Справа № 595/461/23
Провадження № 1-кп/595/65/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.06.2023

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого ОСОБА_1

за участі: секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бучач кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000141 від 26 серпня 2022 року по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з вищою освітою, одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ч.3 ст.22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.34 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч.2 ст.102, п.п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України було оголошено про проведення загальної мобілізації.

28 червня 2022 року ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_3 , пройшов позаштатну військово-лікарську комісію, яка на час проведення загальної мобілізації засідає за вищевказаною адресою, на предмет визначення ступеня придатності до військової служби.

За результатами проходження позаштатної військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 визнано придатним до військової служби, що підтверджено довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28 червня 2022 року, виданої відповідно до наказу МОУ «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» №402 від 14 серпня 2008 року.

В подальшому, ОСОБА_3 , будучи військовозобов`язаним, перебуваючи на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташований за адресою по АДРЕСА_3 , під особистий підпис, отримав бойову повістку про прибуття 24 серпня 2022 року на 13.00 год. до ІНФОРМАЦІЯ_2 , для вибуття на військову службу у 184 навчальний центр ( АДРЕСА_4 ).

Однак, військовозобов`язаний ОСОБА_3 , будучи призваним на військову службу за мобілізацією та належним чином повідомлений про дату, час та місце прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 , 24 серпня 2022 року на 13.00 год. не прибув, таким чином, ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 , являючись військовозобов`язаним, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та призову на військову службу за мобілізацією, тим самим порушивши вимоги ст.65 Конституції України, положення Законів України «Про військовий обов`язок та військову службу», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24 лютого 2022 року.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, а саме, в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду. Пояснив, що після оголошення воєнного стану в країні він добровільно прибув до військкомату та отримав повістку, після чого його було направлено до навчального центру в м. Житомир, звідки його завернули через фізичні якості. За результатами проходження ним позаштатної ВЛК ТВЧРТЦК та СП, його визнано придатним до військової служби. По прибуттю з м. Житомир, він повторно отримав бойову повістку, проте на визначену дату 24.08.2022 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки, перебуваючи в навчальному центрі в м. Житомир, бачив, як відбувається підготовка військових та побоявся. Просить суворо його не карати.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано вірно за ст. 336 КК України, тобто ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Призначаючи міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.2 ст. 12 КК України є нетяжким злочином, пом`якшуючі та обтяжуючі його вину обставини, особу обвинуваченого.

Вивчаючи особу обвинуваченого, судом встановлено, що він по місцю проживання характеризується з позитивної сторони, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, на вихованні має малолітню доньку.

За даними довідки, виданої Бучацькою міською радою Чортківського району Тернопільської області №18 від 05 вересня 2022 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає в АДРЕСА_5 , разом із дружиною ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно вимоги УІАП ГУНП в Тернопільській області №117-31082022/61003 (вх. №9021 від 31 серпня 2022 року), ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності не притягався.

Судом встановлено обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , а саме: повне визнання ним своєї вини, щире каяття у вчиненому.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченому, не встановлено.

Суд приймає до уваги те, що покарання є заходом примусу, від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими так і іншими особами.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у межах санкції статті обвинувачення, у виді позбавлення волі.

Водночас, із урахуванням ступеня тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставин даного кримінального провадження, особи винного, який раніше до кримінальної відповідальності не притягався, усвідомив протиправність своїх дій, а також беручи до уваги наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку.

Для забезпечення належної поведінки обвинуваченого під час іспитового строку на нього слід покласти певні обов`язки, передбачені ст.76 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Згідно п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

Вирок ухвалений в нарадчій кімнаті і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Бучацький районний суд Тернопільської області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1