ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 686/19251/23

Провадження № 11-сс/4820/370/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

заявника ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, та

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ВП №1 Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування доводів скарги зазначено, що 28.06.2023 ОСОБА_5 було подано заяву до органів внутрішніх справ з вимогою внести до ЄРДР відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.387, ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України, за фактами здійснення ОСОБА_6 розголошення відомостей досудового розслідування (висновку експерта від 04.08.2021 р. № СЕ-19/123-21/5883-ПЧ) та замаху щодо повернення собі у власність ПМП «СТП». Однак, з листа від 12.07.2023 р. ОСОБА_5 стало відомо, що всупереч статтям 25, 214 КПК України, йому у внесенні відомостей до ЄРДР було відмовлено лише на тій підставі, що вбачалися цивільно-правові відносини.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2023 року в задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовлено з огляду на те, що інформація, викладена в заявах останнього не є достатньою для того, щоб внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування, оскільки досудове розслідування може розпочинатися лише на підставі фактів, які реально свідчать саме про скоєння кримінального правопорушення.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 09 серпня 2023 року та постановити нову, якою зобов`язати уповноважених осіб ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області внести до ЄРДР відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 387 КК України та частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 190 КК України.

Також просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, оскільки отримав її тільки 30 серпня 2023 року.

Зазначає, що суд не надав об`єктивної оцінки викладеним у заявах ОСОБА_5 обставинам та тим доказам, які останньому вдалося зібрати.

Позиції учасників судового провадження

Заявник у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, на його думку існують об`єктивні підстави для внесення відомостей до ЄРДР за частиною 1 статті 387 та частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 190 КК України. На теперішній час ОСОБА_6 оскаржує договір купівлі-продажу частки статутного капіталу ПМП «СТП», тоді як сам керував цим процесом купівлі-продажу, про що у заявника є докази, тому вважає, що ОСОБА_6 своїми діями вчинює замах на шахрайство, а пославшись в господарському суді на висновок експерта від 04.08.2021 р., яким встановлено, що підпис на документі не ОСОБА_6 та який міститься у матеріалах кримінального провадження, вчинив розголошення відомостей досудового розслідування.

Хмельницьку обласну прокуратуру було вчасно повідомлено про місце, день та час розгляду апеляційної скарги. Прокурор у судове засідання не з`явився, про поважні причини свого неприбуття не повідомив, що не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду, відповідно до вимог частини 3 статті 306 КПК України, частини 4 статті 405 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, заявника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог пункту 3 частини 2, частини 3 статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення, а якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

З матеріалів судової справи вбачається, що 09 серпня 2023 року слідчий суддя постановив оскаржувану ухвалу, проголосивши резолютивну її частину без участі заявника ОСОБА_5 , який був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду, однак подав клопотання про розгляд скарги без його участі.

Повний текст було проголошено 14.08.2023 року, а ухвала була направлена на адресу заявника 28.08.2023 (а/с 24) та отримана заявником 30.08.2023, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а/с 25) та вказує на неможливість заявника звернутися до апеляційного суду раніше, у строк, передбачений процесуальним законодавством.

Заявник ОСОБА_5 звернувся до суду з апеляційною скаргою 04 вересня 2023 року.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду сформованого у постанові від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18, у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч.2 ст.376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали. У разі, якщо повний текст було складено пізніше, у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.

Як вбачається з положень частини першої статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що строк апеляційного оскарження пропущений з поважних причин та вважає за необхідне поновити апелянту строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2023 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, в тому числі і бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 3 статті 307 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Між тим, положення частини третьої статті 307 КПК щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17.06.2020.

В апеляційній скарзі заявник оскаржує відмову у задоволенні його скарги на бездіяльність уповноваженої особи щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявами про вчинені кримінальні правопорушення, вважаючи, що в своїх заявах він повідомив само про вчинення кримінальних правопорушень.

Згідно зі статтею 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За результатом перевірки доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про їх безпідставність з огляду на наступне.

Розгляд скарги на бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, обумовлює необхідність дослідження слідчим суддею самого повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення на предмет того, чи може воно бути підставою для порушення кримінального провадження.

Слідчий суддя в даному випадку не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу уповноважених осіб вносити до ЄРДР всі без виключення заяви і повідомлення, які ними отримуються.

Під час розгляду скарги ОСОБА_5 слідчим суддеюдосліджувались повідомлення (заяви) про вчинення кримінального правопорушення (а/с 3-8) та було встановлено, що 28.06.2023 ОСОБА_5 звертався до начальника Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області з двома заявами про вчинення злочинів.

