Справа №127/2584/23
Провадження №1-кп/127/75/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

сторони обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №13 в м. Вінниці кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Попівка, Липовецького району, Вінницької області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, відомості про які внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000019 від 05.01.2023,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 03.01.2023 близько 13:00 перебуваючи в коридорі загального житлового будинку, першого під`їзду, першого поверху, за адресою: АДРЕСА_2 , діючи умисно, таємно, з корисливих спонукань, будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, в умовах воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, шляхом вільного доступу, здійснив крадіжку велосипеда марки «Discovery» моделі «Bastion DD», що належить ОСОБА_5 , вартість якого згідно висновку експерта №154/23-21 від 13.02.2023, становить 4242 грн., після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Вказаними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на загальну суму 4242 грн.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що 03.01.2023 він прийшов до свого знайомого, з яким вживав алкогольні напої, після чого вирішив викрасти велосипед, який знаходився на першому поверсі дев`ятиповерхового будинку на вул. Немирівське шосе, в м. Вінниці, без засобів захисту, взяв його та поїхав на ньому додому, однак зустрів ще одного знайомого, з яким продовжив вживати алкогольні напої та в подальшому здав викрадений велосипед до ломбарду на паспорт свого знайомого. Через два дні, коли до нього прийшли працівники поліції та повідомили про скоєне ним порушення, він пішов до ломбарду, забрав велосипед та повернув його потерпілому. Зазначив, що у вчиненому щиро розкаюється, про вчинене шкодує, просив суд суворого його не карати.

Зважаючи на те, що обвинувачений свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним досліджувати фактичні обставини справи, які ніким не оспорюються і проти цього не заперечують учасники процесу. З`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, на підставі допиту обвинуваченого, дослідження витягу з кримінального провадження №0000019 від 05.01.2023, протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 05.01.2023, заяви ОСОБА_4 про добровільну видачу документу, висновку судової товарознавчої експертизи №154/23-21 від 13.01.2023, постанови про визнання предмету речовим доказом від 05.01.2023, від 16.01.2023, від 25.01.2023, ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області про накладення арешту від 19.11.2022, від 23.01.2023, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Суд зважає на те, що обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення обвинуваченого до вчиненого, який вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, суд приходить до висновку, що покарання достатнє для перевиховання та виправлення обвинуваченого, а також для запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк, визначений в межах санкції передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України.

При цьому враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який вину визнав, наявність пом`якшуючих покарання обставин, відсутність обтяжуючих обставин, позитивну характеристику за місцем проживання, суд приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе без відбування покарання та про можливість звільнення його на підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного за цим вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки реальне відбуття покарання обвинуваченим не буде відповідати інтересам суспільства на даний час.

Відповідно до вимог ст. ст. 124, 126 КПК України, суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого процесуальні витрати у відшкодування вартості проведення судової експертизи, оскільки її проведення було зумовлено розслідуванням вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення.

Долю речових доказів в кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши відповідно до вимог ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речові докази в кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 63, 65-67, 75, 76, 185 КК України, ст. ст. 100, 124, 126, 174, 349 ч. 3, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання, у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком три роки.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави Україна процесуальні витрати в сумі 566,31 грн. у відшкодування вартості проведення криміналістичного дослідження в кримінальному провадженні.

Арешт накладений на майно ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області №127/1524/23 від 19.01.2023 та №127/653/23 від 23.01.2023 скасувати.

Речові докази в кримінальному провадженні №0000019, а саме:

- велосипед марки «Discovery» моделі «Bastion DD», сірого кольору, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили залишити останньому;

- специфікацію до договорів №12-144236 від 03.01.2023 на 1 арк., цифровий носій інформації із відеозаписом з магазину «АТБ», після набрання вироком законної сили залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1