Справа № 553/1157/23
Провадження № 1-кп/553/1142/2023
В И Р О К

Іменем України

13.06.2023м. Полтава

Ленінського районного суду м.Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Ленінського районного суду м. Полтави кримінальне провадження № 0000087 від 30.04.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Багачка Перша, Миргородського району, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не одружений, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, встановлена інвалідність третьої групи, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

-у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_5 , 29.04.2023, близько 10:00 години, знайшов у лісосмузі поблизу пров. Прирічковому в м. Полтави, паперовий згорток із зіп-пакетом з білою кристалічною речовиною, який усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, поклав до кишені своїх штанів, для власного вживання без мети збуту, тим самим вчинив дії щодо незаконного придбання психотропної речовини без мети збуту.

У подальшому, 29.04.2023, близько 10:55 години, на відкритій ділянці місцевості за адресою м. Полтава, вул. Драгоманова, 21, ОСОБА_5 був зупинений дільничним офіцером поліції та у присутності двох запрошених понятих, за добровільною згодою видав працівниками поліції полімерний зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, яка є психотропним засобом, обіг яких заборонено - РVР, маса якого становить 0,27673 г, яку ОСОБА_5 усвідомлюючи суспільно -небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно - небезпечні наслідки та бажаючи їх настання незаконно зберігав для власного вживання без мети збуту.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Під час досудового розслідування між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000087 від 30.04.2023 з одного боку, та підозрюваним у даному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 , з іншого боку, на підставі ст.ст. 468-470, 472 КПК України, 08 травня 2023 року укладено угоду про визнання винуватості.

Сторони у кримінальному провадженні № 0000087 від 30.04.2023 в угоді виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 1 ст. 309 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, узгодили призначення покарання обвинуваченому.

Згідно даної угоди підозрюваний ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, щиро розкаявся у вчиненому, сприяв виконанню та реалізації завдань кримінального провадження, визначених у ст. 2 КПК України, щодо забезпечення швидкого, повного розслідування і судового розгляду та зобов`язується беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри в судовому провадженні.

Сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч.1 ст. 309 КК України 1 рік обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком, який буде визначено судом.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засідання суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості.

Згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України є кримінальним проступком.

Судом встановлено, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 надав показання, згідно яких в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, підтвердив обставини, викладені у пред`явленому йому обвинуваченні та погоджується на призначення узгодженого покарання, просить затвердити угоду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги закону, просив угоду про визнання винуватості затвердити та призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду, як таку, що відповідає вимогам закону та призначити обвинуваченому узгоджене покарання та визначити мінімальний іспитовий термін.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Судом досліджені також дані, що характеризують особу обвинуваченого.

Так, ОСОБА_5 раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та у лікаря - нарколога не перебуває, не одружений, перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_6 , на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, встановлена інвалідність третьої групи, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Обвинуваченому суд призначає покарання, яке необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а також відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненому, наявність на утриманні малолітньої дитини.

Обставини, що обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлені.

Виходячи з викладеного, суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника, приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 08.05.2023, укладеної під час досудового розслідування між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , та призначення узгодженого сторонами покарання.

Для призначення покарання у виді обмеження волі, відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 КК України, перешкод немає.

Відповідно до вимог ч. 2 та ч. 3 ст. 75 КК України, з урахування даних про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого, обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає, що ОСОБА_5 не потребує обов`язкової ізоляції від суспільства, його виправлення можливе без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього обов`язків, та приймає рішення про звільнення його у відповідності зі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробування, з встановлення мінімального іспитового строку, передбаченого ч. 4 ст. 75 КК України.

Об`єктивні обставини, які б давали підстави для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого при призначенні йому покарання у вигляді позбавлення волі з випробовуванням з іспитовим строком відсутні.

Застосування інституту звільнення від відбування покарання, має бути індивідуальним щодо кожної особи та на думку суду не зашкодить реалізації цілей покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого без ізоляції від суспільства та попередженню скоєння ним нових злочинів.

У той же час, з метою контролю за поведінкою засудженого, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 обов`язки передбачені пунктами 1 та 2 ч.1 ст.76 КК України.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експерта під час здійснення досудового розслідування підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 травня 2023 року між прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участі захисника адвоката ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000087 від 30.04.2023 за ч. 1 ст. 309 КК України.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави на відшкодування процесуальних витрат за проведення судової експертизи № КСЕ-19/117-23/6956 від 03.05.2023 у розмірі 2 390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень 00 копійок.

Речові докази по справі: речовину масою 0,27673 г у полімерному zip-пакеті, яку разом із первинною упаковкою упаковано до сейф-пакету Експертної служби МВС України № 1041774, передані до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області знищити.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Головуючий: суддя ОСОБА_1