У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" квітня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2023 року, якою в межах кримінального провадження №0000503 від 21.12.2022 накладено арешт на майно.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2023 року накладено арешт на майно, вилучене 20.03.2023 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , а саме мобільного телефону та документів, перелік яких міститься в резолютивній частині оскаржуваної ухвали слідчого судді.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та доповнень до неї.

Апелянт просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000503.

В доповненнях до апеляційної скарги висловив вимоги про скасування ухвали слідчого судді через допущені істотні порушення вимог КПК.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Вважає, що рішення слідчого судді постановлено із порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що після виходу слідчого судді з нарадчої кімнати, а саме о 12:50, слідчий суддя без проголошення судового рішення одразу розпочав розгляд іншого провадження № 1-кс/490/2636/2923. Зазначає, що в обох провадженнях брав участь захисник ОСОБА_4 та його неявка під час оголошення судового рішення є технічно неможливою, так само як і проголошення судового рішення в повному обсязі за 20 секунд (перебування у нарадчій кімнаті та нібито оголошення повного тексту оскаржуваного рішення).

На думку апелянта, слідчим суддею клопотання про арешт майна розглянуто з порушенням строку, передбаченого КПК України. Зазначив, що клопотання про арешт майна вилученого під час обшуку та яке не зазначене в ухвалі суду про обшук, мало бути подане не пізніше наступного робочого дня - 21.03.2023, в той час як фактично було подане - 22.03.2023.

Посилаючись на вимоги ч.2 ст.168 КПК України захисник зазначає про те, що вилучення та арешт мобільного телефону є грубим порушенням норм процесуального закону. Стверджує, що вилучення реєстраційних документів на транспортні засоби унеможливлює використання транспортних засобів за їх призначенням. Накладення арешту на майно, яке використовується для провадження господарської діяльності не виправдовує такий ступінь втручання у права власників майна.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, слідчим проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000503 від 21.12.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28, ч.4 ст.111-1, ч.1 ст.111-2 КК України.

20.03.2023 слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, що було вилучено за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_5 .

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучене майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також з метою забезпечення збереження речових доказів.

Позиції провадження учасників судового.

Захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та прокурор подали заяви про розгляд апеляційної скарги без їх участі, що є підставою відповідно до ст. 406 КПК України для ухвалення рішення в порядку письмового провадження.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження і обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд встановив таке.

Згідно зі ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Вказані вимоги не дотримані слідчим суддею при прийнятті рішення.

Статтею 129 Конституції України визначено основні засади здійснення судочинства, однією з яких є гласність судового процесу.

Відповідно до ч.7 ст.27, ч. 1 ст. 376 КПК України судове рішення проголошується прилюдно негайно після виходу суду з нарадчої кімнати.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що слідчим суддею залишено поза увагою вимоги ч.2 ст. 376 КПК України і положення п. 24 ч.1 ст.3 КПК України, відповідно до яких, якщо складання судового рішення у формі ухвали вимагає значного часу, суд має право обмежитися складанням і оголошенням його резолютивної частини з подальшим оголошенням учасникам судового розгляду повного тексту ухвали (складеного не пізніше п`яти діб з дня оголошення резолютивної частини).

Тобто, розгляд матеріалів повинен закінчуватися саме проголошенням прийнятого рішення, і проголошення рішення є обов`язковою дією для суду.

З матеріалів судового провадження вбачається, що судовий розгляд відбувся 24 березня 2023 року, судове засідання розпочато о 12:42:46 та згідно журналу судового засідання, 12:50:01 слідчий суддя видалився до нарадчої кімнати.

Однак, дані журналу судового засідання не збігаються з даними відеозапису судового засідання у даному судовому провадженні, на якому не зафіксовано видалення слідчого судді до нарадчої кімнати.

В матеріалах провадження наявна довідка секретаря судового засідання, з якої слідує, що у зв`язку із неприбуттям всіх учасників судового провадження, оголошення тексту судового рішення не здійснювалось.

Колегія суддів зауважує, що у цій довідці не зазначено інформації щодо дати та часу її складання, не зафіксовано відомостей щодо дати та часу виходу слідчого судді з нарадчої кімнати.

Разом з тим, є неспростованими доводи апелянта про те, що слідчий суддя взагалі не перебував у нарадчій кімнаті та не проголошував учасникам судового провадження тексту оскаржуваного рішення, оскільки згідно наданої до апеляційної скарги копії журналу судового засідання у іншому провадженні за участю тих же учасників судового провадження (№490/1816/23), зокрема, захисника ОСОБА_4 , розгляд наступного судового провадження розпочався о 12:50, тобто у той час, коли згідно даним журналу судового засідання слідчий суддя у даному провадженні перебував у нарадчій кімнаті.

За наведених обставин, апеляційний суд констатує про допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону при ухваленні оскаржуваного рішення, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно вимог ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 9 КПК України та допущення слідчим суддею істотних порушень вимог кримінального процесуального закону та порушення загальних засад кримінального провадження - гласності і відкритості судового провадження, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

За такого, апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, оскільки містять вимогу про скасування ухвали слідчого судді, проте з інших підстав, ніж просив апелянт.

У зв`язку із скасуванням ухвали слідчого судді з процесуальних підстав, судом апеляційної інстанції не перевіряються інші доводи апеляційної скарги захисника, які підлягають перевірці при новому судовому розгляді.

Керуючись ст. 406, 407 ч. 3, 409, 422, 424, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваних ОСОБА_5 та ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 березня 2023 року, якою в межах кримінального провадження №0000503 від 21.12.2022 накладено арешт на майно, скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3