Зі змісту першої заяви, яка була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ХРУП 28.06.2023 за №10793, а в подальшому скерована до ВП №1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, де була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ВП №1 ХРУП 05.07.2023 за №15654, ОСОБА_5 , вбачається, що ОСОБА_6 , який зараз відбуває термін покарання за вбивство в Шепетівській ІК-98, скоїв злочин, передбачений ч.3 ст.190 КК України, ОСОБА_6 .

Так, ОСОБА_8 , який є братом дружини ОСОБА_5 , його батько ОСОБА_9 , на той час мали фінансово-ділові відносини з ПМП СПТ, директором та власником якого був ОСОБА_6 . Практично кожний день вони мали мобільний зв`язок з ОСОБА_6 , письмові накази та розпорядження, які він передавав з Хмельницького слідчого ізолятору через адвоката та інших невідомих ОСОБА_5 людей. Через деякий час (2015 рік) ОСОБА_6 почав розпродувати майно, що знаходилося на ПМП СПТ та через свою дружину ОСОБА_10 продали ПМП СПТ людям під забудову дев`ятиповерхівки, після продажу були виявлені нюанси з документами, які навмисно приховав та обманув ОСОБА_6 покупців. Покупці вимагали повернути гроші, ОСОБА_6 відмовився повертати гроші.

Вони були змушені домовитися з цими людьми і викупити ПМП СПТ. Вони домовилися та оформили ПМП СПТ на ОСОБА_8 , а через деякий час було ухвалене рішення переоформити ПМП СПТ на ОСОБА_5 .

Десь в травні-червні 2016 року, ОСОБА_6 почав аферу, писати в різні органи та установи, що він не продавав ПМП СПТ, що всі документи викрали, що він нічого не знав і тільки зараз взнав, що власником його підприємства є ОСОБА_5 .

Щодо паспорту ОСОБА_6 , в деяких скаргах він пише, що загубив давно, а в деяких скаргах пише, що вкрали паспорт і печатку, а в ОСОБА_5 є письмо свідчення, написане власноручно ОСОБА_6 , де він дає вказівку своїй дружині ОСОБА_10 про те, щоб передала його паспорт якомусь ОСОБА_11 , розпорядження по діям з печаткою, підписи та інші маніпуляції з його документами та документами ПМП СПТ, інші маніпуляції та вказівки по ПМП СПТ.

Всі документи підписані власноручно ОСОБА_6 , під час перебування в Хмельницькому слідчому ізоляторі, та є телефонні розмови.

Отже, ОСОБА_6 вже з 2016 року намагається повернути, шляхом подачі позовів у різні інстанції, контроль над ПМП «СПТ». Зокрема, на розгляді Господарського суду Хмельницької області знаходиться справа за №924/850/22 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та до Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання протиправним та скасування внесення змін до відомостей про юридичну особу.

Дійсно, позивач був власником та директором ПМП «СПТ», пізніше ним було продано 50% від статутного капіталу ПМП «СПТ», і вже на підставі договору купівлі-продажу від 23.10.2015 останнім було продано ще 50% від статутного ПМП «СПТ». ОСОБА_5 зазначає, що основною причиною продажу 50% від статутного ПМП «СПТ» став факт засудження ОСОБА_6 до 9 років позбавлення волі за злочин, передбачений ч.1 ст.115 КК України, а саме вбивство, з метою уникнення конфіскації належного йому майна та не бажання здійснення належного відшкодування завданої шкоди потерпілим від його злочинних дій, останнім було здійснено відчуження належної йому частини статутного капіталу ПМП «СПТ».

Через велику кількість перепродаж, добросовісним набувачем 100% статутного капіталу ПМП «СПТ» став ОСОБА_5 ..

Одразу ж після засудження до 9 років позбавлення волі, позивач намагався повернути 100% статутного капіталу ПМП «СПТ», зокрема, 28.03.2016 ним було подано запит до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, друкованих засобів масової інформації та легалізації громадських формувань щодо його виключення із числа засновників ПМП «СПТ». Відповіддю від 09.04.2016 позивачу було повідомлено, що його виключено з числа засновників ПМП «СПТ», на підставі договору купівлі - продажу від 23.10.2015.

24.05.2015 відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців надає позивачу інформацію про те, що договір купівлі-продажу частини в статутному капіталі підприємства не підлягав нотаріальному посвідченню.

Листом від 23.03.2017 позивачу надаються копії документів щодо ПМП «СПТ». На підставі вищевикладеного, ОСОБА_5 доходить обґрунтованого висновку про те, що вже у квітні 2016 року позивач знав, що його було виключено з числа засновників ПМП «СПТ» і, в тому числі, на підставі договору купівлі - продажу від 23.10.2015, і вже в травні 2017 року позивачем було подано позов до Хмельницького міськрайонного суду про визнання нікчемним договір купівлі - продажу від 23.10.2015 р.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 28.03.2018 р., у справі №686/8896/17 провадження було закрито.

16.08.2018 постановою апеляційного суду Хмельницької області, апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу про закриття провадження по справі залишено без задоволення.

Відомості про 2016 рік, як рік припинення позивачем права власності на ПМП «СПТ», містить і витяг з ЄРДР, долучений до матеріалів справи позивачем.

Отже, ОСОБА_6 , під час продажу підприємства ПМП «СПТ» навмисно фальсифікував документи, з метою подальшого шантажування кінцевого власника, з метою отримання, якщо не права власності на ПМП «СПТ», так хоча би грошових коштів, з метою невтручання у діяльність підприємства.

ОСОБА_5 у заяві також вказав, що на сьогодні ОСОБА_6 здійснює всі дії, для того, щоб заволодіти ПМП «СПТ», власність якого ОСОБА_5 оцінює більше ніж 1000000 грн. Подачею позову до суду, ОСОБА_6 зробив всі дії, що необхідні для заволодіння ПМП «СПТ».

Відтак, ОСОБА_5 просив внести до ЄРДР відомості, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.190 КК України «шахрайство вчинене у великих розмірах», по факту здійснення ОСОБА_6 замаху щодо повернення собі у власність ПМП «СПТ».»

У другій заяві, яка була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ХРУП 28.06.2023 за №10792, а в подальшому скерована до ВП №1 Хмельницького Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, де була зареєстрована в інформаційно-телекомунікаційній системі «Інформаційний портал Національної поліції України» ВП №1 ХРУП 05.07.2023 за №15854, ОСОБА_5 , окрім іншого, повідомляв, що: «на розгляді Господарського суду Хмельницької області знаходиться господарська справа за №924/850/22, за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5 та до Управління з питань реєстрації фізичних осіб-підприємців про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання протиправним та скасування рішення державного реєстратора, визнання протиправним та скасування внесення змін до відомостей про юридичну особу.

Основним доказом, на якому ґрунтуються всі вимоги позивача є висновок експерта від 04.08.2021 року за № СЕ-19/123-21/5883-ПЧ, згідно якого (п.2.3.) підпис, рукописний текст та підпис на сьомому аркуші договору купівлі-продажу частини в статутному капіталі ПМП «СПТ» виконаний не позивачем, а саме не ОСОБА_6 .

З посиланням на ст.222 КПК України та ст.387 КК України, ОСОБА_5 вважає, що ОСОБА_6 , подаючи позов із висновком експерта від 04.04.2021 за № СЕ-19/123-21/ 5883-ПЧ, що міститься в матеріалах кримінального провадження, розголосив висновок без дозволу слідчого або особи, яка проводить досудове розслідування.

У вказаній заяві ОСОБА_5 просив внести до ЄРДР відомості, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.387 КК України: «розголошення даних оперативно-розшукової діяльності, досудового розслідування», по факту здійснення ОСОБА_6 розголошення даних досудового розслідування - висновку експерта від 04.04.2021 за № СЕ-19/123-21/ 5883-ПЧ»

Начальником ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області за результатом розгляду зазначених заяв, ОСОБА_5 були направлені листи №8487/121/122-2023 від 12.07.2023 та №9121/121/122-2023 від 24.07.2023, в яких зазначалося, що за результатом перевірки фактів, викладених у заявах, були встановлені ознаки цивільно-правових відносин, які слід вирішувати в порядку цивільного судочинства, тому відомості до ЄРДР внесені не були (а/с 2).

ОСОБА_5 оскаржив дії уповноважених осіб органу досудового розслідуваннящодо невнесення відомостей до ЄРДР за його заявами та просив суд зобов`язати слідчого внести відомості до ЄРДР за його заявами.

Відповідно до частини 1 статті 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Згідно з частиною 4 статті 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Внесення відомостей до ЄРДР також врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, згідно з пунктом 1 глави 2 розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пунктів 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України.

