Ухвала

10 липня 2023 року

м. Київ

справа № 947/5058/21

провадження № 51-3435 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 ,

встановив:

5 червня 2023 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга потерпілого ОСОБА_4 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2023 року касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 залишено без руху з наданням йому п`ятнадцятиденного строку для усунення недоліків з дня її отримання.

На виконання вимог вказаної ухвали Верховного Суду потерпілий подав касаційну скаргу.

Суд, перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 , дійшов висновку про те, що його скаргу слід повернути з таких підстав.

Так, касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 було залишено без руху ухвалою Верховного Суду від 12 червня 2023 року в зв`язку з невідповідністю його скарги частині 2 статті 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), якою передбачено, що у касаційній скарзі, окрім іншого, зазначаються судові рішення, що оскаржуються та наводяться обґрунтування вимог щодо незаконності чи необґрунтованості судових рішень з урахуванням підстав для їх скасування судом касаційної інстанції, визначених у статті 438 КПК, а також зазначаються вимоги до суду касаційної інстанції, які б узгоджувалися зі статтею 436 КПК.

Зокрема, в цій ухвалі вказано на те, що потерпілий ОСОБА_4 у своїй касаційній скарзі, всупереч положень статей 433, 438 КПК, не вказує на конкретні порушення закону, що можуть бути підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на його думку, допущено судом апеляційної інстанції при його постановленні.

Залишаючи без руху касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_4 , Суд в ухвалі також зазначив про те, що у касаційній скарзі потерпілий просив дотриматись статті 2 Кримінального кодексу України, статті 62 Конституції України, статті 6 Конвенції з прав людини, спочатку визнати ОСОБА_5 винним в законний спосіб відповідним рішенням суду, а вже потім звільняти його від кримінальної відповідальності, що не узгоджується з вимогами статті 436 КПК, яка визначає повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Одночасно, в порушення вимог частини 5 статті 427 КПК потерпілий ОСОБА_4 не долучив до скарги копію оскаржуваного судового рішення.

Всупереч вимогам частини 3 статті 427 КПК потерпілий також не зазначав в касаційній скарзі чи бажає він брати участь у касаційному розгляді.

Згідно з положеннями статті 438 КПК підставами для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

У пункті 4 частини 2 статті 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із вказівкою на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 12 червня 2023 року потерпілий ОСОБА_4 подав касаційну скаргу, в якій не дотримався зазначених положень КПК.

Так, у касаційній скарзі потерпілий знову не навів належних обґрунтувань на підтвердження того, в чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень у цьому провадженні, з урахуванням положень статті 438 КПК, та не вказав, які саме норми процесуального або кримінального закону не дотримано судом апеляційної інстанції, що вплинули чи могли вплинути на ухвалення законного і обґрунтованого рішення в кримінальному провадженні, з урахуванням наведених ним у скарзі доводів.

Крім того, відповідно до статті 436 КПК, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

Однак, потерпілий ОСОБА_4 знову не сформулював прохальну частину касаційної скарги у відповідності до вимог статті 436 КПК.

Так, у касаційній скарзі на усунення недоліків потерпілий ОСОБА_4 заявив вимогу про зміну судового рішення і приведення його у відповідність до діючого законодавства, яка б полягала у постановленні обвинувального вироку, а потім звільнення від кримінальної відповідальності, проте, з огляду на положення статті 436 КПК, до повноважень суду касаційної інстанції не входить постановлення вироку.

На підставі пункту 1 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху.

З урахуванням наведеного, касаційна скарга подана потерпілим без додержання вимог, передбачених статті 427 КПК та підлягає поверненню.

Керуючись пунктом 1 частини 3 статті 429 КПК, Суд

постановив:

Повернути потерпілому ОСОБА_4 його касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 26 квітня 2023 року щодо ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3