КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/1334/2023 Головуючий у суді першої інстанції - ОСОБА_1
Категорія КК:ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач в апеляційній інстанції - ОСОБА_2
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду

в складі: головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Турки, Коломийського району, Івано-Франківської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.12.2009 за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 510 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2017 року ОСОБА_8 засуджено ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням, встановлено іспитовий строк 3 роки та покладено обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.12.2009, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 510 гривень, постановлено виконувати самостійно.

Вироком ОСОБА_8 визнано винним у тому, що 09.09.2016, близько 20 години 50 хвилин, він, знаходячись на площі Вокзальна, 1, в м. Києві, відкрито заволодів мобільним телефоном "Apple Iphone 5S" вартістю 7000 гривень, в якому була карта оператора мобільного зв`язку "Лайфсел", на рахунку якої знаходилися кошти в сумі 7 гривень, вихопивши його з рук потерпілої ОСОБА_9 . В результаті вказаних дій обвинуваченого потерпілій було спричинено матеріальну шкоду в сумі 7007 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор в кримінальному провадженні ОСОБА_10 просить скасувати вирок суду в частині призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання за ч.2 ст. 186 КК України у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі; відповідно до ст. 71 та ч.3 ст. 72 КК України вирок Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.12.2009, яким ОСОБА_8 засуджено за ч.3 ст. 185, ст. 69 КК України до штрафу в розмірі 510 гривень, виконувати самостійно.

На думку апелянта, судом безпідставно звільнено обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, оскільки він має непогашену судимість за вчинення злочину проти власності, був засуджений в 2009 році до покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу, який досі не сплатив. Не враховано також судом і те, що він вчинив новий злочин, які відноситься до категорії тяжких. Рішення про звільнення у вироку належним чином не мотивовано. Наявність у обвинуваченого дружини та дітей не підтверджується матеріалам провадження, а не перебування його на обліку у лікаря нарколога та задовільна характеристика за місцем проживання не є підставами для звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, пояснення обвинуваченого та захисника, які просили залишити вирок без зміни, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Винність обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та кваліфікація його дій за ч.2 ст. 186 КК України, доведена дослідженими судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України доказами і в апеляційній скарзі не заперечується.

При призначенні ОСОБА_8 покарання суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України і призначив покарання, вид та розмір якого відповідає вчиненому та особі обвинуваченого у виді 4 років позбавлення волі.

Однак, на думку колегії суддів, судом першої інстанції безпідставно застосовано ст. 75 КК України та звільнено обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вказаних вимог кримінального закону судом першої інстанції не дотримано.

Так, належним чином не враховані ступень тяжкості та фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, зокрема те, що ОСОБА_8 вчинив злочин, який відповідно ст. 12 КК України є тяжким, відкрите заволодіння майном відбулося у вечірній час доби і скоєно відносно жінки.

Крім того, ОСОБА_8 має непогашену судимість за вчинення тяжкого злочину проти власності. Вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14.12.2009 йому призначене покарання за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_8 ухилявся від явки до суду протягом 6 років, хоча знав про наявність апеляційної скарги на вирок першої інстанції, у зв`язку з чим був оголошений в розшук. Лише після затримання 14.06.2023, зі слів захисника, родичі обвинуваченого нібито сплатили штраф, призначений попереднім вироком. Однак даних, що підтверджують виконання покарання, стороною захисту не надано. ОСОБА_8 не зміг пояснити чому не сплатив штраф.

Зазначені обставини свідчать про небажання обвинуваченого ставати на шлях виправлення та не вчиняти нові злочини.

При прийнятті рішення про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням судом першої інстанції враховано його щире каяття, критичне ставлення до вчиненого та відсутність вимог потерпілої про відшкодування шкоди, оскільки мобільний телефон їй повернуто.

Однак, щире каяття враховано судом і при призначенні покарання у виді позбавлення волі в якості обставини, що пом`якшує покарання. А відшкодування завданої шкоди відбулося не у зв`язку з добровільним волевиявленням обвинуваченого.

Крім того, ОСОБА_8 , ухиляючись від явки в суд апеляційної інстанції, фактично ухилився від виконання вироку в частині встановлення йому іспитового строку з необхідністю дотримуватися покладених обов`язків.

Отже, на думку колегії суддів, рішення про звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням прийнято судом без належного врахування особи обвинуваченого і тяжкості злочину, тому суперечить вимогам ст. 75 КК України.

Виходячи з наведеного, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції на підставі ст. 413, ст. 420 КПК України підлягає скасуванню в частині призначення покарання зі звільненням від його відбування з випробуванням, внаслідок неправильного застосування кримінального закону, а саме ст. 75 КК України, із ухваленням апеляційним судом свого вироку.

При цьому остаточне покарання ОСОБА_8 повинно бути призначене на підставі ч.1 ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ч.3 ст. 72 КК України, оскільки відсутні дані про сплату ОСОБА_8 штрафу, що свідчить про його ухилення від відбування цього покарання.

Керуючись ст. 404, ст. 407, ст. 420, КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора в кримінальному провадженні ОСОБА_10 задовольнити частково.

Вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2017 року в частині призначення покарання ОСОБА_8 зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК України скасувати.

В цій частині ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71, ст. 72 КК України остаточне покарання ОСОБА_8 визначити за сукупністю вироків, шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутого покарання за вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 14 грудня 2009 року, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі та штрафу в розмірі 510 гривень, які виконувати самостійно.

Строк відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 обчислювати з 14.06.2023.

На підставі ч.4 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_8 з 13.09.2016 по 31.01.2017 зарахувати в строк відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок Солом`янського районного суду м. Києва від 31 січня 2017 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.

Вирок Київського апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяця з дня його проголошення, а засудженим, що перебуває під вартою, - в той же строк з дня отримання копії вироку.

Судді:

__________________ _________________ ___________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4