УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000605 від 16.06.2023 за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 1111 КК України про накладення арешту на майно,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва звернувся слідчий ГСУ СБ України ОСОБА_3 з погодженим прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 клопотанням про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000605 від 16.06.2023.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_5 у період серпня-листопада 2022 року, обіймаючи посаду директора ТОВ «Агрофірма «Деметра-С», яке здійснює вирощування сільськогосподарських культур; оптову торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин тощо, діючи за попередньою змовою з іншими особами, зокрема з представниками Російської Федерації, тобто держави-агресора, її окупаційною владою, на виконання вказівок фактичного власника зазначеного суб`єкта господарювання - ОСОБА_6 , здійснював контроль за обліком зібраних працівниками ТОВ «Агрофірма «Деметра-С» сільськогосподарських культур, займався пошуком джерел збуту зібраної продукції, підшукував потенційних покупців з держави-агресора РФ, яким у взаємодії з незаконними органами влади реалізовував продукцію.

У зв`язку з викладеним, 16.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 1111 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

У подальшому рішенням слідчого від 24.05.2023 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено у розшук, здійснення якого доручено 4 управлінню ГУ «І» ДЗНД СБ України.

Керуючись викладеним, слідчий просив накласти арешт на належне підозрюваному ОСОБА_5 майно з метою подальшого забезпечення покарання у виді конфіскації майна.

У судове засідання слідчий не прибув, просив здійснити розгляд за його відсутності та задовольнити клопотання з наведених у ньому підстав.

У зв`язку з неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК фіксація за допомогою технічних засобів кримінального провадження у суді не здійснювалась.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про таке.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які у силу ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разі доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного ступеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання поставленого завдання.

Досліджуючи існування на момент розгляду клопотання про накладення арешту зазначених складових, слідчий суддя відмічає, що наданими стороною обвинувачення матеріалами достатньою мірою підтверджується наявність у діях ОСОБА_5 ознак інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 1111 КК України.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому порядку позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, підлягає конфіскації, як виду покарання.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

У силу ч.2 ст. 170 КПК арешт майна допускається серед іншого з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Для реалізації встановленої законом мети відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У силу санкції ч. 4 ст. 1111 КК України, за якою ОСОБА_5 оголошено підозру, суд у разі визнання його винуватим у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, може застосувати додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Крім того, ч.10,11 ст. 170 КПК визначено, що арешт накладається, зокрема, на рухоме та нерухоме майно з метою заборони або обмеження користування та розпорядження ним у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що його незастосування призведе до втрати, зникнення, псування або передачі такого майна.

Матеріалами клопотання доведено, що ОСОБА_5 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, майно, що належить підозрюваному, може підлягати конфіскації у разі застосування судом цього виду додаткового покарання, що свідчить про наявність підстав для задоволення клопотання слідчого.

Приймаючи до уваги наведене, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого здійснюється розслідування, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні підстави для застосування ініційованого слідчим заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись вимогами ст. 131, 132, 167, 168, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000605 від 16.06.2023 за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 1111 КК України арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований за клопотанням власника або володільця майна, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна.

Слідчий суддя ОСОБА_1