ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №626/86/23 Провадження № 11кп/818/960/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м.Харкові кримінальне провадження внесене 28 листопада 2022 року до ЄРДР за №0000758, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 08 червня 2023 року, якою обвинувальний акт щодо

ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, -

повернуто прокурору, оскільки він не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

УСТАНОВИЛА:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини:

21 січня 2023 року до Московського районного суду м.Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 28 листопада 2022 року до ЄРДР за №0000758, щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України.

Ухвалою Московського районного суду м.Харкова від 08 червня 2023 року у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000758 від 28 листопада 2022 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, повернуто прокурору, як такий, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу місцевого суду скасувати як незаконну та необґрунтовану, призначити новий розгляд кримінального провадження у тому ж суді першої інстанції. Зазначає, що обвинувальний акт цілком відповідає загальним та основним вимогам ст.291 КПК України, так як містить чітку його структуру, з достатньою повнотою відображає фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, його правову кваліфікацію з посиланням на положення КК України, тобто виконані всі вимоги передбаченні законом.

Також вказує, що оцінка обґрунтованості або необґрунтованості обвинувачення відноситься до процесу доказування і з огляду на цілі та завдання підготовчого провадження, не є предметом розгляду під час підготовчого судового засідання. На стадії підготовчого провадження суд не може оцінювати правильність та обґрунтованість викладених в обвинувальному акті фактичних обставин інкримінованих дій.

Позиції інших учасників судового провадження

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримала в повному обсязі та наполягала на її задоволенні.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні поклалися на розсуд суду.

Заслухавши доповідь судді, зваживши на доводи прокурора, обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, думку обвинуваченого та його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів, з урахуванням положень ст.404 КПК України, згідно з яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.

Мотиви суду

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги. Крім того, ч.2 ст.404 КПК України надає право апеляційному суду вийти за межі апеляційних вимог тільки в разі, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно ухвали суду, повертаючи обвинувальний акт прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України, суд своє рішення мотивував тим, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 не відповідає вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, не відповідає зазначеній його правовій кваліфікації.

Суд зазначив, що виходячи з викладених в обвинувальному акті встановлених стороною обвинувачення фактичних обставин кримінального правопорушення, ОСОБА_7 , вчиняючи інкриміновані йому дії, діяв з прямим умислом, спрямованим на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав, що від цих дій настануть суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті людини, а також бажав цих наслідків. Отже, виходячи з тверджень сторони обвинувачення, на думку суду, обвинувачений мав умисел на вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, проте його дії не вірно кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, тобто як закінчений замах на умисне вбивство двох або більше людей.

Крім того, суд зазначив, що слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень. Таким чином, суд наголошував, що у даному кримінальному провадженні проведення експертизи є обов`язковою.

Однак, доданий стороною обвинувачення до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування, на переконання суду, також викликає суттєві зауваження, оскільки в реєстрі відсутня інформація про те, що у кримінальному провадженні проводились судові експертизи, і відсутня інформація про час їх проведення.

Зазначені недоліки суд вважав такими, що не можуть бути усунені під час судового розгляду, так як взагалі унеможливлюють розгляд кримінального провадження по суті.

Однак, з таким рішенням суду погодитися не можна.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність. Зі змісту обвинувального акту вбачається, що в ньому міститься й формулювання обвинувачення, яке відповідає загально визначеним вимогам щодо цього процесуального документа, сам обвинувальний акт затверджено прокурором. Посилання суду на невірну кваліфікацію дій обвинуваченого є необґрунтованим, виходячи з наступного.

Так відповідно до змісту обвинувального акту, де зазначено, що ОСОБА_7 28 листопада 2022 року близько 19:45 год., перебуваючи за місцем, свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, направленим на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, завдав один проникаючий удар ножем у ділянку грудної клітини ліворуч своєму сину ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинив останньому тілесне ушкодження у вигляді колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч з ушкодженням діафрагми, що проникає у черевну порожнину з ушкодженням шлунку, що має ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що були небезпечними для життя.

Після цього, ОСОБА_7 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, завдав один удар ножем в область скроневої ділянки голови зліва своїй дружині ОСОБА_10 , чим спричинив останній колото-різану рану лівої скроневої ділянки, що має ознаки легких тілесних ушкоджень. При цьому, ОСОБА_7 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин було не закінчено з причин, що не залежали від його волі, так як смерть ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не настала.

Таким чином зі змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважав установленими, ОСОБА_7 інкримінується вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, а тому підстав вважати обвинувальний акт таким, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Разом з цим, статтею 315 КПК визначені ті питання, які вирішує суд з метою підготовки до судового розгляду, зокрема: 1) визначає дату та місце проведення судового розгляду; 2) з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; 3) з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; 4) розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів, здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; 5) вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що підготовче судове засідання в судовому провадженні є обов`язковою, самостійною стадією кримінального процесу, основною метою проведення якого є визначення судом можливості на законних підставах призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

При цьому відповідно до ч.1 ст.337 КПК судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

При цьому, згідно правової позиції Верховного суду (постанова від 28.09.2021 року, провадження № 51-7157км18 №409/1465/16-к), кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого, тощо. Визначення обсягу обвинувачення під час направлення обвинувального акту до суду належить виключно до повноважень прокурора.

Таким чином, суд до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи не уповноважений перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, повертаючи за наслідками підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо.

Аналізуючи зміст фабули обвинувачення ОСОБА_7 згідно обвинувального акту, колегія суддів приходить до висновку, що воно відповідає в загальних межах вищезазначеним вимогам Кримінального процесуального закону, більш детальну оцінку наявності складу злочину суд повинен вже надати, вирішуючи справу по суті, надання вказівок прокурору про те, як на думку суду повинно кваліфікувати дії обвинуваченого, є неприпустимим з огляду на загальні засади кримінального провадження та функції суду.

При цьому відсутність інформації в реєстрі доданому стороною обвинувачення до обвинувального акту про те, що у кримінальному провадженні проводились судові експертизи та час їх проведення не є підставою для повернення обвинувального акту.

За таких обставин слід визнати, що суд прийшов до необґрунтованого та передчасного висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, а доводи апеляційної скарги прокурора про це є цілком обґрунтованими. А тому, відповідно до ст.409 КПК України, ухвала суду першої інстанції, як незаконна, підлягає скасуванню.

Колегія суддів позбавлена можливості постановити свою ухвалу, так як розгляд зазначених питань є виключною компетенцією лише суду першої інстанції, а тому вважає за необхідне застосувати положення ст.415 КПК України та призначити новий розгляд провадження щодо ОСОБА_7 зі стадії підготовчого провадження, в ході якого відповідно до вимог ст.416 КПК України слід усунути зазначені порушення закону, ухвалити законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу Московського районного суду м.Харкова від 08 червня 2023 року, якою обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 КК України, повернуто прокурору - скасувати.

Призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_7 у тому ж суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3