Справа № 369/1557/19
Провадження №1-кп/367/128/2023
УХВАЛА

Іменем України

04 липня 2023 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2013 року за № 0000096 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Суддя ОСОБА_3 повідомив учасників судового провадження про те, що він перебуває у складі добровільного формування територіальної громади (ДФТГ), у травні 2023 року він проходив бойове навчання у ДФТГ та в цей же час під час навчання у його підпорядкуванні знаходився адвокат ОСОБА_7 , який є захисником обвинуваченої, та також перебуває у складі даної ДФТГ. Після проходження навчання адвокат ОСОБА_7 уже не перебуває у його підпорядкуванні, підстави для самовідводу відсутні.

Прокурор ОСОБА_5 заявила відвід судді-учаснику колегії ОСОБА_3 , посилаючись на п.4 ч.1 ст.75 КПК України, вказуючи про існування, на її думку, обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді ОСОБА_3 у зв`язку із повідомленням ним вищевказаної інформації.

Інші учасники судового провадження, присутні в судовому засіданні, поклалися на розсуд суду щодо заявленого прокурором відводу.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку, що відвід судді ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участі у розгляді кримінального провадження за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначив Європейський суд у справі «Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10.12.2009 р.), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" від 24 лютого 1993 року, та "Веттштайн проти Швейцарії" п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

Способи врегулювання конфлікту інтересів визначені Порядком Ради суддів України (стаття 15). До цих способів належать: 1) самовідвід та відвід в порядку, передбаченому процесуальним законодавством; 2) розкриття інформації про конфлікт інтересів, якщо після такого розкриття сторонами процесу або іншими зацікавленими особами йому не було заявлено відвід.

У процесуальному законодавстві не передбачено, що суддя повинен розкривати обставини можливого приватного інтересу сторонам, навіть перш ніж буде вирішено, чи буде відвід, і навіть після прийняття рішення про те, що у відводі немає необхідності.

Позиція Ради суддів щодо застосування розкриття інформації про приватний інтерес судді як способу врегулювання конфлікту інтересів може бути пояснена наступними чинниками: сторонам потрібно знати про приватні інтереси судді, щоб реалізовувати свої процесуальні права; розкриття інформації передбачає, що питання з`ясоване на якомога ранньому етапі усіма зацікавленими сторонами, на які вона впливає, а не наприкінці тривалого судового процесу, можливо змарнувавши всі зусилля у випадку, якщо далі суддю буде відведено у зв`язку із конфліктом інтересів; якщо судді призначено справу, то сторони суду мають право знати, чому справу передали іншому судді; це правило допомагає уникати довільної передачі справ. Окрім того, наявність конфлікту інтересів є підставою для подання апеляції.

Кодекс суддівської етики наголошує, що неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. (стаття 15 Кодексу суддівської етики).

Добровольчі формування територіальних громад (ДФТГ) - це воєнізовані підрозділи, сформовані добровольцями, які проживають на території певної громади для тероборони цієї громади.

Судом не встановлено із повідомленої суддею ОСОБА_3 інформації щодо одночасного перебування його та захисника ОСОБА_7 у складі ДФТГ будь-якого конфлікту інтересів у діяльності судді, також відсутні докази наявності обставин, які б викликали сумнів у неупередженості судді ОСОБА_3 .

Отже, на підставі викладеного, відсутні підстави для задоволення відводу судді ОСОБА_3 , заявленого прокурором.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 31, 75, 76, 81 КПК України колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви прокурора про відвід судді ОСОБА_3 у справі № 369/1557/19 по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України відмовити.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3