Справа № 643/8166/23
Провадження № 1-кс/643/1057/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2023 м.Харків

Московський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисників підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Московського районного суду міста Харкова погоджене прокурором Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 , клопотання старшого слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , подане під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.06.2023 за № 0002163, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чугуєва Харківської області, з середньою спеціальною освітою, за спеціальністю тракторист-машиніст, працюючого на посаді молодшої медичної сестри 2-го психіатричного відділення для дорослих з палатами для паліативної допомоги Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна лікарня №3», не одруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого у АДРЕСА_2 , що на теперішній час утримується у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор»,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження Московського районного суду м. Харкова 17.08.2023 надійшло вищевказане клопотання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 21.06.2023 приблизно о 21.00, точний час проведеним досудовим розслідуванням не встановлений, до медичного закладу КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», розташованого за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 46 у супроводі працівників бригади швидкої медичної допомоги та поліцейських СПД №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області з смт. Краснокутськ Харківської області було доставлено громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із неадекватною та агресивною поведінкою останнього, із попереднім діагнозом: важкий психічний розлад.

Після огляду ОСОБА_8 черговим лікарем приймального відділення КНП ХОР «ОКПЛ №3» Ель ОСОБА_9 , останнього приблизно о 21.45, точний час проведеним досудовим розслідуванням не встановлений, було госпіталізовано до 2-го психіатричного відділення для дорослих з палатами для паліативної допомоги та розміщено у палаті № 9 вказаного відділення, де на чергуванні, згідно встановленого графіку роботи співробітників, перебував санітар ОСОБА_5 .

У подальшому, під час перебування ОСОБА_8 у приміщенні палати №9 другого психіатричного відділення для дорослих з палатами для паліативної допомоги КНП ХОР «ОКПЛ №3», між ним та санітаром ОСОБА_5 виник конфлікт, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, під час якого у ОСОБА_5 виник раптовий злочинний умисел, спрямований на вбивство ОСОБА_8 .

З метою реалізації вказаного раптово виниклого злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, та, бажаючи діяти саме таким чином, умисно, під час того, як ОСОБА_8 прив`язували до ліжка, докладаючи значну фізичну силу, декілька разів правою рукою стиснув шию ОСОБА_8 , після чого, скориставшись безпорадним станом ОСОБА_8 , який внаслідок свого психічного стану, лежав прив`язаним до ліжка, усвідомлюючи власну перевагу у свої фізичній силі та той факт, що останній не має змоги чинити опір, діючи умисно, припускаючи настання можливих наслідків своїх дій у вигляді настання смерті ОСОБА_8 та стоячи над ним зі значною силою почав наносити ОСОБА_8 численні удари кулаками обох рук по обличчю та тулубу, та припинив свої злочинні протиправні дії, коли останній перестав подавати ознаки життя.

Відповідно до довідки ХОБСМЕ -2 від 23.06.2023 (акт № 10-12/1476-С/23) причиною смерті ОСОБА_8 явились асфіксія, задушення з метою вбивства чи нанесення ушкодження, травма грудної клітини.

Довівши свій злочинний умисел до кінця, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_8 перестав подавати ознаки життя, та, розуміючи невідворотність покарання за скоєне, маючи на меті уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним умисне вбивство пацієнта медичного закладу, не бажаючи нести відповідальність, вирішив приховати обставини вчиненого ним вбивства, повідомивши медичному персоналу про різке погіршення стану здоров`я ОСОБА_8 , затримку дихання та необхідність проведення реанімаційних заходів.

У вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому 24.06.2023 повідомлено про підозру та 26.06.2023 слідчим суддею обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» на строк 60 (шістдесят) днів до 22.08.2023.

Сторона обвинувачення зазначає, що дія попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не виявляється можливим, оскільки станом на теперішній час необхідно отримати висновки судово-психіатричної експертизи підозрюваного, судово-цитологічної експертизи по «в`язкам», які були вилучені в ході обшуку у приміщенні 2-го психіатричного відділення для дорослих. Після отримання висновку цитологічної експертизи планується призначення молекулярно-генетичної експертизи. Окрім цього, наразі на виконанні перебуває постанова прокурора про дозвіл на тимчасовий доступ до інформації, яка перебуває у володінні оператора мобільного зв`язку. Також необхідно скласти обвинувальний акт та реєстр і вручити їх підозрюваному та захисникам, ознайомити сторони кримінального провадження з матеріалами досудового розслідування.

Враховуючи характер злочинних дій, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 та негативний суспільний резонанс кримінального правопорушення за фактом умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, характеристики особи підозрюваного, продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, сторона обвинувачення вважає, що на даній стадії кримінального провадження до підозрюваного не може бути застосовано інший, більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, у зв`язку з цим просить клопотання задовольнити та продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор посилалась на те, що обставини, які служили підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 та приймаючи до уваги, що жоден більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам, вчинений ним злочин є тяжким, просила продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечував, просив застосувати щодо нього домашній арешт, оскільки намірів перешкоджати слідству у нього не має. Зазначив, що померлий ОСОБА_8 на момент його доставки до психіатричного відділення був небезпечним для оточуючих, вів себе агресивно, видався, намагався нанести йому тілесні ушкодження, на що він був змушений реагувати, однак ходів лише заспокоїти його. Ніякого умислу на позбавлення життя ОСОБА_8 у нього не було.

Захисник ОСОБА_7 просила змінити запобіжний захід на домашній арешт. Зазначила, що підозрюваний частково визнає свою вину, а саме у неумисному заподіянні смерті ОСОБА_8 , співпрацює зі слідством, має хвору матір та дружину, з огляду це наведені стороною обвинувачення ризики відсутні.

Захисник ОСОБА_6 зазначив, що стороною обвинувачення не доведені ризики непроцесуальної поведінки його підзахисного. Так, стороною обвинувачення жодним чином не доведено, щодо його підзахисний може впливати на свідків, знищити чи спотворити речі та документи, які мають значення для досудового розслідування. Окрім цього, з огляду на належну процесуальну поведінку свого підзахисного, стороною обвинувачення не доведено, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. У зв`язку з цим просив застосувати щодо ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт.

Вислухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисників, дослідивши матеріали провадження та зміст клопотання встановлено наступне.

Харківським районним управлінням поліції №2 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002163 від 22.06.2023 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

У даному кримінальному провадженні 14.01.2023 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_5 належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 26.06.2023 щодо ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній Установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 діб з моменту фактичного затримання, тобто по 22.08.2023.

Постановою в.о. керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова від 16.08.2023 строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, а саме до 24.09.2023.

З комплексного тлумачення ст.ст.177, 184, 199 КПК України випливає, що до предмету доказування у справах про продовження строків тримання під вартою належить доведення: обґрунтованості підозри; виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 ст.199 КПК України стороною обвинувачення доведено, що в рамках продовженого строку досудового розслідування є необхідність у отриманні висновків судових експертиз, які дадуть змогу забезпечити повне, всебічне встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_5 злочину та подальше їх використання в ході судового розгляду.

Так, з доданих до клопотання матеріалів вбачається, що у даному кримінальному провадженні призначено судово-психіатричну експертизу підозрюваному, судово молекулярно генетичну експертизу та судово-медичну, висновки по яким наразі не отримані. Окрім цього, наразі не отримано тимчасовий доступ до речей та документів, володільцем яких є ПрАТ «Київстар». Також судом враховуються доводи сторони обвинувачення, що за результатами проведених експертиз може виникнути потреба у проведенні додаткових слідчих (процесуальних) дій, що потребує певного часу.

Враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання про доведеність стороною обвинувачення обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Щодо обґрунтованості підозри необхідно зазначити, що підозра ОСОБА_5 є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження, а через це є достатньою для наявності у слідчого судді можливості вирішення питання про продовження дії попереднього ув`язнення підозрюваного. Дане твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини про те, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу, метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Поняття «обґрунтована підозра», з огляду на викладені в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» висновки означає, що існують факти й інформація, які можуть переконати безстороннього спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

На переконання слідчого судді факт протиправної діяльності підозрюваного є достатньо ймовірним, та підтверджується доданими до клопотання доказами. Питання про те, чи утворюють такі дії склад злочину та чи правильно вони кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Під час розгляду клопотання стороною обвинувачення не доведено, що продовжує мати місце ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, який був підставою для застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме ризик того, що перебуваючи не під вартою з високою долею ймовірності ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування або суду.

Так, існування даного ризику сторона обвинувачення обґрунтовувала тяжкістю покарання та відсутністю міцних соціальних зв`язків.

Слідчий суддя враховує, що інкримінований ОСОБА_5 злочин за ч.1 ст.115 КК України є особливо тяжким, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Разом з цим, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що тяжкість кримінального правопорушення сама по собі не може обґрунтовувати ризик втечі.

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слідчий суддя враховує дані, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_5 , який офіційно працевлаштований, зі слів проживає у неофіційному шлюбі, має місце проживання та реєстрації, доглядає за матір`ю, раніше не судимий, за місцем роботи характеризується позитивно, відомості про притягнення до дисциплінарної чи адміністративної відповідальності відсутні.

З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки.

