Провадження №11-сс/801/374/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

з секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці судове провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2023, якою залишено без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби щодо ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України,

в с т а н о в и в :

Цією ухвалою залишено без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби щодо ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, слідчий суддя вказав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби є занадто м`яким в даному конкретному випадку. Прокурором в ході розгляду даного клопотання не доведено, що вказані в клопотанні ризики, є достатніми для переконання, що жоден із більш жорстких запобіжних заходів в даному конкретному випадку є недоцільними і саме домашній арешт в певний період доби може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 не погодився з судовим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2023, постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково, обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати житло, в якому він проживає за адресою: АДРЕСА_1 в період з 22.00 год до 5.00 год кожної доби строком на два місяці.

Захисник вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання порушив засади диспозитивності, вказавши в ухвалі, що запобіжний захід у виді домашнього арешту, про обрання якого клопотав слідчий, є занадто м`яким, тим самим зобов`язуючи сторону обвинувачення звернутись до суду з клопотання про обрання більш тяжкого запобіжного заходу.

Прокурор також подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого і обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати житло, в якому від проживає, в період з 21.00 по 07.00 години кожної доби строком до 21.08.2023 та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. Ухвалу слідчого судді прокурор вважає незаконною, адже встановивши наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 в інкримінованому йому злочині та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, судом не застосовано щодо нього запобіжного заходу.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи прокурора, підозрюваного та захисника на підтримку своїх апеляційних скарг, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання спробам переховування від органів слідства та суду, знищення чи спотворення речей чи документів, незаконного впливу на інших осіб, перешкоджання кримінальному провадженню, вчиненню інших правопорушень. Підставою ж застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищезазначені дії.

Вирішуючи питання про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчий суддя враховував, що він має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні двох дітей, раніше не судимий.

З огляду на тяжкість кримінального правопорушення, а також обставини та наслідки кримінального правопорушення, внаслідок якого завдано шкоду державі у розмірі 42 млн. грн, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що по кримінальному провадженню існує обґрунтований ризик, що підозрюваний ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності та, відповідно, покарання за кримінальне правопорушення, що в свою чергу свідчить про підвищену суспільну небезпечність останнього.

При цьому слідчий суддя вважав, що запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби є занадто м`яким в даному конкретному випадку, а прокурором не доведено, що жоден із більш жорстких запобіжних заходів є недоцільними і саме домашній арешт в певний період доби може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу, суд зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування до нього такого запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні слідчого.

В матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240КК України, за ознаками порушення встановлених правил використання надр, які створили небезпеку для довкілля, а також незаконне видобування корисних копалин місцевого значення у великому розмірі службовою особою з використанням службового становища. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення доведена слідчим та не викликає сумнівів.

Також слідчим та прокурором доведено існування ризиків, передбачених ст. 177 ККП України, а саме можливість переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування/суду з огляду на загрозу реальної міри покарання.

Відповідно до ч. 3 ст. 175 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено обов`язок слідчого чи прокурора доводити недоцільність застосування більш жорстких запобіжних заходів, а слідчому судді чи суду обирати суворіший запобіжний захід ніж вважає за доцільне сторона обвинувачення.

Таким чином колегія суддів переконана, що слідчий суддя в даному випадку вийшов за межі своїх повноважень.

Зі змісту ст. 181 КПК України слідує, що домашній арешт, як вид запобіжного заходу, може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_7 , характер інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів вважає за необхідне застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби в покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, адже саме цей запобіжний захід буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та сприятиме виконанню завдань, які має досягти орган досудового розслідування.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_7 та прокурора ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.06.2023, якою відмовлено в застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , скасувати.

Задовольнити клопотання старшого слідчого СУ ГУНП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 .

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Вінниця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, що полягає у забороні залишати житло, в якому від проживає за адресою: АДРЕСА_1 в період з 21.00 по 07.00 години кожної доби строком до 21.08.2023.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

1.прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3.утримуватися від спілкування з особами, які є свідками у даному кримінальному провадженні;

4.здати на зберігання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України до міграційної служби.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4