справа № 361/3029/23
провадження № 1-кп/361/872/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.08.2023 м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 , її захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 ,

законного представника потерпілих ОСОБА_8 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №00000249 від 26.01.2023, який надійшов з Київської обласної прокуратури по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Бровари Київської області, громадянки України, зареєстрованої : АДРЕСА_1 , та проживаючої : АДРЕСА_2 , освіта середня, має трьох малолітніх дітей, заміжньої, тимчасово не працюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ст. 126-1, ст. 129, ч. 4 та 5 ст. 152, ч. 5 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ст. 166 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Роздольне, Каховського району Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого : АДРЕСА_3 , та проживаючого : АДРЕСА_4 , освіта середня, неодруженого, утриманців не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 3 ст. 149, ч. 4 та 5 ст. 152, ч. 5 ст. 153, ч. 2 ст. 156 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2023 прокурором через канцелярію суду подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно обвинуваченої ОСОБА_4 посилаючись на продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків, а також запобігання спробам : переховуватися від суду враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання (від 10 до 15 років позбавлення волі), так як ОСОБА_4 усвідомлює можливість настання несприятливих для неї наслідків, що може спонукати її змінити місце свого проживання та уникнути суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, так як ОСОБА_4 проживає зі свідками в одному населеному пункті, володіє даними щодо місця їх проживання, іншими контактними даними, тому, перебуваючи на волі вона матиме можливість впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови від наданих показань; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неприбуття на виклики до суду, що може позбавити суд можливості забезпечити судове провадження в розумні строки, в зв`язку з чим порушуватимуться права інших учасників кримінального провадження; ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки зібрані в ході досудового розслідування докази дають достатні підстави вважати її поведінку антисоціальною, схильною до систематичного порушення етичних норм, правил поведінки, що склалися в суспільстві.

Застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам, так як не здатні забезпечити дієвість кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків з огляду на наявність високого ступеню ризику переховування від суду та незаконного впливу на свідків та потерпілих.

Згідно ч. 1, 3 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

В судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримала та просить задовольнити.

ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання заперечували посилаючись на те, що в клопотанні не зазначені ризики, а лише перелічені пункти ч. 1 статті 177 КПК України, жоден із заявлених ризиків не підтверджений доказами, обвинувачена раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, має постійне місце проживання, тому просить застосувати до обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`який запобіжний захід - особисте зобов`язання, або домашній арешт в нічний час доби, щоб вона мала можливість знайти роботу та забезпечувати себе та дітей.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 підтримали позицію адвоката ОСОБА_5 та обвинуваченої ОСОБА_4

Законний представник малолітніх потерпілих ОСОБА_8 та представник малолітніх потерпілих адвокат ОСОБА_9 клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали, зазначивши, що ризики на даний час існують і не зменшилися, на даний час діти (які в даній справі являються потерпілими) перебувають в реабілітаційному центрі, а обвинувачена ОСОБА_4 не позбавлена батьківських прав відносно них, тому, перебуваючи на волі вона може в любий момент забрати дітей і чинити на них тиск з метою викривлення доказів, або продовжувати вчиняти проти дітей неправомірні дії. Обвинувачена ніколи не працювала, соціальні зв`язки відсутні, тому наявний ризик переховування її від суду.

Заслухавши доводи учасників судового провадження, суд прийшов до наступного.

Ухвалою суду від 20.06.2023 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів по 18.08.2023 включно.

При вирішенні питання про доцільність продовження тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Продовження тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності певного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої недоторканності (рішення ЄСПЛ «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії»).

Суд погоджується з посиланням прокурора на наявність і актуальність ризиків для даного кримінального провадження на даний час.

Зокрема, ОСОБА_4 раніше не судима, заміжня, має трьох малолітніх дітей, які визнані потерпілими в даному кримінальному провадженні, не працевлаштована, отже відсутні сталі соціальні зв`язки, обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів а тяжкість покарання, яке передбачене законом у виді позбавлення волі на строк до 15 років, свідчить про ймовірність того, що обвинувачена ОСОБА_4 може безперешкодно залишити своє місце проживання, ускладнивши тим самим здійснення правосуддя, що вказує на наявність ризиків, передбачених п. 1 та 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від суду та перешкоджати кримінальному провадженню шляхом неприбуття в судові засідання, що може призвести до недотримання розумних строків розгляду справи та порушуватимуться права інших учасників.

Суд враховує, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із подальшими змінами, ОСОБА_4 може виїхати за кордон України або покинути контрольовану територію України незаконним шляхом в напрямку російської федерації або на тимчасово окуповану територію України, унеможлививши таким чином розгляд кримінального провадження.

На даний час потерпілі та свідки події кримінального правопорушення в судовому засіданні не допитані, отже обвинувачена може незаконно впливати на них як шляхом вмовлянь так і шляхом погроз застосування насильства з метою зміни ними своїх показів в суді з метою уникнення кримінальної відповідальності, тому наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме чинити вплив на потерпілих та свідків.

