Справа № 202/7685/22
Провадження № 1-кс/202/3267/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

26 квітня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000294 від 02.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,4 ст. 191, ч. 1,3 ст. 368 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого 02.09.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000294 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,4 ст. 191, ч. 1,3 ст. 368 КК України.

Досудове розслідування у кримінальному провадженні здійснюється СУ ГУНП в Дніпропетровській області.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням здійснюється Дніпропетровською обласною прокуратурою.

26.04.2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000294 від 02.09.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,4 ст. 191, ч. 1,3 ст. 368 КК України.

Дане клопотання, згідно з протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду, було передано слідчому судді 25.04.2023 року.

Згідно з матеріалами клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що за інформацією УСБУ у Дніпропетровській області отримано данні щодо протиправної діяльності завідувача відділення інтенсивної терапії КНП «Міська клінічна лікарня № 21 ім. проф. Є.Г. Попкової» Дніпровської міської ради (, м. Дніпро, вул. Канатна, 17) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який причетний до систематичного заволодіння та розтрати бюджетних коштів та майна лікувального закладу шляхом зловживання своїм службовим становищем.

При цьому, під час виконання своїх службових обов`язків з організації лікувальної діяльності у відділенні інтенсивної терапії, ОСОБА_5 у своєму службовому кабінеті за місцем роботи під час зустрічей із родичами хворих, які перебувають на стаціонарному лікуванні у відділенні інтенсивної терапії, вимагав та отримав неправомірну вигоду - грошові кошти начебто на придбання лікарських засобів, які фактично є в наявності у лікувальному закладі.

Так, 17.11.2022 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпро (справа № 202/7685/22, провадження № 1-кс/202/4712/2022) від 19.10.2022 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено лікарські засоби, частина з яких перебувала на балансі КНП «Міська клінічна лікарня №21 ім. проф. Є.Г. Попкової» Дніпровської міської ради.

Також 17.11.2022 на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпро (справа № 202/7685/22) від 18.10.202 проведено обшук у робочому кабінеті №211 КНП «Міська клінічна лікарня № 21 ім. проф. Є.Г. Попкової» Дніпровської міської ради, за адресою: м. Дніпро, вул. Канатна, 17, в ході якого у ОСОБА_5 вилучено лікарські засоби, частина з яких перебувала на балансі КНП «Міська клінічна лікарня №21 ім. проф. Є.Г. Попкової» Дніпровської міської ради.

25.04.2023 в порядку ст. ст. 276-278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 368, ч. 3 ст. 368 КК України.

Обгрунтованість повідомленої ОСОБА_5 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Приймаючи до уваги, що санкція 3 ст. 368України передбачає конфіскацію майна, а не накладення арешту на вищевказане майно, може призвести до його відчуження або пошкодження, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, що буде перешкоджати об`єктивному розслідуванню кримінального провадження, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , а саме:

-домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1);

-квартира за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6901348).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, вищевказане майно належить на праві власності ОСОБА_5 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, завчасно надав заяву, у якій просив розглянути дане клопотання у його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Представник власника майна та власник майна у судове засідання не з`явились, завчасно надали заяву, у якій просили розглянути дане клопотання у їх відсутності.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів, що і потрібно під час даного досудового розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 170-174 КПК України.

Виходячи з норм ч. 1 ст. 16 КПК України, позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України, серед іншого встановлено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Згідно ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У разі зволікання із наданням дозволу на арешт майна (речового доказу) виникає ризик його знищення або переховування, тощо.

З метою подальшого використання вилученого майна у кримінальному провадженні, виникла необхідність у накладенні на нього арешту.

Наведене зумовило слідчого за погодженням з прокурором звернутися із клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ст. 170 КПК України арешт майна здійснюється на підставі ухвали слідчого судді.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арешт майна передбачає собою тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Згідно ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

З матеріалів провадження вбачається, що власник майна підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, санкція статті якої передбачає конфіскацію майна.

З огляду на зазначене, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим, відповідає вимогам ст.171 КПК України і підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ,заборонивши відчуження нерухомого майна, а саме:

- домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1);

- квартира за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6901348).

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом 5-ти днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1