припис № 1913410 від 04.06.2019 про відсутність дозвільної документації на розміщення огорожі та необхідності у її демонтажу.

Крім того, за аналогічною схемою, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 на підставі довідки ПП «Проект» № 71?с від 05.06.2020, яка має ознаки підроблення, зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок), що знаходиться на земельній ділянці (кадастровий номер :82:277:0010) за адресою: АДРЕСА_3 та на підставі довідки ПП «Проект» № 72?с від 05.06.2020, яка має ознаки підроблення, зареєстровано право власності на об`єкт нерухомого майна (житловий будинок), що знаходиться на земельній ділянці (кадастровий номер :82:104:0030) за адресою: АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 .

В подальшому, вищевказані об`єкти нерухомості шляхом укладання фіктивних договорів продавались третім особам, та вживались заходи для шахрайського заволодіння відповідними земельними ділянками.

Рішенням Київської міської ради №5964/6005 від 09.02.2023 вулиці Мічуріна в Печерському районі м. Києва повернуто історичну назву «вулиця Ломаківська».

Земельні ділянки з кадастровими номерами :82:104:0030, площею 0,041 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (АДРЕСА_2), :82:277:0010, площею 0,1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 ) належать територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради.

З матеріалів кримінального провадження вбачається достатньо підстав вважати, що земельні ділянки з кадастровими номерами :82:104:0030, площею 0,041 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (АДРЕСА_2), :82:277:0010, площею 0,1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 є об`єктами кримінально протиправних дій, у зв`язку з чим існує ризик їх відчуження.

Відповідно до постанови від 22.06.2023 земельні ділянки з кадастровими номерами :82:104:0030, площею 0,041 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (АДРЕСА_2), :82:277:0010, площею 0,1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №00000068.

Прокурор вказує, що з метою забезпечення повного, об`єктивного та всебічного розслідування даного кримінального провадження, оскільки вказані земельні ділянки мають значення речового доказу у кримінальному провадженні, та забезпечення збереження речового доказу, недопущення подальшого відчуження, та з метою забезпечення кримінального провадження, враховуючи, що не накладання арешту на земельні ділянки за кадастровими номерами :82:104:0030, площею 0,041 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (АДРЕСА_2), :82:277:0010, площею 0,1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , які належать територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради та яким користуються ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - відповідно, може призвести до її відчуження або інших наслідків, є необхідність у накладанні арешту на зазначені об`єкти нерухомого майна.

Статтею 170 КПК України, передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначених у ст. 98 КПК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що зазначене майно, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог ст. 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Прокурором в клопотанні наведені доводи, які свідчать про необхідність накладення арешту на вказане майно, для ефективного розслідування, та збереження об`єктів нерухомості у первинному вигляді, недопущення здійснення відносно них будь-якої діяльності як б загрожувала їх знищенню, пошкодженню або перетворенню до кінця досудового розслідування.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою забезпечення цілей кримінального провадження, а саме: збереження речових доказів.

Разом з цим, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження як накладення арешту.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 26, 98, 107, 117, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки за кадастровими номерами :82:104:0030, площею 0,041 га, розташована за адресою: АДРЕСА_2 (АДРЕСА_2), :82:277:0010, площею 0,1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_3 , які належать територіальній громаді міста Києва в особі К иївської міської ради,заборонивши власнику та будь-яким іншим особам, відчужувати їх та будь-яким чином розпоряджатися ними.

Заборонити державним реєстраторам та нотаріусам вчинення будь-яких реєстраційних дій щодо вищевказаних об`єктів нерухомості.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляціної інстанції протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1