Справа №522/1464/20
Провадження №1-кп/522/568/23
УХВАЛА

11 серпня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002228 від 09.10.2019 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м.Одеси, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд встановив, що з 2016 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своїм внуком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно проживали в однокімнатній квартирі, розташованій за адресою АДРЕСА_2 , якою вони спільно володіють у рівних долях та є учасниками сімейних відносин, які регулює Сімейний кодекс України згідно з ч. 2 ст. 2 вказаного кодексу, маючи спільний побут.

Починаючи з 08.05.2019, ОСОБА_3 з метою примусити ОСОБА_5 залишити вказане місце проживання і стати одноособовим користувачем вказаної квартири, вирішив створити йому нестерпні умови проживання шляхом застосування до нього домашнього насильства.

Діючи з вказаною метою та переслідуючи ціль завдання фізичних страждань, ОСОБА_3 протягом травня 2019 року початку січня 2020 року систематично застосовував до свого діда ОСОБА_5 фізичне насильство яке полягало в постійному безпричинному завданні потерпілому ляпасів, стусанів, штовхання, а також вчинення інших насильницьких дій, які завдавали потерпілому фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень (болісне скручування вух руками тощо).

Крім того, діючи з аналогічною метою та переслідуючи ціль завдання психологічних страждань, ОСОБА_3 протягом вказаного періоду часу постійно застосовував до ОСОБА_5 , який є особою похилого віку та страждає на хронічні захворювання, психологічного насильства, яке полягало в безпричинних словесних образах і принижуванні гідності, а також в залякуванні застосування до нього більш болісного фізичного насильства, що викликали у потерпілого побоювання за свою безпеку та спричинили емоційну невпевненість.

Як наслідок вказаного систематичного домашнього насильства, стосовно ОСОБА_3 за заявами ОСОБА_5 було складено 3 протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства), та він ухвалами суду був притягнутий до відповідальності, а саме:

- 06.08.2019 за вчинення 05.07.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладання штрафу в сумі 170 грн.;

- 07.08.2019 за вчинення 23.07.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладання штрафу в сумі 170 грн.;

- 19.09.2019 за вчинення 22.06.2019 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) до адміністративного стягнення у виді накладання штрафу в сумі 170 грн.

Крім того, за заявами ОСОБА_5 стосовно ОСОБА_3 було складено ще 3 протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 173-2 КУпАП (вчинення домашнього насильства) за фактами, які мали місце 08.05.2019, 30.05.2019 та 03.06.2019, та які не були судами розглянуті з причин наявних процесуальних помилок при зборі матеріалів про адміністративне правопорушення.

В результаті вказаних систематичних дій ОСОБА_3 протягом травня 2019 початку січня 2020 року потерпілому ОСОБА_5 були завдані фізичні та психологічні страждання, що у свою чергу призвело до погіршення якості життя потерпілого, призвело до розладів здоров`я та загострення наявних хронічних захворювань, а також мало наслідком погіршення якості життя потерпілої особи, через що він був вимушений з середини грудня 2019 і по теперішній час покинути вказане місце свого проживання, проживаючи окремо від свого внука ОСОБА_3 .

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.126-1 КК України, за кваліфікуючими ознаками домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я або погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 погодилася з тим, що обвинувачений ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України.

Обвинувачений просив суд задовольнити клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності.

Потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій пояснив, що примирився з обвинуваченим, просив розглянути справу за його відсутності.

Розглянувши клопотання обвинуваченого, з`ясувавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 1 частини 2 статті 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухиляється від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину певного ступеня тяжкості.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі №345/2618/16-к, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження - досудове розслідування, підготовче засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження у суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 26.02.2019 у справі (№ 309/1201/15-к).

Як встановлено судом, строки давності з моменту вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення закінчились.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, не визнав, але не заперечував проти закриття відносно нього кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України зі звільненням його від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

За змістом ст.ст. 284-288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 08.11.2018 у справі № 425/4506/15-к дотримання умов, передбачених ч.ч.1-3 ст. 49 КК України, є безумовною й обов`язковою підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності. Вимоги цієї статті не передбачають обов`язкове визнання вини особою, котра подала клопотання про звільнення її від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, тому вважає за необхідне клопотання обвинуваченого задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 49 КК України, а кримінальне провадження щодо нього, відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закрити.

Керуючись ст. ст. 12, 49 КК України, ст.ст. 7, 284, 286, 369-372, 376 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ст. 126-1 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження №0002228 від 09.10.2019 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ст. 126-1 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1