Житомирський апеляційний суд
Справа №296/8324/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 серпня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Коростишів Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання (зі слів): АДРЕСА_2 , із середньо-спеціальною освітою (зі слів), одруженого, маючого малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,-

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 жовтня 2023 року, без визначення розміру застави, -

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 менш суворий запобіжний захід. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, ухваленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що повідомлена ОСОБА_8 підозра є необгрунтованою, а ризики, на які посилався прокурор, не доведені. Вказує, що слідчім суддею залишено поза увагою те, що підозрюваний під час подій, які йому інкримінуються за ст.386 КК України, перебував в іншому місці. Вважає, що слідчім суддею не наведено переконливих доказів того, що застосування відносно підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 25.08.2023 старший слідчий в ОВС СУ ГУНП України в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави, у кримінальному провадженні №0000373 від 14.07.2023.

В обгрунтування клопотання слідчій послався на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше січня-лютого 2023, у ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , які вступили у попередню злочинну змову, з корисливих мотивів, на грунті вигаданого боргового зобов`язання, виник умисел направлений на вимогу передачі їм грошових коштів ОСОБА_12 , поєднаний із застосуванням насильства та погрозами насильства над потерпілим.

Так, в січні-лютому 2023 року, у достовірно невстановлений день та час, потерпілий ОСОБА_12 перебував в одному з приміщень санаторію «Тетерів», розташованого за адресою: Житомирська область, Житомирський район, м. Коростишів, пров. Дачний, 13, де зустрівся з ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами. Під час даною зустрічі ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та двоє невстановлених досудовим розслідуванням осіб, без будь-яких пояснень почали наносити удари руками та ногами по різних частинах тіла потерпілому ОСОБА_12 . Після закінчення нанесення ударів ОСОБА_14 , діючи повторно, за попередньою змовою із ОСОБА_11 , ОСОБА_8 та двома невстановленими досудовим розслідуванням особами, переслідуючи корисливий мотив та керуючись єдиним злочинним умислом направленим на вимагання грошових коштів у ОСОБА_12 , почав вимагати від останнього грошові кошти в сумі 50 000 гривень за втручання в їх справи.

Перебуваючи під психологічним тиском, реально сприймаючи погрози застосування насильства, потерпілий ОСОБА_12 відразу передав грошові кошти в сумі 10 000 грн. ОСОБА_10 . Після цього ОСОБА_10 повідомив потерпілому, що він має передати ще 40 000 грн. та висловив погрози застосування фізичного насильства в разі відмови.

В подальшому ОСОБА_10 , діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , у період з січня по травень 2023 року, систематично телефонував ОСОБА_12 та висловлював категоричні вимоги передачі йому неіснуючого боргу, постійно збільшуючи його розмір до 100 000 грн, а в разі відмови потерпілого виконувати його вимоги, висловлював погрози завдання тілесних ушкоджень рідним та близьким ОСОБА_12 , а також йому особисто.

Крім цього, 08.08.2023 у ОСОБА_8 повторно, з корисливих мотивів, на грунті неіснуючого, вигаданого боргового зобов`язання виник умисел направлений на вимогу передачі йому грошових коштів ОСОБА_15 , поєднаний із погрозами насильства над потерпілою.

В цей день у період з 22 год.23 хв. ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_15 та в ході розмови, переслідуючи корисливий мотив, під приводом неіснуючого боргу, висловив вимогу передачі йому грошових коштів в сумі 5 000 грн., встановивши строк виконання вимоги до кінця серпня 2023 року, а також висловив погрозу застосування фізичного насильства до неї у разі невиконання його вимоги.

В подальшому 23.08.2023 року близько 23 год. 50 хв. ОСОБА_8 , діючи повторно, з корисливих мотивів, прибув до місця проживання ОСОБА_15 в АДРЕСА_3 , де перебуваючи в приміщенні зазначеного будинку в черговий раз рішучим тоном висловив потерпілій вимогу передачі йому грошових коштів в сумі 5 000 грн. та погрозу застосування фізичного насильства до неї у разі невиконання його вимоги.

Крім того, 23.08.2023р. у невстановлений точно досудовим розслідуванням час у ОСОБА_8 та ОСОБА_16 виник злочинний умисел, направлений на примушування свідка ОСОБА_15 та потерпілого ОСОБА_17 до відмови від давання показань, а також до давання завідомо неправдивих показань шляхом погрози насильством.

Цього ж дня біля 23 год.50 хв. ОСОБА_8 та ОСОБА_16 на автомобілі марки «Пежо Партнер» під керуванням останнього прибули за місцем проживання ОСОБА_15 та ОСОБА_17 за адресою АДРЕСА_3 , де по черзі висловили ОСОБА_15 вимоги змінити показання на користь інших осіб у кримінальному провадженні №0000373 за фактом вимагання у ОСОБА_17 грошових коштів, а також забрати заяву про злочин, подану ОСОБА_17 17.08.2023 року до правоохоронного органу. При цьому ОСОБА_16 перевірив одяг та прикраси, які знаходились на ОСОБА_15 , на предмет наявності звуко-відео записуючих пристроїв, а також мобільний телефон останньої на предмет листування та розмов з правоохоронними органами, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_16 висловили Ковач погрози насильством у разі невиконання вказаних ними вимог.

