Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3757/23
Провадження № 1-кс/644/830/23
У Х В А Л А

Іменем України

15 червня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , щодо не прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України та зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

в с т а н о в и в :

14 червня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова зі скаргою у якій просив зобов`язати керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова виконати вимоги ст.ст. 36, 214 КПК України та рішення суду від 16.05.2023 року внести до ЄРДР всі відомості, які містить його заява до ЄРДР в установлений законом строк, в тому числі і відомості про вчинення злочину, передбаченого ст. 382 КК України «Невиконання судового рішення».

В обґрунтування скарги зазначив, що 20.04.2023 р. він звернувся в порядку ст. 214 КПК України до керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 з заявою про вчинення посадовими особами СВ № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області злочину, передбаченого ст.ст. 367, 366, 382, 396, 397 КК України, також в заяві зазначив і про вчинення злочинів посадовими особами пенсійного фонду України в Харківській області за ст.ст. 191, 364, 366 КК України.

08.05.2023 р. ним отримано лист датований 27.04.2023 р. за підписом керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про відсутність підстав для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та початку розслідування.

16.05.2023 р. ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова частково задоволено його скаргу на бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язано уповноважену особу (прокурора) Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, визначену в установленому законом порядку, внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_2 від 20.04.2023 р.

При його зверненні до начальника СВ № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області, ним було з`ясовано, що рішення суду, щодо внесення відомостей за фактом скоєння посадовими особами пенсійного фонду України в Харківській області відносно ОСОБА_3 в провадження слідчого відділу до цього часу не надходило.

На його думку цей факт є доказом невиконання рішення суду, що має ознаки злочинів, передбачених ст.ст. 364, 382, 396, 397 КК України.

Отже скарга містить вимоги про зобов`язання прокурора внести відомості до ЄРДР на підставі заяви від 20.04.2023 р., та ухвали слідчого судді, яким прокурора вже зобов`язано внести ці відомості до ЄРДР за зазначеною заявою від 20.04.2023 р., а також зобов`язати прокурора внести відомості про скоєння злочину, передбаченого ст. 382 КК України - невиконання судового рішення.

Скарга передана до провадження слідчого судді 15.06.2023 року.

Зі змісту скарги та додатків до неї встановлено, що ухвалою слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 645/1689/23 від 16.05.2023 р. частково задоволено скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність прокурора, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та зобов`язано уповноважену особу (прокурора) Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова, визначену в установленому законом порядку, внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_2 від 20.04.2023 р.

За повідомленням скаржника, станом на день подання скарги від 14.06.2023 р. від начальника СВ № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області він дізнався, що ухвала слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова у справі № 645/1689/23 від 16.05.2023 р. прокурором не виконана, оскільки в СВ № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області відсутнє кримінальне провадження щодо посадових осіб пенсійного фонду України в Харківській області, що на думку ОСОБА_2 , становить бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР і є доказом невиконання рішення суду.

Отже скаржник вважаючи, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості за яким прокурор зобов`язаний був внести до ЄРДР на підставі ухвали слідчого судді Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.05.2023 р., повинно проводитись СВ № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області дійшов висновку про невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, при цьому не звертаючись до особи, яку суд уповноважив внемти відомості до ЄРДР.

Згідно з ч. 1 ст. 24 КПК кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування наведений у ст. 303 КПК України.

Зокрема, п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, серед іншого бездіяльність прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК строк.

Проте, КПК України не регламентує повноваження слідчого судді в ситуації, коли має місце повторне оскарження особою бездіяльності прокурора, оскільки скаржник фактично просить зобов`язати прокурора внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР (виконати вимоги ст. 214 КПК України) та рішення суду, яким прокурор вже зобов`язаний, слідчим суддею, виконати ці дії.

Разом із тим, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу (ч. 6 ст. 9 КПК).

Тому, в разі повторного оскарження бездіяльності прокурора у кримінальному провадженні, яке вже було предметом судового контролю з боку слідчого судді, суду належить її вирішити на підставі ч. 6 ст. 9 КПК України, виходячи із таких загальних засад кримінального провадження як верховенство права та обов`язковість судових рішень (пункти 1, 14 ч. 1 ст. 7 КПК).

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Цей принцип у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (п. 61 рішення ЄСПЛ у справі «Брумареску проти Румунії»; п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Христов проти України»).

Правова певність (юридична визначеність) передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи. Цей принцип наполягає на тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого та обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. (п. 52 рішення ЄСПЛ у справі «Рябих проти росії»).

За відсутності вагомих і непереборних обставин повторний розгляд та винесення у справі нового рішення судом, коли щодо тих самих вимог тієї ж особи суд уже висловлював власну позицію, буде суперечити принципу юридичної визначеності.

Відповідно до ст.129-1Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч. 2 ст. 21 КПК, зокрема, ухвала суду, що набрала законної сили, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Проте, зазначена в скарзі ОСОБА_2 бездіяльність керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , яка полягала у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити на підставі заяви від 20.04.2023 р., вже була предметом судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні в порядку ч. 2 ст. 33-1 КПК України, і фактично доводи скарги полягають у невиконанні ухвали слідчого судді, постановленої за результатом розгляду скарги на цю бездіяльність.

За таких обставин, розгляд справи, яка вже була розглянута слідчим суддею та в якій ухвалене рішення, становитиме порушення принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже раз вирішеної справи, та не відповідатиме такій засаді кримінального провадження як верховенство права.

Окрім того, чинне законодавство України визначає механізми виконання рішення суду (зокрема, розділ VIII КПК України), а також передбачає відповідальність за невиконання судового рішення. Тому, заявник не позбавлений можливості скористатися цими механізмами чи ініціювати питання щодо відповідальності за невиконання судового рішення.

Крім цього, скаржник також просить слідчого суддю зобов`язати керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , у тому числі, внести і відомості про вчинення злочину, передбаченого ст. 382 КК України.

При цьому, за змістом скарги вбачається, що ОСОБА_2 не звертався до уповноваженого на те органу з заявою про внесення відомостей до ЄРДР у зв`язку з невиконанням рішення суду від 16.05.2023 р.

Отже, зазначена в скарзі бездіяльність прокурора не є бездіяльністю в розумінні пункту 1 ч. 1 ст. 303 КПК, на чому у скарзі наполягає ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню.

Тобто, ч. 4 ст. 304 КПК України регулює дії слідчого судді щодо вирішення ним процесуального питання про те, чи повинен він взагалі здійснювати судовий розгляд за доводами конкретної скарги по суті. На цій стадії КПК України не наділяє слідчого суддю правом з`ясовувати обґрунтованість доводів особи, яка звернулася зі скаргою, щодо необхідності її задоволення. Адже, в ч. 4 ст. 304 КПК закріплено імперативне правило, відповідно до якого в разі отримання скарги на бездіяльність прокурора, що не підлягає оскарженню, слідчий суддя повинен постановити ухвалу про відмову у відкритті провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У кримінальному провадженні такі випадки врегульовані КПК України, зокрема передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Підсумовуючи вищевикладене, оскільки скарга подана на бездіяльність прокурора, яка не підлягає оскарженню, то відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК слідчий суддя дійшов висновку, що це є підставою для відмови у відкритті провадження за скаргою.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 369-372, 375, 376 КПК, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , щодо не прийняття рішення в порядку ст. 214 КПК України та зобов`язання внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Копію ухвали разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: