490/2583/23 08.05.2023
н/п 1-кс/490/3895/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2583/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2023 року м. Миколаїв

Слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Херсоні) ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_5 , погоджене прокурором Херсонської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Просторне Каховського району Херсонської області, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованої, незаміжньої, що має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, не судимої в силу ст.89 КК України, зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, за наступних обставин.

Так, у жовтні 2022 року у мешканки смт. Березнегувате, Баштанського району, Миколаївської області, ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення від реалізації психотропних речовин.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України«Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», діяльність з обігу наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до таблиці I Переліку, на території України забороняється, за винятком діяльності з використання рослин, включених до таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону, а також діяльності з культивування та використання рослин, включених до списку № 3 таблиці I Переліку, в цілях і на підставах, передбачених статтею 15 цього Закону.

Відповідно до таблиці I, списку № 2 переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 6 травня 2000 року,до особливо небезпечних психотропних речовини, обіг яких заборонено відноситься, зокрема, «PVP».

Так, ОСОБА_4 розуміючи, що обіг наркотичних засобів на території України заборонено, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, порушуючи правовий режим обігу психотропних речовин в Україні, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропних речовин, діючи з корисливих мотивів, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці незаконно придбала у невстановленої особи особливо небезпечну психотропну речовину «PVP».

23 жовтня 2022 року ОСОБА_7 з метою здійснення збуту особливо небезпечної психотропної речовини, надала військовослужбовцю ОСОБА_8 , номер банківської картки № НОМЕР_1 на яку останній через платіжний термінал «IBOX»перевів 1500 гривень.

В подальшому, а саме 23 жовтня 2022 року близько 14 год. 05 хв.,

ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут особливо небезпечної психотропної речовини, перебуваючи за адресою: Миколаївська область, Баштанський район, смт. Березнегувате на площі Соборно-Миколаївській, під час контролю за вчиненням злочину, умисно, незаконно, за 1500 гривень збула військовослужбовцю ОСОБА_8 , який був задіяний в проведенні контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, прозорий zip-пакет у якому містилась кристалічна порошкоподібна речовина білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено «PVP», масою 0,37698 г.

В період часу з 14 год. 19 хв. по 14 год. 40 хв. 23 жовтня 2022 року, військовослужбовець ОСОБА_8 , добровільно видав придбану ним у ОСОБА_4 кристалічну порошкоподібну речовину білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено «PVP» (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою 0,37698 г.

Дії підозрюваної ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання та зберігання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини.

Посилаючись на те, що ОСОБА_4 , яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто тяжкого злочину, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може їй загрожувати, може умисно ухилятися від явки до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді або переховуватись від органів досудового розслідування та суду, чим може перешкоджати встановленню істини по справі, враховуючи попереднє знайомство з особою що була залучена до проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, шляхом вмовлянь, підкупу, погроз, іншим чином може незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні,а також вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вона раніше притягалась до кримінальної відповідальності, не має законних джерел заробітку, а також посилаючись на неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, слідчий просить про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, з підстав у ньому викладених.

Підозрювана у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, визнала, проти задоволення клопотання заперечила.

Вивчивши доводи клопотання, вислухавши доводи прокурора на його підтримку, думку підозрюваної, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, 05.09.2022 р. внесено до ЄРДР за №0000106.

01.05.2023 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, підтверджується даними: протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 02.09.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 08.09.2022; протоколу додаткового допиту свідка ОСОБА_8 від 25.10.2022; протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 08.09.2022; протоколу проведення НСРД контроль за вчиненням злочину від 24.10.2022; протоколу проведення НСРД аудіо та відеоконтролю особи від 11.11.2022; висновку експерта №СЕ-19/108/13034-НЗРАП від 02.11.2022; протоколу огляду (видача грошових коштів для проведення НСРД від 23.10.2022; протоколу огляду (видача грошових коштів для проведення НСРД від 23.10.2022; протоколу огляду (видача закупником психотропної речовини після проведення НСРД від 23.10.2022.

Досліджені у судовому засіданні дані у своїй сукупності свідчать про ймовірне вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, та обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

При цьому, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри з метою застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих доказів здійснюється не з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом під час розгляду кримінального провадження, а лише для визначення певної вірогідності причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою настільки, щоби виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні в справі Фокс, Кепмбел і Хартлі проти Великої Британії від 30.08.1990 року (п.32), «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів та інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що дана особа могла вчинити злочин.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

Також матеріали кримінального провадження містять дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного.

Так, підозрювана ОСОБА_4 , яка незаміжня, має на утриманні 4 неповнолітніх дітей, є не судимою в силу ст.89 КК України, має зареєстроване постійне місце проживання, однак проживає у іншому місці, особисто знайома зі свідком у кримінальному провадженні, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України, який згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти, що дає обґрунтовані підстави вважати, що існують ризики переховування підозрюваної від органів досудового розслідування, суду.

Проте, слідчий суддя вважває безпідставними твердження щодо існування ризиків як незаконного впливу на свідків, так і вчинення підозрюваною інших злочинів.

Так, підозрювана є не судимою відповідно до ст.89 КК України, винуватість свою у вчиненні кримінального правопорушення за викладених у підозрі обставин визнає повністю, доказів існування будь-яких засобів впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, які згідно з доданими до клопотання матеріалами, є чоловіками, слідчому судді не надано.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваній в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваної, яка є несудимою згідно до положень ст.89 КК України, має постійне місце проживання та чотирьох дітей на утриманні, троє з яких є малолітніми, слідчий суддя приходить до висновку, що ризик переховування від органу досудового розслідування є вкарай низьким.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

З урахуванням наведеного, вагомості досліджених у судовому засіданні даних про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, тяжкість покарання, що може бути призначене підозрюваній в разі притягнення до кримінальної відповідальності, особу підозрюваної, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який є необхідним та достатнім для забезпечення завдань кримінального процесуального закону на даному етапі кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.176 - 179, 186, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком по 01 липня 2023 р.

Покласти на підозрювану ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду (залежно від стадії кримінального провадження);

- не відлучатися за межі Миколаївської області без дозволу слідчого, прокурора або суду(залежно від стадії кримінального провадження);

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд (залежно від стадії кримінального провадження);

- утримуватись від спілкування зі свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на еї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1