24.08.2023 СУ ГУНП в Житомирській області о 22 год. 30 хв., ОСОБА_8 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 25.08.2023 повідомлено його про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 189 КК України та кримінального проступку, передбаченого ст.386 КК України.

Слідчій в обгрунтування клопотання також послався на обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень, доведеність прокурором ризиків, передбачених п. 1,2,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, та дані про особу підозрюваного, слідчій суддя дійшов висновку про те, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти вказаним ризикам, а тому задовольнив клопотання слідчого та застосував до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у види тримання під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваного ОСОБА_8 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 особливо тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України та кримінального проступку, передбаченого ст.386 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого, а саме: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 16.08.2023 від ОСОБА_12 , який вказав на обставини вимагання у нього грошових коштів ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 щодо обставин вимагання у нього грошових коштів ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 ; протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 17.08.2023 від ОСОБА_17 ; протоколом додаткового допиту свідка ОСОБА_15 від 17.08.2023; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_12 від 23.08.2023; протоколом впізнання особи за фотознімками з участю потерпілого ОСОБА_12 , від 23.08.2023, яким зафіксовано факт впізнання ОСОБА_8 , як особи, яка разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 вимагала в ОСОБА_12 грошові кошти; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 24.08.2023 у кримінальному провадженні №0000373, яка розповіла про обставини вчинення на неї тиску з боку ОСОБА_8 та ОСОБА_18 щодо зміни показань у кримінальному провадженні №0000373 та відкликання заяви про злочин поданої ОСОБА_17 ; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 24.08.2023 від ОСОБА_15 за ст.189 КК України, яка вказала на факт вимагання у неї грошових коштів ОСОБА_8 з 08.08.2023 по 23.08.2023; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_15 від 24.08.2023 у кримінальному провадженні №0000444, яка розповіла про обставини вимагання у неї грошових коштів ОСОБА_8 з 08.08.2023 по 23.08.2023; рапортом слідчого від 24.08.2023 про реєстрацію кримінального правопорушення, передбаченого ст.386 КК України; протоколом затримання підозрюваного ОСОБА_8 від 24.08.2023; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 25.08.2023, який повідомив, що свою вину в інкримінованих кримінальних правопорушеннях та проступку визнає повністю; іншими матеріалами кримінального провадження.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 , який одружений, має постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 та малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 на утриманні.

Разом з цим, слідчій суддя врахував доведеність наявності ризиків, передбачених п.1,2,3,4,5 ст.177 КПК України та вважав, що вказані дані про особу підозрюваного самі по собі не здатні запобігти встановленим ризикам, які з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення за ч.4 ст.189 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , а також початковою стадією досудового розслідування, свідчать про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатний запобігти встановленим ризикам та гарантувати забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Ризик переховування підозрюваного обгрунтовується тяжкістю можливого покарання, яке загрожує ОСОБА_8 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, яке є особливо тяжким відповідно до ст.12 КК України та за яке передбачено покарання до 12 років позбавлення волі

Ризик знищення, переховування, спотворення речових доказів обгрунтовується тим, що ще не всі особи, причетні до вчинення кримінального правопорушення встановлені, та як наслідок не всі речові докази вилучені, а тому підозрюваний може вчиняти спробі їх знищення та перетворення.

Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, обгрунтований тим, що підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може вчиняти спроби протиправного впливу на зазначених осіб з метою зміни чи відмови від показів останніх, враховуючи і обгрунтованість підозри у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.386 КК України.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень обгрунтований тим, що підозрюваний ОСОБА_8 не працює та немає джерела доходу, а тому може вчиняти інші корисливі кримінальні правопорушення.

За таких обставин, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього, та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не здатен забезпечити його належної процесуальної поведінки, а тому слідчій суддя дійшов правильного висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Отже, доводи апелянта про те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом, апеляційний суд вважає необґрунтованими.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_8 може бути застосований більш м`який запобіжний захід, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання та апеляційним судом не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя не розглянув можливості застосування відносно підозрюваного інших (альтернативних) запобіжних заходів, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки в ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий суддя дійшов висновку що жоден більш м`який запобіжний захід не достатній для запобігання встановленим ризикам.

Вказання апелянта на те, що підозрюваний ОСОБА_8 одружений, має малолітню дитину, працює неофіційно на каменеобробці в м. Коростишеві Житомирської області, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на думку апеляційного суду, не свідчить про відсутність встановлених ризиків.

Крім того, слідчим суддею при розгляді клопотання слідчого вже було надано оцінку вказаним доводам сторони захисту.

Доводи апеляційної скарги захисника щодо необгрунтованості підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ст.386 КК України колегія суддів вважає безпідставними, оскільки відповідно до позиції, висловленої у рішенні ЄСПЛ від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. На даній стадії, на думку колегії суддів, органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів причетності ОСОБА_8 до вказаних кримінальних правопорушень.

Доводи апелянта про те, що затримання підозрюваного ОСОБА_8 відбулося з порушенням вимог ст.208 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними та такими, що виходять за межі даного клопотання.

Посилання захисника на те, що в матеріалах клопотання слідчого відсутні данні про можливість перебування підозрюваного в умовах слідчого ізолятора за станом здоров`я, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки стороною захисту не надано будь-яких доказів того, що ОСОБА_8 не може утримуватися в умовах СІЗО за станом здоров`я.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 25 серпня 2023 року, якою застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 13 жовтня 2023 року, без визначення розміру застави- без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: