Справа № 203/5679/14-к
Провадження № 1-кп/0203/5/2023
У Х В А Л А

іменем України

09.06.2023 року м. Дніпро

Колегія суддів Кіровського районного суду м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 ОСОБА_3

при секретарі - ОСОБА_4

за участю: прокурора - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

обвинуваченої - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000570 від 22.12.2012 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и л а:

25.07.2006 року ОСОБА_8 керуючись злочинним наміром, спрямованим на заволодіння майном ОСОБА_6 шляхом обману, прибула до приватної нотаріальної контори, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна,43. після чого, реалізую чи свої злочинні наміри, з метою укладання договору купівлі-продажу квартири надала приватному нотаріусу ОСОБА_9 завідомо підроблену довіреність на її ім`я на право розпоряджатись дане квартирою, засвідчену 01.11.2005 року приватним нотаріусом ОСОБА_10 , на підставі якої приватний нотаріус ОСОБА_9 засвідчив договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , згідно умов якого ОСОБА_8 отримала від ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 90000,00 гривень, а ОСОБА_6 мав отримати у власність зазначену квартиру.

Таким чином, ОСОБА_8 , ввівши в оману ОСОБА_6 та приватного нотаріуса ОСОБА_9 , діючи умисно з корисливих мотивів, шляхом обману заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 , заподіявши йому матеріальну шкоду в розмірі 90000,00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_11 , які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману /шахрайстві/, вчинені у великих розмірах, кваліфікуються за ч.3 ст.190 Ю України.

Крім цього, ОСОБА_11 , 25.07.2006 року, знаходячись в приміщенні приватної нотаріальної контори, розташованої за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна,43, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на заволодіння майном ОСОБА_6 шляхом обману, для засвідчення договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 надала приватному нотаріусу ОСОБА_9 завідому підроблену довіреність на її ім`я на право розпоряджатись даною квартирою, засвідчену 01.11.2005 року приватним нотаріусом ОСОБА_10 , яка містить з імітований підпис довірителя ОСОБА_12 , таким чином умисно використала завідомо підроблений інший документ, який посвідчується приватним нотаріусом і надає право розпоряджатись зазначеним майном.

Умисні дії ОСОБА_11 , що виразились у використанні завідомо підробленого документа, кваліфіковані за ст.358 ч.4 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 14.07.2006 року, керуючись злочинним наміром, спрямованим на повторне заволодіння майном ОСОБА_6 шляхом обману, прибула до приватної нотаріальної контори, розташованої за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна,43, після чого, реалізуючи свої злочинні наміри, під приводом продажу квартири, надала приватному нотаріусу ОСОБА_9 довіреність на її ім`я на право розпоряджатись даною квартирою, засвідчену 22.05.2006 року приватним нотаріусом ОСОБА_13 , на підставі якої приватний нотаріус ОСОБА_9 засвідчив договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , яка насправді не мала намірів виконувати умови даного договору, згідно умов якого ОСОБА_8 отримала від ОСОБА_14 грошові кошти в розмірі 126250,00 гривень, а ОСОБА_6 мав отримати у власність зазначену квартиру.

Таким чином, ОСОБА_8 , ввівши в оману ОСОБА_6 , діючи умисно корисливих мотивів, шляхом обману повторно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 , заподіявши йому матеріальну шкоду в розмірі 126250,00 гривень.

Умисні дії ОСОБА_15 , які виразились в заволодінні чужим майном шляхом обману /шахрайстві/, вчинені повторно, в особливо великих розмірах, кваліфіковані за ч.4 ст.190 КК України.

У судовому засіданні захисником обвинуваченої ОСОБА_15 , адвокатом ОСОБА_7 , заявлено клопотання про закриття кримінальних проваджень за ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України на підставі ст.49 КК України, яке вмотивовано тим, що строк притягнення до кримінальної відповідальності за вказаними статтями на теперішній час сплив.

Обвинувачена ОСОБА_15 підтвердила, що їй відомо про те, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є нереабілітуючою підставою, та про наслідки такого звільнення, просила закрити кримінальне провадження та звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України.

Прокурор не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_15 за ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України, та звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_6 залишив вирішення питання щодо клопотання на розсуд суду.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом.

Згідно ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до ч.4 ст.12 КК України, найтяжчим з кримінальних правопорушень, за якими обвинувачується ОСОБА_15 , ч.4 ст.190 КК України, яка є особливо тяжким злочином, за яке передбачене найбільш суворе покарання у вигляді позбавлення волі до дванадцяти років з конфіскацією майна.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що події, за які обвинувачується ОСОБА_11 , відбулись 14.07.2006 та 25.07.2006, та тобто на час розгляду клопотання про закриття кримінального провадження минуло більш сімнадцяти, окрім того, суду не надано вироку, який набрав законної сили, на підтвердження вчинення ОСОБА_15 нового злочину.

Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років, у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Ця норма кримінального закону є імперативною, тобто підлягає обов`язковому застосуванню судом за наявності встановлених законом умов, і розширеному тлумаченню не підлягає.

Давність притягнення до кримінальної відповідальності полягає в тому що, якщо сплинуло п`ятнадцять років з часу вчинення злочину, притягнення до кримінальної відповідальності неможливе, суд не може притягнути особу до кримінальної відповідальності, якщо особа заявляє клопотання про застосування строків давності.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

На підставі викладеного, ОСОБА_15 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження відносно неї підлягає закриттю.

При вирішенні питання про стягнення з ОСОБА_15 витрат на проведення судових експертиз, суд керується позицією викладеною у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.09.2022 по справі № 203/241/17, та зазначає , що судові витрати слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.5, 12, 49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, ст.285 КПК України, колегія суддів -

у х в а л и л а:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження №0000570 від 22.12.2012 року відносно обвинуваченої ОСОБА_8 , за ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та звільнення від кримінальної відповідальності задовольнити.

Кримінальне провадження №0000570 від 22.12.2012 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.3 ст.190, ч.4 ст.190, ч.4 ст. 358 КК України закрити, звільнивши її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2