ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2023 Справа №607/14866/23

Номер провадження 1-кп/607/2000/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Тернополі матеріали кримінального провадження №0001117 від 12 травня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року Верховною радою України прийнято Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ, яким затверджено Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року.

Згодом Указами Президента України ОСОБА_5 строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжено та на даний час скасовано не було.

12 травня 2023 року близько 00 годин 26 хвилин, у ОСОБА_3 , раніше не судимого, який перебував по вул. Патріарха Любомира Гузара, 12 в м. Тернопіль виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, у період дії воєнного стану.

Так, ОСОБА_3 , перебуваючи по вул. Патріарха Любомира Гузара в м. Тернопіль, виявив на лавці, що біля під`їзду №2 будинку АДРЕСА_2 , тимчасово залишений без нагляду телефон «РОСО», M5s, модель «2207117BPG» 4/128 GB синього кольору. Розуміючи, що даний телефон йому не належить, впевнившись, що за телефоном ніхто не повертається, ОСОБА_3 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, таємно, шляхом вільного доступу, з лавки викрав вживаний мобільний телефон торговельної марки «РОСО», M5s, модель «2207117BPG» 4/128 GB синього кольору вартістю 6017,87 гривень, який належить ОСОБА_6 .

В подальшому, із викраденим майном ОСОБА_3 , безперешкодно покинув місце злочину, в результаті чого спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 6017,87 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі, підтвердивши обставини його вчинення вказані в обвинувальному акті та суду показав, що 12 травня 2023 року, перебуваючи поблизу під`їзду №2. будинку №12 по вул. Патріарха Любомира Гузара в м. Тернопіль, він помітив мобільний телефон торговельної марки «РОСО» синього кольору, який без нагляду лежав на лавці. Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, обвинувачений взяв вказаний мобільний телефон та покинув місце вчинення кримінального правопорушення. У вчиненому правопорушенні ОСОБА_3 щиро розкаявся, негативно оцінює свій вчинок, просить його суворо не карати.

Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_3 повністю погодився зі всіма доказами, що були зібрані під час досудового розслідування і підтверджували його винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, згідно обвинувального акту, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, суд, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проаналізувавши вищевказані обставини та докази, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні злочину та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості злочину, що є тяжким, його ставлення до нього та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема те, що він раніше не судимий, непрацюючий, по місцю проживання характеризується негативно, конкретні обставини справи. До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд відносить визнання ним своєї вини, щире каяття, добровільне відшкодування шкоди, активне сприяння у розкритті злочину. Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого відсутні.

Підстав для застосування ст. 69 КК України, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що, з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання, у виді позбавлення волі.

Вищевказане покарання, з врахуванням характеризуючих даних обвинуваченого, суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченого, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Поряд з цим, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без відбування покарання.

Приймаючи рішення про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, з встановленням йому іспитового строку, у порядку визначеному ст. 75 КК України, суд взяв до уваги те, що обвинувачений визнав свою вину, із врахуванням його характеризуючих даних, ступеня тяжкості вчиненого злочину.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Згідно з положеннями ст. 124 КПК України, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави витрати за проведення судових експертиз.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: акт інвентаризації (ревізії) магазину №4317 від 14.05.2023 на 1 арк., прихідна накладна №КС000007582 від 03.05.2023 на 1 арк. Та прихідна накладна №КС000004788 від 21.03.2023 на 1 арк., залишити в матеріалах кримінального провадження №0001117, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 26 травня 2023 року №СЕ-19/120-23/5544-ТВ в розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1