Справа № 703/4045/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2023 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Сміла клопотання адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000042 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст. 364 та ч.2 ст. 367 КК України, про закриття кримінального провадження в частині його обвинувачення за ч. 2 ст. 367 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_5 досудовим слідством обвинувачується в тому, що він, як директор Черкаської державної сільськогосподарської станції Національного наукового центру «Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України», грубо порушуючи вимоги нормативно-правових актів, п.36 Статуту та умов Контракту, в період часу з 1 листопада 2017 року по 31 грудня 2018 року, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , неналежно виконуючи свої службові бов`язки через несумлінне ставлення до них, як керівник оператора потужностей (об`єктів), що використовуються для промислового вирощування (розведення) свиней, не вжив належних дієвих заходів для забезпечення захисту життя і здоров`я свиней, від ризиків, пов`язаних з хворобами тварин, не забезпечив оптимальних умов життя та утримання тварин, що запобігають хворобам і шкідливому впливу факторів довкілля на їх здоров`я, зокрема проведення ветеринарно-санітарних та профілактичних заходів направлених на недопущення захворювання свиней; не забезпечив безпеку процесів, пов`язаних з вирощуванням свиней, державних стандартів, технологічної експлуатаційної документації, інструкцій з безпеки технологічних процесів Правил, які повинен був та мав реальну можливість вжити, що призвело до систематичної загибелі на Станції протягом 2018 року свиней, що ОСОБА_5 умисно приховав від головного державного інспектора ветеринарної медицини району та Держпродспоживсужби в Черкаській області.

Також, ОСОБА_5 , як керівник Станції, на протязі 2018 року не прийняв будь-які міри для з`ясування причин систематичної загибелі свиней не провів процедури відбору зразків та методів оцінки ризику хвороби тварин, не вжив у господарстві заходів що застосовуються для: а) захисту життя і здоров`я тварин від ризиків, що виникають у результаті занесення, укорінення чи поширення хвороб тварин, організмів, які переносять хвороби, а також хвороботворних організмів; б) захисту життя і здоров`я тварин від ризиків, що виникають від забруднюючих речовин, токсинів або хвороботворні організмів, які містяться у кормах, що призвело до розповсюдження збудників хвороби та сприяло численній загибелі тварин.

Крім цього, ОСОБА_5 , не вжив належних дієвих заходів для забезпечень ідентифікації та реєстрації свиней, яких утримують та розводять на Станції, не створив на підприємстві належні умови по організації обліку тварин, забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій первинних документах та належного бухгалтерського обліку, не створи належні умови для утримання свиней, що призвело до нестачі на Станції поголів`я свиней в кількості 1117 шт.

Таким чином, в результаті допущеної ОСОБА_5 , як керівником Станції, службової недбалості, внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, в період часу з 01.11.2017 по 01.12.2018, (більш точний час в ході проведення досудового розслідування встановити не представилося можливим), Станції було завдано матеріальних збитків на загальну суму 2236738,34 грн.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 заявив клопотання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру, що передбачено п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України.

За доводами сторони захисту обвинувальний акт у цьому провадженні був направлений до суду після спливу строку досудового розслідування з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінальних правопрушень, який визначений у п. 2 ч. 1 ст. 219 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні при вирішення питання про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України, послався на розсуд суду і зазначив, що прокурор, який затверджував і подав до суду обвинувальни акт, вважав, що подав його вчасно.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленого клопотання з огляду на наступне.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення ч. 1 ст. 21 Кримінального процесуального кодексу України гарантують кожному право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Розумність строків - є однією із засад кримінального провадження, передбачених ст. 7 КПК. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Частина 2 ст. 113 КПК передбачає, що будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК, з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Частина 4 ст. 219 КПК України встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 219 КПК України, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею.

Згідно з ч. 5 ст. 294 КПК України строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 283 КПК України прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: (1) закрити кримінальне провадження; (2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; (3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з положеннями ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Як встановлено судом та підтверджується даними реєстру матеріалів досудового розслідування, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України, 11 червня 2020 року.

Однак обвинувальний акт, в межах строку досудового розслідування, до суду переданий не був.