Також, судовим розглядом не встановлено обставин, які б свідчили, що ОСОБА_10 переховувався від органів досудового розслідування або суду. Слід взяти до уваги той факт, що подія інкримінованого ОСОБА_10 злочину відбулась 22.06.2023, при цьому останнього затримано лише 24.06.2023, та за цей час він мав можливість втекти, однак таких дій не вчинив.

ОСОБА_10 частково визнає обставини викладені у підозрі, проте заперечує кваліфікацію його дій, як умисних, співпрацює зі слідством, доводить свою версію події, якій також має бути надана належна правова оцінка під час досудового розслідування.

На переконання слідчого судді, вищенаведені обставини спростовують доводи сторони обвинувачення та свідчать про незначний ступінь ймовірності ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування або суду.

Окрім цього, слідчий суддя вважає недоведеним ризик того, що будучи на свободі ОСОБА_10 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Даний ризик сторона обвинувачує тим, що підозрюваний вжив заходів щодо зміни обстановки місця вчинення злочину, приховав істинні обставини настання смерті потерпілого шляхом надання недостовірних відомостей під час виклику працівників поліції.

Однак такі доводи сторони обвинувачення є голослівними та не підтвердженими жодним чином. Підозрюваний має свою версію подій, що відбулись, а тому логічно, що його бачення не збігається з версією сторони обвинувачення, однак ці обставини не можна вважати такими, які обґрунтовують реальну загрозу знищення, приховання або спотворення речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Реальних доводів, що ОСОБА_10 вчиняв такі дії стороною обвинувачення не надано.

Окрім цього, на уточнюючі запитання слідчого судді сторона обвинувачення зазначила, що наразі всі необхідні для досудового розслідування речі перебувають у їхньому володінні.

Разом з цим, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_10 з високою долею ймовірності може незаконно впливати на свідків.

Так, ОСОБА_11 може шляхом погроз та вмовлянь незаконно вплинути на свідків з метою зміни їх показів, надання ними вигідних для нього свідчень. Також слід зазначити, що свідки надають покази суду безпосередньо, саме ці докази суд покладає в основу прийнятого рішення. Слід зауважити, що серед свідків є колеги по роботі ОСОБА_11 , які також є знайомими, не виключено, що з деякими з них у нього є особливо товариські (дружні) стосунки. Вплив на свідків може здійснюватись ОСОБА_11 , як безпосередньо так і через довірених йому осіб.

Слід зауважити, що ЄСПЛ орієнтує національні суди при прийнятті рішення про продовження строку тримання під вартою розглянути альтернативні засоби забезпечення явки особи до суду.

Слідчим суддею вивчалась можливість застосування щодо підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, однак, враховуючи обґрунтованість підозри, доведеність одного передбаченого ч.1 ст.177 КПК України ризику, характер вчиненого кримінального правопорушення, а також дані, які характеризують його особу, не знайшов для цього підстав. На переконання слідчого судді, інший, більш м`який запобіжний захід, не забезпечить належне виконання процесуальних обов`язків підозрюваним. Окрім цього, в ході розгляду клопотання не встановлено обставин, що підозрюваний за станом здоров`я не може перебувати в умовах слідчого ізолятора.

У цьому контексті слідчий судді вважає за необхідне наголосити на реальній вірогідності впливу підозрюваного на свідків з метою зміни їх показів, надання ними вигідних для нього свідчень. На переконання слідчого судді, більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти даному ризику. Так, застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не позбавляє можливості відвідувати підозрюваного будь- яким особам, контроль за дотриманням підозрюваним покладених на нього обов`язків у цьому контексті фактично є недієвим, оскільки цей контроль неможливо забезпечити в умовах домашнього арешту.

Відповідно до п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Як зазначено в п. 79 рішення ЄСПЛ у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року "тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превуалює над принципом поваги до свободи особистості".

У даному випадку ОСОБА_10 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, а саме в умисному заподіянні смерті людині, у цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ. Крім того, суд не може лишити поза увагою обставини скоєння кримінального правопорушення, що також підтверджує соціальну неприйнятність вчиненого діяння та виправдовує вимушене обмеження прав підозрюваного.

Оскільки строк обраного запобіжного заходу спливає, завершити досудове розслідування не є можливим, підозра є обґрунтованою до ступеню необхідного для даної стадії процесу, ризики, передбачені п. 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України не втратили свою актуальність, суд вважає за можливе клопотання задовольнити та продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, що ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення пов`язаного з умисним заподіянням смерті людині, слідчий суддя приходить до переконання про відсутність підстав для визначення застави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 196, 199 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Харківського районного управління поліції №2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 про продовження строку дії обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити строк дії обраного запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування, тобто до 23:59 години 24 вересня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 16:00 годині 22.08.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1