Справа № 522/7191/23
Провадження по справі №1-кс/522/3814/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

24 липня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 , по матеріалам кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 17.03.2023 року , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436 2 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні слідчого відділу УСБУ в Одеській області перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000109 від 17.03.2023 року , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.6 ст. 111-1, ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 436 2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що В ході досудового розслідування встановлено дані про діяльність в Одеському регіоні окремих груп осіб, які вчиняють умисні дії з метою зміни меж території державного кордону України та публічно розповсюджують матеріали із закликами до вчинення таких дій, а також осіб, які виправдовують та заперечують збройну агресію Російської Федерації проти України, а також глорифікують осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України.

Відповідно до інформації наданої підрозділом «Т» ГВ ЗНД Управління

СБ України в Одеській області за супровідним листом ° 65/5/Т/11-2411 від 09.05.2023, встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 підтримує зв?язок з російськими 3MI та на користь останніх організовує та проводить антиукраїнські інформаційні заходи, готовить агітаційні матеріали проросійської направленості на шкоду державній безпеці Україні.

Окрім того, згідно з повідомленням підрозділу «Т» ГВ ЗНД Управління СБ України в Одеській області (вх. М° 65/16/2355 від 18.05.2023) встановлено, що на замовлення мешканця м. Одеса ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для ЗМІ рф зйомку відеоконтенту антиукраїнського характеру, який у подальшому поширюється нa інформаційних ресурсах країни-агресора, що наносить шкоду інформаційній безпеці України, здійснюють наступні особи:

- ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. норильськ, рф, громадянство - Україна, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серія НОМЕР_2 , виданий 13.03.1998р. Іванівським РВ УМВСУ в Одеській області, місце проживання: АДРЕСА_3 , користується м.т. НОМЕР_3 ), у вищевказаному сюжеті виступав у ролі співробітника ТЦК та СПІ, у якого ОСОБА_9 брав інтерв?ю для російського федерального телеканалу «рен.тв»;

- ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка Казахстану, громадянство - Україна, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 15.03.2019р. Київським відділом у м.Одесі ГУ ДМСУ в Одеській області. користується м.т. НОМЕР_6 ), з метою неможливості впізнання надавала послуги з гримування ОСОБА_11 , який виступав у ролі співробітника ТЦК та СП;

- ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Одеса, громадянство - Україна, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_5 , РНОПП НОМЕР_7 , паспорт НОМЕР_8 , виданий 11.06.2019р., Київським відділом у м. Одесі ГУ ДМСУ в Одеській області, користується м.т. НОМЕР_9 та НОМЕР_10 ), надавав приміщення за адресою: АДРЕСА_6 (належить на правах власності ОСОБА_13 , кредитний договір N° 014/0076/74/57025 від 16.05.2006 року), у якому ОСОБА_14 здійснювалась відеозйомка ОСОБА_11 , який виступав у якості співробітника ТЦК та СП;

- ОСОБА_15 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м.Одеса, громадянство - Україна, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_7 , РНОКПП НОМЕР_11 , паспорт серія НОМЕР_12 , виданий 29.11.2001р. Центральним РВ УМВСУ в Одеській області, користується м.т. НОМЕР_13 ), надавав послуги з перевезення, у т.ч. гримера, у процесі здійснення зйомки зазначеного замовного країну-агресором відеоматеріалу;

Крім того, за адресою мешкання вказаних осіб зберігаються предмети та технічні засоби, які містять докази протиправної діяльності, а також зберігається зброя, вибухівка та інші засоби ураження.

12.06.2023 у період часу з 11:31 по 13:19 старшим слідчим 1 відділення СВ Управління СБ України в Одеській області ОСОБА_16 в службовому кабінеті No 217, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 43, затриманий громадянин України ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . В результаті особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 , виявлено та вилучено наступні речі та документи:

- телефон чорного кольору марки «Redmi» у прозорому полімерному чохлі, IMEII: НОМЕР_14 , IMEI2: НОМЕР_15 , пароль від системи логічного захисту - 7077, добровільно наданий володільцем майна;

- паспорт громадянина України (ID-картка № НОМЕР_16 орган, що видав 5115, 04.12.2018 на ім?я - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

- банківська картка золотистого кольору із написом «Золота «Універсальна» за N° НОМЕР_17 ;

- банківська картка чорного кольору із наявним зображенням, схоже на яблуко зеленого кольору за № НОМЕР_18 ;

- банківська картка білого кольору за № НОМЕР_19 .

У зазначених речах та документах виявлена інформація, яка має значення для досудового розслідування.

Вилучені предмети, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, згідно клопотань слідчого, містять відомості, які будуть використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

А тому, прокурор звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на зазначене майно.

