Справа № 216/507/21
Провадження № 1-кп/216/229/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 кримінальне провадження № 0001245 від 08 липня 2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, який має повну загальну середню освіту, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

10.12.2010 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за чч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 18.07.2014 року за амністією;

27.07.2016 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України допокарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

22.03.2021 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України допокарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки;

27.04.2023 року Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України допокарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22.03.2021 року ухвалено виконувати самостійно,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпілий ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

08 липня 2020 року у ранковий час ОСОБА_3 , проходячи повз будинок АДРЕСА_1 , побачив як власник вказаного домоволодіння ОСОБА_5 залишив оселю. Далі ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що будинок потерпілого залишився без нагляду, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна з проникненням у житло, у період з 08.00 год. до 11.00 год. проник на територію вказаного домоволодіння, де переконавшись у відсутності свідків-очевидців та його дії мають таємний характер, діючи умисно, через незачинене вікно проник до приміщення зазначеного будинку, звідки таємно викрав належне ОСОБА_5 майно, а саме: планшет марки «Samsung» моделі «Galaxy tab 7.7 р6800» вартістю 1 783 грн 33 коп., ноутбук марки «Samsung» моделі «NP305VA-S03SE» вартістю 2 400 грн та медіаплеєр марки «Sony» моделі «DVP-FX720» вартістю 828 грн 33 коп. Після цього ОСОБА_3 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим своїми умисними діями завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 5 011 грн 66 коп.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винуватим себе у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, визнав повністю і дав суду такі показання. 08 липня 2020 року в ранковий час він через хвіртку, зачинену на накидний гачок, зайшов у двір будинку свого сусіда на АДРЕСА_1 , обійшов повз будинку, побачив відчинене вікно та заліз через нього в середину будинку, звідки забрав планшет, ноутбук і медіаплєєр, після чого пішов до себе додому. Через деякий час він зателефонував знайомому й вони разом поїхали здавати викрадені речі до ломбарду, де отримали за вказані речі 1 200 грн, які витратили на власні потреби. У той день перед вчиненням крадіжки він бачив як потерпілий іде з дому й одразу вирішив його обікрасти. Водночас обвинувачений зазначив, що в обвинувальному акті всі обставини викладені правильно та повністю відповідають дійсності, будь-яких заборонених методів під час досудового розслідування, у тому числі фізичного та психологічного тиску, до нього не застосовувалось.

Давши такі детальні показання, обвинувачений ОСОБА_3 просив суд при призначенні покарання врахувати, що він повністю визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину за викладених вище обставин і кваліфікації, щиро кається в скоєному та вважає справедливим покарання, яке йому просив призначити прокурор.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 показав, що 08 липня 2020 року близько 08.00 год. він пішов до Центру «Віза» для оформлення спадщини та проходячи повз будинку № 8 на вул. Радості побачив обвинуваченого ОСОБА_3 , який проводжав знайомих. Близько 09.30 год. він повернувся додому та побачив, що зникли планшет марки «Samsung», який перебував на зарядці, вартістю 500 доларів США, ноутбук марки «Samsung», який лежав під телевізором, вартістю 1 000 доларів США, а також ДВД-плеєр марки «Sony», який перебував у шухляді шафи, вартістю 100 доларів США. Двері в будинку були зачинені, а вікно відчинено. Після цього він викликав поліцію й службова собака показала в напрямку будинку обвинуваченого, з яким вони візуально знайомі як сусіди, але жодних відносин не мають. Викрадені речі йому не повернуті, але цивільний позов у кримінальному провадженні він не подавав. Разом з тим потерпілий просив призначити обвинуваченому покарання на розсуд суду.

Крім повного визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї винуватості в інкримінованому кримінальному правопорушенні, підтвердження його фактичних обставин останнім і потерпілим ОСОБА_5 , винуватість обвинуваченого також повністю доведена сукупністю таких досліджених у судовому засіданні доказів:

-витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань цього кримінального провадження № 0001245 (а.к.п. 1-3);

-рапортом оператора 102 про повідомлення ОСОБА_5 08.07.2020 року об 11.08 год. про крадіжку з будинку (а.к.п. 3);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_5 від 08 липня 2020 року (а.к.п. 4);

-протоколом огляду місця події від 08 липня 2020 року року та фототаблицею до нього (а.к.п. 6, 7-8);

-протоколом пред`явлення потерпілому ОСОБА_5 особи для впізнання за фотознімками від 14 січня 2021 року та довідкою до нього (а.к.п. 27, 28);

-протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками від 30 жовтня 2020 року та довідкою до нього (а.к.п. 46, 47);

-листом ПТ «Ломбард» Перший» від 21 серпня 2020 року, специфікацією й договором фінансового кредиту та застави від 08 липня 2020 року (а.к.п. 50, 51, 52);

-листами ПТ «Ломбард» «ТОП» Аксентьєв О.О. і компанія» від 17 грудня 2020 року та від 09 вересня 2020 року й договорами фінансового кредиту, закладу від 08 липня 2020 року (а.к.п. 54-56);

-протоколом пред`явлення свідку ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками від 20 жовтня 2020 року та довідкою до нього (а.к.п. 59, 60);

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_3 від 17 серпня 2020 року (а.к.п. 65);

-довідками щодо аналітичного опрацювання інформації (а.к.п. 114-116, 119-121).