З урахуванням викладених в обвинувальному акті обставин скоєння кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 , а саме те, що остання обвинувачується в скоєнні тяжкого та особливо тяжкого злочину відносно своїх дітей, у вчиненні до них протягом тривалого часу особливо жорстоких, аморальних протиправних дій, які вимагають значного рівня кримінальної рішучості і ставлять під загрозу здоров`я малолітніх потерпілих. Зазначене породжує обґрунтовані ризики, що обвинувачена ОСОБА_4 , перебуваючи не під вартою, здатна повторити такі ж кримінальні дії, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Дані обставини з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою свідчать про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час не зменшилися та не втратили своєї актуальності, що виключає об`єктивну можливість застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, так як жоден інший запобіжний захід не забезпечить попередження вказаним ризикам.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Також прокурор в судовому засіданні підтримала подане 16.08.2023 через канцелярію суду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів обвинуваченому ОСОБА_6 , яке обґрунтовується продовженням існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам : переховуватися від суду враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання (від 10 до 15 років позбавлення волі), так як ОСОБА_6 усвідомлює можливість настання несприятливих для нього вкрай несприятливих наслідків, що може спонукати його змінити місце проживання та уникнути суду з метою уникнення кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні, так як ОСОБА_6 проживає зі свідками в одному населеному пункті, володіє даними щодо місця їх проживання, іншими контактними даними, тому, перебуваючи на волі він може помститися за надані свідчення та матиме можливість впливати на вказаних учасників процесу шляхом підкупу, примусу, погроз з метою зміни або відмови від наданих показань; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неприбуття на виклики до суду, що може позбавити суд можливості забезпечити судове провадження в розумні строки, в зв'язку з чим порушуватимуться права інших учасників кримінального провадження; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки зібрані в ході досудового розслідування докази дають достатні підстави вважати його поведінку антисоціальною, схильною до систематичного порушення етичних норм, правил поведінки, що склалися в суспільстві.

На думку прокурора застосування до ОСОБА_6 більш м'якого запобіжного заходу не може запобігти вказаним ризикам, так як будь-який більш м'який запобіжний захід не здатний забезпечити дієвість кримінального провадження та виконання обвинуваченим процесуальних обов'язків з огляду на наявність високого ступеню ризику переховування від суду та незаконного впливу на свідків та потерпілих.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 проти задоволення клопотання заперечували посилаючись на те, що ризики прокурором не доведені, всі докази зібрані, кордони перекриті, лише тяжкість обвинувачення не є підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а враховуючи, що ОСОБА_6 раніше не судимий, діти на даний час відібрані, тому відсутня можливість впливати на них, під час досудового розслідування не зафіксовано випадків порушення ним процесуальних обов`язків, тому наявні підстави для обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечували.

Законний представник малолітніх потерпілих ОСОБА_8 та представник малолітніх потерпілих адвокат ОСОБА_9 клопотання про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримали, остання звернула увагу суду, що зареєстроване місце проживання обвинуваченого ОСОБА_6 - наразі окупована територія, на яку він може в любий момент виїхати будучи не під вартою, відсутні будь-які докази щодо прив`язки його до якоїсь адреси на території Броварського району Київської області. Належна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування була якраз забезпечена обраним запобіжним заходом у виді тримання під вартою, а беручи до уваги принцип змагальності, стороною захисту не доведено відсутність заявлених ризиків.

Заслухавши доводи учасників судового процесу, розглядаючи клопотання при оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, суд приходить до висновку, що будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що були враховані і слугували підставою для обрання обвинуваченому ОСОБА_6 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, чи для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено, наявність таких ризиків доведено прокурором.

Зокрема, це стосується ризику переховування від суду, оскільки ОСОБА_6 ніде не працює, неодружений, утриманців не має, обвинувачується у вчиненні в тому числі особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років; ризику незаконного впливу на потерпілих, свідків, які ще судом не допитані, оскільки йому відомі їх місця проживання, шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб; ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду, що позбавить суд можливості забезпечити судове провадження в розумні строки; ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки зазначені в обвинувальному акті обставини дають достатні підстави вважати його поведінку антисоціальною, схильною до систематичного порушення етичних норм, враховуючи те, що він обвинувачується в систематичному, протягом тривалого часу скоєнні насильства над малолітніми дітьми, розуміючи при цьому, що його дії є кримінально караними, продовжував це робити.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів проти статевої свободи та недоторканості особи, а саме малолітніх дітей, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, його вік, стан здоров`я, відсутність міцних соціальних зв`язків, суд вважає, що інший, більш м`який, вид запобіжного заходу не в змозі забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та не буде достатнім для запобігання передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам та враховуючи, що судовий розгляд кримінального провадження, який зважаючи на категорію складності справи, потребує значного проміжку часу для його закінчення, по суті тільки розпочато, суд приходить до висновку про необхідність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При цьому, вирішуючи питання щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , суд виходить із принципу презумпції невинуватості і не вирішує наперед процесуальну перспективу пред`явленого обвинувачення, а лише аналізує обґрунтованість та тяжкість його пред`явлення, суспільну небезпеку злочинних дій, в яких вони обвинувачуються.

Відповідно до положень п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд, при постановленні ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-177, 183, 197-199, 331, 371, 372 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів по 15.10.2023 включно.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 60 днів по 15.10.2023 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не перешкоджає її виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченими в той же строк з моменту вручення їм копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1