ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року Чорнобаївський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі в суду в смт Чорнобай кримінальне провадження №0000524, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 квітня 2023 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Черкаси Черкаської області, громадянина України, зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, інвалідом, депутатом чи учасником бойових дій не являється, на утриманні має малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого -

- у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,-

учасники кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

захисник - ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

18 квітня 2023 року близько 14 години 30 хвилин, ОСОБА_3 в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, неодноразово продовженого Указами Президента України і триваючого на час вказаної дати, вирішив стати на злочинний шлях, та незаконно збагатитися за рахунок інших осіб, діяв умисно, за заздалегідь розробленим злочинним планом.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 18 квітня 2023 року близько 14 години 30 хвилин, з корисливих мотивів та з метою власного незаконного збагачення, перебуваючи на посаді підсобного робочого у будівельній бригаді, знаходячись на робочому місці в СТОВ «Україна», на полі № НОМЕР_2 , в адміністративних межах с. Новоукраїнка, Чорнобаївської ОТГ, Золотоніського району, Черкаської області, перебуваючи біля причепа, на якому знаходилися поліпропіленові мішки з насінням люцерни, для засівання поля № 13, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, доводячи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення зерна люцерни до кінця, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечних характер свого діяння, діючи таємно викрав з причепу два мішка з насінням люцерни, вагою 32 кг, вартість яких, згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи №СЕ - 19/124-23/5132-ТВ від 08 травня 2023 року, становить 6186,56 грн., та в подальшому самостійно переніс їх до автомобіля марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_3 , що перебуває у тимчасовому користуванні в ОСОБА_3 , який знаходився біля вказаного поля, в адміністративних межах с. Новоукраїнка, Чорнобаївської ОТГ Золотоніського району, Черкаської області, але свій злочинний намір не довів до кінця по незалежним від нього причинам, оскільки був виявлений директором СТОВ « Україна» ОСОБА_9 .

Суд визнає доведеним наведене формулювання обвинувачення та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, а саме як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

У даному кримінальному провадженні 17 травня 2023 року між прокурором

ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника

ОСОБА_8 укладено угоду про визнання винуватості згідно з вимогами ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Відповідно до змісту угоди про визнання винуватості прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і кваліфікації дій за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з угодою про визнання винуватості обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4

ст. 185 КК України, в обсязі згідно врученого йому обвинувального акту, і зобов`язався: у разі виявлення надати інформацію до територіального відділення поліції про вчинення іншими особами кримінальних правопорушень, а також співпрацювати з поліцією у викритті відповідних кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою.

Сторони угоди про визнання винуватості також погодились на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, зурахуванням ст. 68 КК України, на строк 5 років; на підставі ст. 75 КК України сторони погодили обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання звільнити з випробуванням та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Представник потерпілого СТОВ «Україна» - ОСОБА_9 , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути кримінальне провадження без його участі, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував, цивільний позов заявляти не буде, будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Інші учасники судового процесу висловили свою позицію про можливість розгляду кримінального провадження за відсутності представника потерпілого.

Судом, з врахуванням вказаних обставин та думки учасників судового засідання, визнано можливим розгляд кримінального провадження за відсутності представника потерпілого.

Прокурор ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_3 узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, в обсязі висунутого обвинувачення, підтвердив добровільність підписання ним угоди.

Захисник ОСОБА_8 також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, вивчивши угоду про визнання винуватості, суд приходить наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Як визначено ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.

При цьому угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обвинувачений підтвердив суду, що він беззаперечно визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, за викладених в обвинувальному акті обставин.

Головуючим роз`яснені обвинуваченому наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, права, передбачені ст. 474 КПК України.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, представник потерпілого СТОВ «Україна» ОСОБА_9 проти укладення угоди не заперечував (наявна письмова заява).

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід під час досудового розслідування до обвинуваченого не застосовувався.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз в розмірі 1912,00 грн.

Питання щодо речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 17 травня 2023 року, укладену між прокурором ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Покласти на ОСОБА_3 згідно з п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, передбачені ч.ч. 1 і 5 ст. 476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1912,00 грн.

Речові докази, а саме:

- 32 кг насіння люцерни, яке передано на зберігання представнику потерпілого СТОВ «України» ОСОБА_9 - залишити СТОВ «Україна»;

- оригінал накладної № 359 від 18.04.2023, який зберігається в матеріалах кримінального провадження №0000524 - залишити при матеріалах кримінального провадження;

- сейф пакет SUD 1033919 з паперовим конвертом НПУ з насінням люцерни, який знаходиться в кімнаті речових доказів Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області - знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Черкаського апеляційного суду через Чорнобаївський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору, та направити представнику потерпілого.

Суддя ОСОБА_1