В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" вересня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000903 від 18.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гончариха Катеринопільського району Черкаської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, неодруженого, з середньою освітою, раніше судимого:

19 січня 2017 року вироком Богуславського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст.185, ч.1 ст.185, із застосуванням ст. 70, 75,76 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

06 липня 2017 року вироком Богуславського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, із застосуванням ст. 72 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, звільнений 28.10.2020 по хворобі на невідбуту частину покарання 7 місяців 24 дні;

03 жовтня 2022 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік;

14 жовтня 2022 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. 75 КК України, встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік;

06 лютого 2023 року вироком Богуславського районного суду Київської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановлено іспитовий строк на 2 роки;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

17 червня 2023 року, ОСОБА_3 , проходячи повз будинку № 7 по просп. Тичини, що в місті Києві, помітив на землі одну таблетку в блістері з наркотичним засобом - метадон (фенадон). Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_3 , будучи особою, що тривалий час вживає наркотичні засоби, підняв вказаний блістер з 1 таблеткою з наркотичним засобом - метадон (фенадон), роздивився його, та впевнившись, що дійсно в ньому міститься наркотичний засіб - метадон (фенадон), помістив до правої кишені штанів в які був одягнутий, де став незаконно зберігати при собі, для власного вживання, без мети збуту.

Того ж дня, тобто 17.06.2023 приблизно о 20 годині 00 хвилин, перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Тичини, 7, працівниками поліції виявлено ОСОБА_3 , який під час проведення огляду місця події, добровільно надав для вилучення одну таблетку в блістері з наркотичною речовиною - метадон (фенадон), масою 0, 022 г, яку ОСОБА_3 , зберігав при собі для подальшого особистого вживання, без мети збуту.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/111-23/31366-НЗПРАП від 25.07.2023:

1. Надана на експертизу одна таблетка білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

2. Надана на експертизу одна таблетка білого кольору містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон). Маса метадону (фенадону) в наданій таблетці становить 0, 022 г.

Метадон, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» «Список № 1 Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких обмежено» в «Таблиці І», є наркотичним засобом.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення. Пояснив, що 17 червня 2023 року приблизно о 20 год, перебуваючи за адресою: м. Київ, просп. Тичини, 7 знайшов блістер з 1 таблеткою наркотичного засобу - метадон (фенадон), який потім поклав до правої кишені штанів, щоб потім вжити. Після цього його одразу затримали працівники поліції. Щиро розкаюється у вчиненому.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин скоєння кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, має постійне місце проживання у м. Києві, раніше судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії нетяжких злочинів, думку державного обвинувача, особи винуватого, та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 2 ст. 309 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки перевиховання та виправлення ОСОБА_3 можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Згідно вироку Богуславського районного суду м. Києва від 06.02.2023, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, застосовано ст. 75 КК України та встановлено іспитовий строк на 2 роки.

Зважаючи на те, що дане кримінальне правопорушення ОСОБА_3 вчинив після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання, тому остаточне покарання ОСОБА_3 слід призначати за правилами, передбаченими ст. 71, 72 КК України, з урахуванням вироку Богуславського районного суду м. Києва від 06.02.2023.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Богуславського районного суду м. Києва від 06.02.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня його затримання в порядку виконання вироку.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме метадон масою 0,022 г, який поміщено до сейф пакету та передано до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП у м. Києві (квитанція № 04-00903) - знищити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи матеріалів речовин та виробів № СЕ-19/111-23/31366 - НЗПРАП від 25.07.2023 у розмірі 1 912 (одна тисяча дев`ятсот дванадцять) грн 00 коп.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1