Ухвала

07 серпня 2023 року

м. Київ

справа № 757/21243/23

провадження № 51-4596 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 липня 2023 року,

встановив:

До Верховного Суду звернулася ОСОБА_4 з касаційною скаргою на зазначені вище судові рішення.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог пунктів 4, 5 ч. 2, частин 3, 6 зазначеної статті.

Відповідно до положень статей 310, 424 КПК України ухвала слідчого судді касаційному оскарженню не підлягає, а тому не може бути предметом розгляду суду касаційної інстанції.

Разом із цим частиною 6 ст. 399 КПК України передбачено, що ухвала про повернення апеляційної скарги або про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена в касаційному порядку.

Згідно з п. 4 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ст. 438 КПК України підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412 -414 цього Кодексу.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати конкретні порушення закону, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи, тобто не тільки висунути на підтвердження допущених судом порушень переконливі факти, але й аргументувати як саме ці порушення істотно позначилися на законності та обґрунтованості судового рішення. Крім цього, вимагаючи скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду в суді відповідної інстанції, особа у касаційній скарзі має вказати, яким чином таке скасування дозволить виправити порушення, на які вона посилається.

Однак ОСОБА_4 у касаційній скарзі не зазначила у чому, на її думку, полягає незаконність оскаржуваного рішення апеляційного суду, не навела конкретних норм матеріального та процесуального закону, які було порушено цим судом, і не вказала які є підстави для його скасування. Водночас ОСОБА_4 зазначила переважно доводи про незаконність ухвали слідчого судді, яка не підлягає перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке рішення має прийняти суд касаційної інстанції.

Такі вимоги мають відповідати приписам ст. 436 КПК України, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Проте ОСОБА_4 у касаційній скарзі сформулювала вимоги до суду касаційної інстанції про скасування ухвал слідчого судді і апеляційного суду, направлення матеріалів провадження до Печерського районного суду м. Києва для виконання вимог статей 304 - 306 КПК України та призначення нового розгляду по справі. Такі вимоги до касаційного суду не узгоджуються з наведеними вище положеннями кримінального процесуального закону.

Відсутність у скарзі чітких вимог та їх належного обґрунтування з огляду на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 427 КПК України, якщо особа не бажає брати участі у касаційному розгляді, вона зазначає про це в касаційній скарзі. Проте зі змісту касаційної скарги не вбачається думка ОСОБА_4 з цього приводу.

Крім цього, ОСОБА_4 в порушення ч. 6 ст. 427 КПК України до касаційної скарги не долучила копій касаційної скарги та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Враховуючи, що касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим ст. 427 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України залишити її без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 липня 2023 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3