Номер провадження:1-кп/521/1003/23
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 червня 2023 року м.Одеса
Малиновський районний суд міста Одеси у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Одеса клопотання захисників про заміну запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189 КК України , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.2 ст.255-1 КК України -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Малиновського районного суду м.Одеси перебуває зазначене кримінальне провадження на стадії судового розгляду.
Захисникі ОСОБА_7 , яка діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 та ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_8 заявили клопотання про заміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту стосовно обвинувачених, посилаючись на тривалий час перебування під вартою обвинувачених, наявності постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків та відсутності реальних ризиків, зазначивши що лише тяжкість можливого покарання не може бути підставою для тримання обвинувачених під вартою.
Інші захисники підтримали клопотання.
Прокуор заперечував проти клопотань захисників, посилаючись на наявність реальних ризиків, що обвинувачені можуть вдатися до спроб переховування від суду з метою ухилиння від відповідальності, впливати на свідків та потерпілого, вчинити інше кримінальне правопорушення, на реальність ризиків вказує, що обвинувачений ОСОБА_9 вже перехоувався від суду та стосовно останнього мається ще інше кримінальне провадження у іншому суді.
Необхідність розгляду вказаних клопотань без участі обвинувачених, які тримаються під вартою, мотивується наступним.
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», на території України з 24.02.2022 введено воєнний стан, дію якого пролонговано у встановленому порядку.
Згідно рішення Ради суддів України від 24 лютого 2022 року №9 щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні, в умовах воєнного стану, робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист.
Верховний суд в своєму листі від 03 березня 2022 року №1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» зазначив, що ураховуючи об`єктивні обставини, як виняток, можна допускати розгляд клопотань щодо запобіжних заходів без участі підозрюваного, з належною мотивацією такої процедури розгляду.
Через поважні причини конвоювання обвинувачених до зали судових засідань Малиновського районного суду м.Одеси не здійснюється, з метою дотримання розумних строків розгляду кримінальних проваджень судом здійснюється дистанційне судове провадження в умовах воєнного стану відповідно до вимог ч.2 ст. 336 КПК України, яке неможливо здійснити на час розгляду клопотання у зв`язку із відсутністю інтернет-зв`язку.
Разом з тим, строк розгляду зазначених клопотань здійснюється відповідно до вимог КПК України, який передбачає стислі строки розгляду такого клопотання протягом трьох днів.
При цьому суд забезпечив присутність в судовому засіданні захисників обвинувачених, переконався в тому, що обвинувачені обізнані про порушене перед судом питання.
Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку захисників, прокурора, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
По даному кримінальному провадженню обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого спливає 08.07.2023 року.
Відповідно до частин 1, 2 статті 331 КПК, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.
За ч.1 ст.201 КПК підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. При цьому за частиною 3 статті 201 КПК, до клопотання мають бути додані, зокрема, копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання, а за частиною 4 статті 201 КПК, клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Тобто обґрунтованість застосування запобіжного заходу може піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за наявності яких такий запобіжний захід було застосовано, та внаслідок виникнення інших обставин, які можуть бути підставами зміни запобіжного заходу в сторону його пом`якшення, зміни чи скасування, оскільки тривала дія запобіжного заходу без врахування конкретних обставин справи може призвести до порушення прав, свобод чи інтересів учасників кримінального провадження. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий. При цьому підставами звернення з клопотанням про зміну запобіжного заходу є обставини, які або існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які не було відомо сторонам, або які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.
Такими підставами, наприклад, може бути суттєва зміна обставин, що їх було взято до уваги при обранні запобіжного заходу, а саме змінилася кваліфікація кримінального правопорушення, погіршився стан здоров`я обвинуваченого, змінився склад його родини чи утриманців, або майновий стан, інші обставини, які мають суттєве значення. Існування таких обставин повинно бути обґрунтовано належними доказами.
Згідно зі ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
На заявника покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається при зверненні до суду.
Встановлені судом обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_8 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за вчинення якого, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду. Обвинувачений раніше не судимий, до затримання працював таксистом, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, має постійне місце проживання, але наявність у обвинуваченого місця проживання, соціальних зв`язків, роботи не може виключити ризику його ухилення від суду, тобто існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, може вчинити інші злочини або перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
Обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, а тому обвинувачений, для якого настання вказаних наслідків є небажаним, може вдатися до спроб переховуватись від суду. Обвинувачений раніше не судимий відповідно до обвинувального акту, не працює, має постійне місце проживання, на утриманні двох неповнолітніх дітей та хвору матір. Під час дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишив своє місце проживання, ухилявся від явки до суду та був оголошений у розшук, тому наявність у обвинуваченого місця проживання та соційльних зв`язків не може виключити ризику його ухилення, тобто існує реальна загроза, що останній може переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших підозрюваних, може вчинити інші злочини.
З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій обвинувачених, виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених вимогами ст.177 КПК України, в тому числі і з урахуванням позиції ЄСПЛ у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року, в якій Суд зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.
Також, ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
За таких обставин, суд вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК та які були врахованні під час вирішення питання про тримання обвинвачених під вартою, не можна визнавати недоведеними, серед яких ризик впливу на потерпілого, свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Разом з цим, надані дані захисниками про особи обвинувачених, не зменшують існування вищезазначених ризиків, оскільки вони існували і на час вчинення дій згідно обвинувачення, а тому вони не утворюють жодних моральних запобіжників, які унеможливлюють при обрані обвинуваченими моделі поведінки, а відтак не здатні на даному етапі кримінального провадження перешкоджати вчинити їй дії, передбачені ст.177 КПК України.
Доводи сторони захисту про відсутність підтвердження існування ризиків суд визнає безпідставними.
При цьому, суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.
Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.
Тобто в даному випадку, суд має зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.
Враховуючи викладене, оскільки об`єктивних даних, які свідчать про наявність таких обставин, які можуть істотно вплинути на можливість продовження тримання під вартою обвинувачених, а також стати підставою для зміни запобіжного заходу щодо них на інший більш м`який, не надано та судом в ході судового розгляду справи не встановлено, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу щодо обвинвачених, а тому суд приходить до висновку, що клопотання захисників про заміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 201, 372, 376 КПК України, суд,
ПОСТАНОВИВ
У задоволенні клопотання захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_5 про заміну запобіжного заходу стосовно обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1