БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №497/454/23
Провадження №1-кс/497/487/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт вилученого майна

06.07.2023 року м. Болград

Слідчий суддя Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград клопотання слідчого Відділення № 2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області про арешт вилученого майна,

ВСТАНОВИВ:

06.07.2023 року на адресу суду через канцелярію надійшло клопотання слідчого Відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області, капітана поліції ОСОБА_3 погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна в зв`язку з досудовим розслідуванням по кримінальному провадженню №0000145 від 06.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 06.03.2023 в проміжок часу з 02:30 години до 03:00 години, невстановлена особа, діючи в умовах воєнного стану, проникла в домоволодіння АДРЕСА_1 , звідки таємно викрала грошові кошти та інше майно, що належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.06.2023 від потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшла заява про надання дозволу на тимчасовий доступ до реєстратору Dahua, який здійснює запис, зберігання та відтворення відеоінформації камер відео спостереження, встановлених на території подвір`я за місцем його мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , для вилучення необхідних фрагментів відеозапису.

05.07.2023 в ході тимчасового доступу до відео реєстратору Dahua, вилучено файл з назвою «видео 1» розміром 1,58 МБ та файл назвою «видео 2» розміром 2,40 МБ, які перекопійовано на цифровий носій марки «Axent» СD-R 700 МB, 80 min, 52 x, який упаковано у паперовий конверт та опечатаний печатками № 1.

05.07.2023 постановою слідчого тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами та залучене до матеріалів кримінального провадження.

Слідчий та прокурор у судове засідання не прибули, на адресу суду надіслали заяви про розгляд клопотання без їх участі (а.с.13, 14).

Розглянувши матеріали поданого клопотання та матеріали кримінального провадження, обставини та підстави наведені в клопотанні, суд вважає, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню на підставі наступного.

Судом встановлено, що групою слідчих Відділення № 2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні № 0000145 від 06.03.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за фактом таємного викрадення грошових коштів та майна, що належить ОСОБА_5 (а.с.2).

12.06.2023 від потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надійшла заява про надання дозволу на тимчасовий доступ до реєстратору Dahua, який здійснює запис, зберігання та відтворення відеоінформації камер відео спостереження, встановлених на території подвір`я за місцем його мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , для вилучення необхідних фрагментів відеозапис (а.с.8).

05.07.2023 в ході тимчасового доступу до відео реєстратору Dahua, вилучено файл назвою «видео 1» розміром 1,58 МБ та файл назвою «видео 2» розміром 2,40 МБ, які перекопійовано на цифровий носій марки «Axent» СD-R 700 МB, 80 min, 52 x, про що було складено протокол тимчасового доступу до речей і документів від 05.07.2023 року (а.с.9)

05.07.2023 проведено огляд документу, в ході якого виявлено та вилучено: файл під назвою «видео 1» розміром 1,58 МБ та файл під назвою «видео 2» розміром 2,40 МБ, які зберігаються (записані) на цифровому носієві марки «Axent» СD-R 700 МB, 80 min, 52 x, який упаковано у паперовий конверт опечатаний печатками №1, про що було складено протокол огляду документу від 05.07.2023 року (а.с.11).

05.07.2023 постановою слідчого тимчасово вилучене майно визнано речовими доказами та залучене до матеріалів кримінального провадження (а.с.12).

Арешт майна є одним із таких заходів забезпечення кримінального провадження ст. 131 ч.2 п.7 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження [...].

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів [...].

Разом з тим, п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Так, частиною 11 статті 170 КПК України встановлено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом є речовими доказами по справі.

Аналіз вищенаведеного вказує, що діючим законодавством передбачений обов`язок, а не право слідчого надання доказів та доведення перед судом їх переконливості, оскільки під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються; та застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявності трьох необхідних ознак, необхідних для застосування заходів забезпечення кримінального провадження (ст.132 ч.3 КПК України).

Положеннями ст.171 КПК України встановлено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Положеннями частини 5 ст.171 КПК України визначено, що клопотання слідчого, прокурора про арешт вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Так згідно протоколу огляду документу від 05.07.2023 року слідчим було вилучено майно, згідно до переліку зазначеному у клопотанні слідчого та у самому протоколі, на яке слідчий просить накласти арешт (а.с.11).

05.07.2023 року слідчим було складено і погоджено з прокурором клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, та 06.07.2023 року передано до канцелярію суду, що підтверджується штемпелем з вхідним номером (а.с.15).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.115 КК України строки, встановлені цим Кодексом, обчислюються годинами, днями і місяцями. Строки можуть визначатися вказівкою на подію. При обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні строку днями строк закінчується о двадцять четвертій годині останнього дня строку.

Статтею 116 КПК України встановлено, що процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти [...].

Таким чином, слідчим дотримано вимоги ч.5 ст.171 КПК України.

Разом з цим, враховуючи, що наразі досудове розслідування триває не значний час, підозра жодній особі не повідомлена, орган досудового розслідування збирає докази, та здійснює перевірку всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а вилучене майно визнано речовими доказами в цьому кримінальному провадження, та з метою забезпечення його збереження є підстави для застосування арешту вилученого майна шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

На підставі зазначеного та з урахуванням розумності і співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, вважаю, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.98, 131, 132, 167, 170, 171, 173, 236 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №2 Слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 про арешт вилученого майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження, користування, знищення на вилучене майно на підставі протоколу огляду документу від 05.07.2023 року, в кримінальному провадженні №0000145 від 06.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України за результатами якого вилучено:

- файл з назвою «видео 1» розміром 1,58 МБ;

- файл з назвою «видео 2» розміром 2,40 МБ,

які зберігаються (записані) на цифровому носієві марки «Axent» СD-R 700 МB, 80 min, 52 x, який упаковано у паперовий конверт опечатаний печатками №1.

Місцем зберігання зазначеного майна визначити матеріали кримінального провадження №0000145 від 06.03.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти? на старшого слідчого Відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1