Відповідно до висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому зміст частини l статті 214 КПК України не передбачає обов`язку слідчого чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

Із зазначеного вище слідує, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя за результатами розгляду скарги ОСОБА_5 дійшов висновку, що у поданих заявником заявах викладені факти, які за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, зокрема за частиною 1 статті 387 та частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 190 КК України, оскільки ці заяви не містять об`єктивних даних, які підтверджували би реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення), а також відсутні конкретні фактичні відомості, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій особи за відповідною статтею Кримінального кодексу України. Твердження ОСОБА_5 , викладене у його заявах про вчинення, на його думку, ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 387 та частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 190 КК України, недостатнє для того, щоб розпочати досудове розслідування, адже, досудове розслідування розпочинається саме на підставі фактів, які реально свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Ні заяви ОСОБА_5 про вчинення злочинів, ні долучені до цих заяв документи, жодним чином не свідчать про те, що фактом звернення з означеним позовом ОСОБА_6 вчинив: закінчений замах на саме умисне заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, або вчиняв такі дії в той момент, коли укладались договори купівлі-продажу, про які зазначав ОСОБА_5 ; чи, будучи попередженим в установленому законом порядку про обов`язок не розголошувати відомості досудового розслідування, без письмового дозволу прокурора або слідчого, такі відомості розголосив.

Вказані висновки абсолютно точно корелюються з позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеній у постанові від 30.09.2021 у справі №556/450/18, відповідно до якої підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Вирішальним чинником для внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням є саме наявність у цьому повідомленні обставин, які свідчать про кримінальне правопорушення, а не вказана автором назва поданого документа. Ініціювати процедуру кримінального переслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, а також є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Відтак, з аналізу викладених вище норм законодавства та позицій касаційної інстанції вбачається відсутність у відповідальних осіб обов`язку вносити будь-які відомості, які надходять до них, а лише ті, які у своїй сукупності певним чином вказують на можливість існування складу того чи іншого кримінального правопорушення, тобто передбачається початкова оцінка обґрунтованості такої заяви чи повідомлення, навіть якщо це прямо не вказано у КПК України.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про неспроможність доводів заявника, а саме, що слідчий суддя не надав об`єктивної оцінки обставинам справи та ухвалив незаконне рішення.

Проаналізувавши заяви ОСОБА_5 про вчинення кримінальних правопорушень, колегія суддів абсолютно погоджується з висновками слідчого судді, що їх зміст ґрунтується лише на власній суб`єктивній оцінці заявника та зводиться до вираження незадоволення і незгоди з фактом звернення ОСОБА_6 до Господарського суду Хмельницької області з позовом до ОСОБА_5 та долученням до цього позову висновку експерта від 04.04.2021 № СЕ-19/123-21/ 5883-ПЧ, судовий розгляд у якій ще не завершений.

На переконання колегії суддів, у заявах відсутні будь-які об`єктивні відомості, які б підтверджували реальність подій кримінальних правопорушень за частиною 1 статті 387 КК України (розголошення без письмового дозволу прокурора, слідчого або особи, яка провадила оперативно-розшукову діяльність, даних оперативно-розшукової діяльності або досудового розслідування особою, попередженою в установленому законом порядку про обов`язок не розголошувати такі дані) чи за частиною 2 статті 15, частиною 3 статті 190 КК України (замах на шахрайство, вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому). Жодних обставин, окрім тверджень ОСОБА_5 , які б дійсно свідчили, що ОСОБА_6 вчинив замах на умисне заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою, або вчиняв такі дії в той момент, коли укладалися договори купівлі-продажу, чи був попередженим в установленому законом порядку про обов`язок не розголошувати відомості досудового розслідування та без письмового дозволу прокурора або слідчого, такі відомості розголосив, не вбачається у поданих заявах.

Таким чином, зазначене дозволяє зробити висновок про відсутність правових підстав для виникнення обов`язку в уповноважених осіб ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області вчинити певні дії, а саме внести відомості до ЄРДР за поданими заявами щодо початку досудового розслідування кримінального провадження, відповідно до положень статті 214 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_5 , слідчий суддя ухвалив законне, вмотивоване й обґрунтоване рішення, таке, що відповідає вимогам чинного кримінального процесуального закону, порушень, які б надавали підстави для його скасування, колегією суддів не встановлено, тому апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні поданої апеляційної скарги.

Керуючись статтями 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити заявнику ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2023 року.

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 серпня 2023 року про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявами від 28.06.2023 року, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3