У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2022 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 120 211 111 400 006 81 від 27 листопада 2021 року ОСОБА_5 , який брав участь у судовому провадженні, на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2022 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця першого відділення Володимирського п/с Назарівського району Красноярського краю російської федерації, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2022, на задоволення клопотання прокурора, ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв?язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження № 120 211 111 400 006 81 від 27.11.2021 - закрито.

Вирішена доля речового доказу у провадженні.

Як указав суд першої інстанції, 26.11.2021, близько 08:45, водій ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки "Ford Taurus", д.н.з НОМЕР_1 , під час руху по вулиці Володимирській біля будинку № 66 у межах міста Василькова Київської області, в бік від вулиці Соборної, в напрямку вулиці Тракторної в порушення вимог п. 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002, згідно з яким "для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну", не був уважним під час керування транспортним засобом, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагувала на її зміну, внаслідок чого своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, та в порушення вимог пункту 18.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого "водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека" при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувала, перетинаючи проїзну частину з права на ліво відносно напрямку руху керованого ОСОБА_6 транспортного засобу, пішохід ОСОБА_8 , не зменшив швидкість, не зупинилась, щоб дати дорогу пішоходу, внаслідок чого здійснив наїзд на неї.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у вигляді багатоуламкового перелому великої горбинки лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, крайового перелому верхнього краю суглобової поверхні лівої лопатки, перелому поперечного виросла 5-го поперекового хребця праворуч зі зміщенням уламків. Вищевказані отримані тілесні ушкодження відносяться до середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я понад 21 день за звичайного перебігу.

Грубе порушення ОСОБА_6 пунктів 2.3 б), 18.1 Правил дорожнього руху України, перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілій ОСОБА_8 тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатація транспортного засобу особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Мотивуючи рішення про застосування положень ст. 46 КК України, суд першої інстанції послався на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке є необережним нетяжким злочином та, відповідно до примітки до ст. 45 КК України, не відноситься до корупційних злочинів.

Крім того, суд установив, що обвинувачений ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, примирився з потерпілою і відшкодував завдану їй шкоду, що безпосередньо підтверджено останньою в судовому засіданні.

Враховуючи наведене, оцінюючи визначені законом України про кримінальну відповідальність правові підстави звільнення осіб від кримінальної відповідальності, наявність всіх обов?язкових підстав, перелічених у ст. 46 КК України, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, суд дійшов до висновку, що клопотання прокурора належить задовольнити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження - закрити.

Не погоджуючись з ухвалою суду, прокурор у провадженні ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31.05.2022 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 змінити у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та в ухвалі зазначити про необхідність стягнення з ОСОБА_6 витрат на проведення експертиз у сумі 3.432 гривні 40 копійок, в іншій частині ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор у провадженні ОСОБА_5 вказує, що суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі від 31.05.2022 прийняв рішення про віднесення процесуальних витрат за рахунок держави, чим істотно порушив кримінальний процесуальний закон, оскільки кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою, а тому всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме особа, якій висунуто обвинувачення, що випливає і з Постановою Верховного Суду від 29.09.2021 (справа № 342/1560/20).

Крім того, як звертає увагу прокурор, з матеріалів кримінального провадження встановлено, що розмір витрат на залучення експертів під час проведення експертиз по даному кримінальному провадженню становить 3.432 гривень 40 копійки, що складає:

- витрати на проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю "Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди" (висновок № СЕ-19/111-22989-ІТ від 19.01.2022) у розмірі 1.716 гривень 20 копійок;

- витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю "Дослідження технічного стану транспортного засобу" (висновок № СЕ-19/1 11 -21/59149-ІТ від 20.12.2021) у розмірі 1.716 гривень 20 копійок.

Обвинувачений ОСОБА_6 та потерпіла ОСОБА_8 про дату, час та місце призначеного судового засідання в умовах воєнного стану повідомлялися у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

Враховуючи ту обставину, що на розгляді в суді апеляційної інстанції провадження перебуває з 15.06.2022, обвинувачений повідомлявся в умовах воєнного стану про дату, час та місце розгляду провадження у спосіб, визначений кримінальним процесуальним законом, а також думку прокурора в суді апеляційної інстанції про можливість розгляду провадження у відсутності сторони захисту за його правовою позицією щодо вирішення провадження за результатами розгляду апеляційної скарги прокурора, а також, виходячи з положень ст. 318 КПК України, щодо проведення і завершення судового розгляду протягом розумного строку та ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів ухвалює рішення про проведення апеляційного розгляду за відсутності обвинуваченого.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення прокурора на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, дослідивши матеріали провадження, провівши судові дебати, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Суд апеляційної інстанції розглядає провадження з дотриманням вимог ст. 62 Конституції України та ст. 404 КПК України, в межах апеляційної скарги в обсязі, підтриманому прокурором у суді апеляційної інстанції.

Висновок суду першої інстанції щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 на підставі ст. 46 КК України від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілими в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється, а тому він не перевіряється на дотримання положень ч. 1 ст. 404 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів знаходить слушними доводи апеляційної скарги прокурора про необхідність змінити ухвалу суду першої інстанції в частині вирішення питання щодо процесуальних витрат в порядку ст. 124 КПК України.

Так, відповідно до вимог ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Приписами ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Отже, суд при ухваленні рішення, яким завершується розгляд провадження, повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат.

До такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20), де зазначено, що кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання розподілу процесуальних витрат, виключно обвинувальним вироком.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі і в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України визначено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 закрито на підставі ст. 46 КК у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження.

У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Проте, всупереч вказаним нормам процесуального закону, суд першої інстанції, звільняючи ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілими та закриваючи кримінальне провадження щодо нього, не вирішив в ухвалі питання стягнення процесуальних витрат саме з обвинуваченого, а відніс їх на рахунок держави, як вказано в мотивувальній частині ухвали, чим допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою зміну в цій частині судового рішення на задоволення апеляційної скарги прокурора.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження розмір процесуальних витрат на залучення експертів під час проведення експертиз по даному кримінальному провадженню становить 3.432 гривень 40 копійки, що складає:

- витрати на проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю "Дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди" (висновок № СЕ-19/111-22989-ІТ від 19.01.2022) складають 1.716 гривень 20 копійок;

- витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю "Дослідження технічного стану транспортного засобу" (висновок № СЕ-19/1 11 -21/59149-ІТ від 20.12.2021) складають 1.716 гривень 20 копійок, які і підлягають стягненню з ОСОБА_6 у порядку ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у провадженні ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 31 травня 2022 року, якою задоволено клопотання прокурора та ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв?язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим, а кримінальне провадження № 120 211 111 400 006 81 від 27 листопада 2021 року закрито - змінити.

Доповнити ухвалу вказівкою про стягнення з ОСОБА_6 процесуальних витрат за проведення експертиз на суму 3.432 гривні 40 копійок.

У решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

С У Д Д І:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3