ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 21-з/803/58/23 Справа № 0427/4608/2012 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

19 липня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 про виправлення описки в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року, постановленої за результатом розгляду апеляційної скарги прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури на виправдувальний вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року ОСОБА_7 в пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України визнано невинним і виправдано за відсутністю в його діях складу злочинів. Вирішено питання щодо речових доказів.

Не погодившись із таким судовим рішенням прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив виправдувальний вирок Новомосковського міськрайонного суду від 28 лютого 2022 року відносно ОСОБА_7 - скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, що вплинуло на незаконність вирішення питання про виправдання ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369 КК України (в редакції Закону №3207-VІ від 07 квітня 2011 року) та направити справу до суду першої інстанції на новий розгляд в іншому складі суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року вищевказану апеляційну скаргу прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури було залишено без задоволення, а виправдувальний вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України - залишено без змін.

18 квітня 2023 року від адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 надійшла заява про виправлення описки в ухвалі Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року, відповідно до змісту якої адвокат вказує на те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 розглядалось судами першої та апеляційної інстанцій за правилами КПК України в редакції 1960 року, проте, в мотивувальній частині свого рішення суд апеляційної інстанції помилково послався на положення ст. ст. 404, 407, 409, 412, 370, 94, 374 КПК України в редакції 2012 року. З огляду на це, адвокат просить виправити описку в мотивувальній частині ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року відносно ОСОБА_7 , виправданого за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України, зазначивши замість ст. ст. 2, 404, 407, 409, 412, 419, 370, 94, 374 КПК України в редакції 2012 року, релевантні статті КПК України в редакції 1960 року.

Ознайомившись з клопотанням адвоката виправданого, колегія суддів приходить до висновку про його обґрунтованість та необхідність задоволення, з огляду на наступне.

Положеннями ст. 409 КПК України (в редакції 1960 року) передбачено, що питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку, вирішуються судом, який постановив вирок. Крім питань, прямо зазначених у законі, суди мають право вирішувати й інші питання, що виникають при виконанні вироку, за наявності в ньому недоліків, а саме: усунення описок, коли вони очевидні і виправлення їх не стосується суті вироку і не тягне погіршення становища засудженого.

Так, судом апеляційної інстанції було встановлено, що при викладенні мотивувальної частини ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року, колегія суддів посилалась на ст. ст. 2, 94, 370, 374, 404, 407, 409, 412, 419 КПК України (в редакції 2012 року), якими передбачено, наступне.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є, зокрема, неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Істотними є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно переглянути справу і ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Вирок суду повинен бути, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

В мотивувальній частині вироку у разі визнання особи виправданою зазначається: формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

Завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

При цьому, як вбачається із матеріалів кримінального провадження справа 0427/4608/2012 розглядалась як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції за нормами КПК України в редакції 1960 року, проте, викладаючи мотивувальну частину ухвали від 08 серпня 2022 року, суд апеляційної інстанції помилково послався на норми КПК України в редакції 2012 року, що визначають повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційних скарг та містять вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а також, дотримання судом першої інстанції вимог щодо порядку оцінки і дослідження доказів.

В свою чергу, відповідними та аналогічними за своїм змістом та вимогами нормам ст. ст. 2, 94, 370, 374, 404, 409, 412, КПК України (в редакції 2012 року) є норми ст. ст. 365, 367, 370, 323, 67, 2, 334 КПК України (в редакції 1960 року).

Так, нормами ст. ст. 365, 367, 370, 323, 67, 2, 334 КПК України (в редакції 1960 року) передбачено наступне.

Вирок, ухвала чи постанова суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляції.

Підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в апеляційному суді є: однобічність або неповнота судового слідства; невідповідність висновків суду, викладених у вироку (постанові), фактичним обставинам справи, істотне порушення кримінально-процесуального закону.

Істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.

Вирок суду повинен бути законним і обґрунтованим. Суд обґрунтовує вирок лише на тих доказів, які були розглянуті в судовому засіданні. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази для суду, прокурора, слідчого і особи, яка провадить дізнання, не мають наперед встановленої сили.

Завданнями кримінального судочинства є охорона прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб, які беруть в ньому участь, а також швидке і повне розкриття злочинів, викриття винних та забезпечення правильного застосування Закону з тим, щоб кожний, хто вчинив злочин, був притягнутий до відповідальності і жоден невинний не був покараний.

Мотивувальна частина виправдувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення, яке пред`явлене підсудному і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання підсудного з зазначенням мотивів,з яких суд відкидає докази обвинувачення. Не допускається включення у вирок формулювань, які ставлять під сумнів невинність виправданого.

Положенням ст. ст. 407, 419 КПК України (в редакції 2021 року), які були зазначені судом апеляційної інстанції наприкінці судового рішення, в часині "Керуючись...", повністю відповідають положення ст. ст. 366, 377 КПК України (в редакції 1960 року).

Таким чином, з огляду на викладене, оскільки виправлення вказаних, очевидних, помилок, допущених судом апеляційної інстанції при викладі мотивувальної частини ухвали від 08 серпня 2022 року не стосується суті ухвали, не впливає на висновки колегії суддів щодо обґрунтованості та законності виправдувального вироку суду першої інстанції, і не тягне погіршення становища виправданої особи, суд апеляційної інстанції вважає за можливе виправити дані помилки та замість помилково вказаних ст. ст. 2, 94, 370, 374, 404, 407, 409, 412, 419 КПК України (в редакції 2012 року) вважати вірними, аналогічні за змістом, ст. ст. 365, 367, 370, 323, 67, 2, 334, 366, 377 КПК України (в редакції 1960 року).

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 409, 411 КПК України (в редакції 1960 року), апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Описку в мотивувальній частині ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року, постановленої за результатом розгляду апеляційної скарги прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури на виправдувальний вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України - виправити.

В мотивувальній частині ухвали Дніпровського апеляційного суду від 08 серпня 2022 року, постановленої за результатом розгляду апеляційної скарги прокурора Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської обласної прокуратури на виправдувальний вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року відносно ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 27 ч. 4 ст. 369, ч. 1 ст. 190 КК України - замість помилково вказаних норм ст. ст. 2, 94, 370, 374, 404, 407, 409, 412, 419 КПК України (в редакції 2012 року) вважати вірними, аналогічні за своїм змістом, норми ст. ст. 365, 367, 370, 323, 67, 2, 334, 366, 377 КПК України (в редакції 1960 року).

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку, протягом одного місяця.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4