З січня 2019 року обвинуваченим: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , їх захисникам: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також потерпілим: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 повідомлено про завершення досудового розслідування та відкрито матеріали кримінального провадження та 4 січня 2020 року сторона захисту була ознайомлена із матеріалами досудового розслідування.

Зважаючи на чітко визначені кримінальним процесуальним законом строк, 5 січня 2019 року стороною обвинувачення мав бути складений обвинувальний акт, який, в межах строку досудового розслідування мав бути направлений до суду, оскільки саме цією подією КПК України пов`язує закінчення строку досудового розслідування.

Однак обвинувальний акт відносно ОСОБА_8 складений слідчим і затверджений прокурором лише 31 січня 2019 року, тобто, поза межами строку досудового розслідування, а до суду надійшов лише 14 лютого 2019 року.

Дослідивши хронологію проведення слідчих та інших процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, суд дійшов до наступних висновків.

Двомісячний строк досудового розслідування у цьому кримінальному

і бути закінчене відповідно до п.4 ч.З ст.219 »тня 2018 року (дня повідомлення особі про

26 червня 2020 року підозрюваному ОСОБА_5 повідомлено про завершення досудового розслідування, відкрито матеріали кримінального провадження і цього ж дня ним отримано копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Зважаючи на чітко визначені кримінальним процесуальним законом строк - 12 серпня 2020 року, складений стороною обвинувачення обвинувальний акт, мав бути направлений до суду, оскільки саме цією подією КПК України пов`язує закінчення строку досудового розслідування.

Однак обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 складений слідчим і затверджений прокурором 26 червня 2020 року, надійшов до суду лише 17 серпня 2020 року, тобто, поза межами строку досудового розслідування, який витік 12 серпня 2020 року.

Дослідивши хронологію проведення слідчих та інших процесуальних дій у даному кримінальному провадженні, суд дійшов до наступних висновків.

Оскільки у цій справі після повідомлення особи про підозру сплив строк досудового розслідування 12 серпня 2020 року, а обвинувачений не підозрюються у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, кримінальне провадження згідно з п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК підлягає закриттю.

Виходячи з такого, та з урахуванням положень ч. 2 ст. 113, ст. 283 КПК України, суд уважає, що після закінчення 1 липня 2019 року строку досудового розслідування прокурор не був управі звертатися до суду з обвинувальним актом, оскільки кримінальне провадження підлягало закриттю.

Суд підкреслює, що строк досудового розслідування не є простою формальністю.

Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після повідомлення особі про підозру звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції, передбаченого ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК, що підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Так, Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v.Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Верховний Суд у постанові від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, залишив без змін ухвали суду першої інстанції про закриття кримінального провадження за п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, та відповідної ухвали суду апеляційної інстанції у кримінальному провадженні, в якому: з моменту оголошення особі про підозру до направлення обвинувального акта до суду минуло більше двох місяців, строк досудового розслідування щодо цього підозрюваного не був продовжений у встановленому законом порядку і не зупинявся, злочин, у вчиненні якого підозрюється особа, не відноситься до категорії тяжких чи особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд і в ухвалах від 26.05.2020 року у справі №712/6375/18, від 13.10.2020року у справі №243/11589/19, якими відмовлено в відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами прокурора в кримінальних провадженнях, закритих на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України судом першої інстанції у зв`язку з направленням обвинувального акта до суду поза межами строку досудового розслідування.

Отже, особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри.

Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

Тому, застосування передбачених законом наслідків пропуску такого строку, як строк досудового розслідування не є зайвим формалізмом, оскільки строки досудового розслідування є граничними, а положення ч. 5 ст. 294 КПК України виключає можливість суду поновити строк досудового розслідування, що завершився.

Оскільки судом установлено наявність підстави для закриття кримінального провадження, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, що перешкоджає призначенню справи до судового розгляду, суд згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, приймає рішення про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 27, 284, 290, 314, 315, 316 КПК України, суд,-

У Х В АЛ И В :

Клопотання адвоката задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст. 367 КК України, а кримінальне провадження в цій частині закрити закрити на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через міськрайсуд протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Повний текст рішення проголошений 5 червня 2023 року о 08 год. 15хв.

Суддя : Володимир ПРИЛУЦЬКИЙ