Позиція учасників судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні просив задовольнити клопотання в повному обсязі, пояснивши, що мобільний телефон перебуває на огляді слідчого, у зв`язку з великим обсягом інформації в телефоні та в подальшому до вказаного телефону може бути застосована спеціальна конфіскація.

Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти накладення арешту на вилучене майно, оскільки ОСОБА_6 було надано пароль, а тому немає підстав вказаний мобільний телефон так довго утримувати, всю інформацію вже давно можна було записати. Окрім цього, адвокат повідомив, що паспорт ОСОБА_6 не має ніякого відношення до вказаного кримінального провадження, а тому просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думки учасників кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження. Слідчий, чи прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладене арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

12.06.2023 року ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України було затримано уповноваженими особами УСБУ в Одеській області.

12.06.2023 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 111-1 КК України (колабораційна діяльність), за кваліфікуючими ознаками: здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором, спрямвованої на підтримку держави-агресора, за відсутності ознак державної зради.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, майно, вилучене 12.06.2023 року під час проведення особистого обшуку в службовому кабінеті № 217 за адресою: м. Одеса, вул. Єврейська, 43, може містити відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.6 ст.111-1 КК України, а тому має значення речових доказів у кримінальному провадженні. Зважаючи на те, що у кримінальному провадженні проводяться першочергові слідчі дії, вважаю за необхідне на даному етапі досудового слідства накласти арешт на вказане в клопотанні майно з метою дослідження вказаних речових доказів, дослідження інформації наявної на мобільному телефоні та банківських картках.

На думку слідчого судді, у вказаному мобільному телефоні знаходяться відомості про злочин, який розслідується органом досудового розслідування, виявлений та вилучений в ході проведення особистого обшуку гр. ОСОБА_6 .

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання в цій частині та накладення арешту на мобільний телефон, та банківські картки, які належить ОСОБА_6 слідчого майно.

Щодо накладення арешту на паспорт.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Вимоги ч.2 ст.171 КПК України передбачають вичерпний перелік відомостей, які повинні бути зазначені у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна, а саме: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Обґрунтовуючи своє клопотання в розумінні вимог ст. 132 КПК України, слідчий не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні щодо накладення арешту на паспорт.

Окрім цього, слідчий в своєму клопотанні повинен чітко зазначити що вилучений документ відповідає критеріям, визначеним ст.167 ч.2 КПК України, є речовим доказом та накладення арешту є необхідним для його збереження.

У урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю, що досягнення цілей і мети досудового розслідування по даному кримінальному провадженню, не може бути компенсоване таким підходом органу досудового розслідування щодо невмотивованого ініціювання питання про накладення арешту на майно, яке не має відношення до предмету доказування по даному кримінальному провадженню.

Більш того, на переконання слідчого судді, ініціювання органом досудового розслідування питання про накладення арешту на зазначений в клопотанні паспорт не відповідають положенням Конституції України, кримінального процесуального закону України та практиці Європейського суду з прав людини.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Вимогами Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачений перелік документів, які дозволяють вільне пересування громадян за винятком обмежень, які встановлені законом.

За таких обставин, вимоги клопотання слідчого щодо накладення арешту на майно в цій частині, слід визнати необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в іншій частині, а саме щодо накладення арешту на паспорт громадянина України (ID-картка № НОМЕР_16 орган, що видав 5115, 04.12.2018 на ім?я - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; оскільки прокурор в своєму клопотанні не достатньо обґрунтував підстави для накладення арешту на зазначене майно та застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до порушення прав власника вказаного майна.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання процесуального керівника у кримінальному провадженні прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 про накладення арешту на майно - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було виявлене та вилучене 12.06.2023 року під час проведення особистого обшуку громадянина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_8 ,., а саме на:

- телефон чорного кольору марки «Redmi» у прозорому полімерному чохлі, IMEII: НОМЕР_14 , IMEI2: НОМЕР_15 , пароль від системи логічного захисту - 7077, добровільно наданий володільцем майна;

- банківська картка золотистого кольору із написом «Золота «Універсальна» за N° НОМЕР_17 ;

- банківська картка чорного кольору із наявним зображенням, схоже на яблуко зеленого кольору за № НОМЕР_18 ;

- банківська картка білого кольору за № НОМЕР_19 .

В частині накладення арешту на паспорт громадянина України (ID-картка № НОМЕР_16 орган, що видав 5115, 04.12.2018 на ім?я - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , відмовити з підстав, вказаних в мотивувальній частині ухвали слідчого судді, зобов`язавши слідчого та прокурора повернути вказані документи підозрюваному ОСОБА_6 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ УСБУ в Одеській області ОСОБА_17 , або інших слідчих з групи у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали слідчого судді складено та проголошено 28.07.2023 року о 16:00 годині в залі суду №131.

Слідчий суддя: ОСОБА_18

24.07.2023