Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/548/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
ЄРДР № Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2023 року. Кропивницький апеляційний суд колегією суддів судової палати з розгляду кримінальних справ у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2023 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. мурманськ, мурманської області, російської федерації, громадянина російської федерації, з середньою - спеціальною освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, не зареєстрованого на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією майна.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_10 , в якості відшкодування матеріальної шкоди - 19417,21 грн., а також 30000 грн., в якості відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави 9038,58 грн. судових витрат по справі.

Також вказаним вироком вирішено питання щодо речових доказів.

ВСТАНОВИВ:

За вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2023 року ОСОБА_8 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на період апеляційного оскарження, але не більше ніж шістдесят днів, тобто до 10.30 год. 27.08.2023 року.

До Кропивницького апеляційного суду звернувся прокурор з клопотанням про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою термін дії якого спливає.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що під час досудового слідства та судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1 та 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки останній не має постійного місця проживання, громадянин рф і не має стійких родинних зв`язків, а також незаконно впливати на потерпілу, оскільки останньому відомо місце проживання потерпілої та якій ним було завдано тілесних ушкоджень. Вказані ризики на даний час не змінилися та не зменшилися.

Також, обвинувачений ОСОБА_8 , знаючи про тяжкість покарання, що йому призначено, а саме позбавлення волі на строк на 10 років, може переховуватися від суду.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 зумовлено процесуальною необхідністю, оскільки розгляд кримінального провадження не завершений, а отже саме такий запобіжний захід дозволить уникнути настання вище перелічених ризиків та забезпечить виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених процесуальних обов`язків.

Заслухавши прокурора, яка підтримала клопотання, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Частиною 2 статті 29 Конституції України регламентовано, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту, має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно із ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини 2 статті 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Рішенням ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» визначено, що «Серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться».

Доводи викладені у клопотанні прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів є обґрунтованими.

Зокрема, перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що вироком Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 29 червня 2023 року ОСОБА_8 призначено за ч.3 ст.187 КК України, покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років із конфіскацією майна. Тобто призначено покарання з реальним його відбуванням, тому наявні ризики того, що обвинувачений може вжити заходів для перешкоджання здійснення апеляційного розгляду та вжити заходів уникнення ним відбування призначеного покарання районним судом.

Крім того, реальним є ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків, оскільки ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

За таких обставин, оскільки триває апеляційний розгляд де за клопотанням учасників процесу можуть бути допитані потерпіла та свідки, то колегія суддів погоджується з тим, що доведеним є ризик незаконного впливу обвинуваченим на свідків в даному кримінальному провадженні, з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідатиме особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, позбавить можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і ухиленню від суду, а також забезпечення виконання процесуальних рішень, у зв`язку з тяжкістю вчиненого кримінального правопорушення та покарання за нього, можливість вчинення засудженим спроби втечі з метою уникнення подальшого покарання; незаконного впливу на потерпілих, свідків та інших учасників процесу.

Ризики, які були наявні при обранні та продовженні запобіжного заходу на стадії досудового слідства та судового розгляду кримінального провадження по суті пред`явленого обвинувачення не зменшилися, адже на даний час судове провадження не завершено, остаточне рішення в справі не прийнято.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 02.10.2014 у справі «Воляник проти України», визначено що допустимими підставами для взяття й утримання особи під вартою є наявність з боку підозрюваного таких загроз як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину.

Отже, обрання більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 під час апеляційного розгляду кримінального провадження.

Враховуючи викладене колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, оскільки метою продовження запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків, що виправдовує дію саме такого запобіжного заходу.

Керуючись ч.2 ст. 376, ст. ст. 176-178, 183, 193, 194, 331, 401, 418, 419, 424, КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 20.10.2023 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4