Всі докази, покладені судом в обґрунтування винуватості ОСОБА_3 , визнаються судом належними, допустимими й достовірними, оскільки отримані з передбачених законом джерел і в установленому законом порядку, зафіксовані в належній процесуальній формі, узгоджуються між собою як у цілому, так і в деталях, та доповнюють один одного.

Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза будь-яким розумним сумнівом доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення в межах висунутого обвинувачення.

За встановлених обставин суд кваліфікує зазначені дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у житло, вчиненого повторно.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке має бути призначено обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до статей 50, 65 КК України виходить із меж, установлених у санкції частини статті, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує положення Загальної частини Кримінального кодексу України, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, ОСОБА_3 вчинено кримінальне правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

При цьому обвинувачений ОСОБА_3 раніше неодноразово судимий за вчинення аналогічних корисливих злочинів й наразі перебуває під вартою за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 357 КК України, не працює, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, за місцем мешкання характеризується посередньо, під наглядом лікаря-психіатра не перебував і не перебуває, під наглядом лікаря-нарколога перебував у період з лютого 2007 року до лютого 2008 року з приводу вживання алкоголю зі шкідливими наслідками (а.к.п. 67-80).

Разом з тим суд бере до уваги, що завдана злочином шкода потерпілому ОСОБА_5 не відшкодована.

Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, судом не встановлено, оскільки обвинувачений визнав свою вину та зазначив про щире каяття лише в останньому судовому засіданні. Така поведінка обвинуваченого не свідчить про його розкаяння, яке передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього, осуд своєї поведінки, відшкодування завданої шкоди тощо. У зв`язку з цим суд вважає, що показання обвинуваченого про своє щире каяття носять лише формальний характер і надані останнім з метою призначення йому судом більш м`якого покарання.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом також не встановлено.

Таким чином, при призначенні покарання суд враховує фактичні обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, спосіб його вчинення та наслідки, обстановку й мотиви скоєння злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, перед і пост кримінальну поведінку, дані про його особу, зокрема, вік, стан здоров`я, наявність попередніх судимостей, відсутність роботи, родини та утриманців, не перебування на даний час наобліках, посередню характеристику за місцем проживання, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, не відшкодування потерпілому завданої злочином шкоди, а також думку останнього про призначення обвинуваченому покарання на розсуду суду.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі та визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року, яким його засуджено за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України допокарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць, а вирок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 березня 2021 року ухвалено виконувати самостійно.

Водночас у строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушеньна підставі ч. 4 ст. 70 КК України, слід зарахувати частково відбуте покарання за попереднім вироком в період з 17 травня 2023 року до 06 вересня 2023 року.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_3 положень статей 69, 75 КК України, оскільки під час судового розгляду не встановлено такої сукупності обставин, що пом`якшують покарання, істотно знижують фактичний ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та ступінь небезпеки обвинуваченого для суспільства, який неодноразового притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних корисливих злочинів, у тому числі із застосуванням приписів ст. 75 КК України, і відбував покарання в місцях позбавлення волі, однак це не призвело до позитивних змін в його особистості та не створило в нього готовності до самокерованої правослухняної поведінки в суспільстві, він не зробив належних висновків для себе, на шлях виправлення не став і за відсутності постійного законного джерела доходів знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності, що свідчить про прагнення обвинуваченого одержувати матеріальну вигоду за рахунок вчинення злочинів та підвищену суспільну небезпечність останнього, тому його виправлення й перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.

За встановлених обставин суд вважає, що саме таке покарання буде справедливим та адекватним характеру й небезпечності вчиненого діяння, відповідатиме тяжкості правопорушення і даним про особу винного, сприятиме необхідному виправленню останнього та попередженню скоєння ним нових кримінальних правопорушень, а також не буде становити «особистий надмірний тягар для особи» і відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи.

При призначенні вказаного покарання ОСОБА_3 суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який у справі «Скополла проти Італії» зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`явлено.

Речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Згідно із ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 слід стягнути на користь держави 1 307 грн 60 коп. документально підтверджених процесуальних витрат на залучення експерта (а.к.п. 35).

Запобіжний захід ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 374 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислюватиз дня його затримання 17 травня 2023 року.

У строк покарання, остаточно призначеного ОСОБА_3 за сукупністю кримінальних правопорушеньна підставі ч. 4 ст. 70 КК України, зарахувати частково відбуте покарання за вироком Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2023 року з 17 травня 2023 року до 06 вересня 2023 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 1 307 (одну тисячу триста сім) грн 60 коп. процесуальних витрат на залучення експерта.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Подання апеляційної скарги на вирок зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1