Провадження № 1-кс/592/5992/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0003570 від 13.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання, погоджене з прокурором, обґрунтовує тим, що здійснює досудове розслідування по факту крадіжки. Досудовим розслідуванням встановлено, що 12.09.2023 у період часу 11.00 год. до 14.00 год., під час дії воєнного стану на території України, невстановлена особа, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , де таємно протиправно з корисливих мотивів, шляхом підбору ключа проникла до квартири АДРЕСА_2 вищевказаного будинку, звідки викрала грошові кошти у сумі 370 000 грн., 10 100 доларів США, 6 250 Євро, 1 000 злотих, чим завдала ОСОБА_4 матеріального збитку в особливо великих розмірах. 12.09.2023 за адресою місця скоєння кримінального правопорушення: АДРЕСА_3 , проведено огляд місця події, в ході якого вилучено: 1) 9 слідів рук; 2) два циліндричні механізми замку; 3) рюкзак синього кольору, в якому знаходились грошові кошти; 4) слід взуття; 5) частина сліду взуття; 6) змив та контрольний змив з ноутбуку. У слідства є підстави вважати, що вилучено майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або може містити інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Тому слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

Вивчивши матеріали провадження, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Стаття 98 КПК України, передбачає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Отже, майно, на яке накладається арешт згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, повинне бути визнане доказом відповідно до вимог цього кодексу.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна, 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільний позов, 4) наслідки арешту майна для інших осіб, 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Надані слідчим матеріали провадження, протокол огляду місця події, у своїй сукупності вказують на те, що зазначені у клопотанні слідчого вилученідва циліндричні механізми замку та рюкзак синього кольору, в якому знаходились грошові кошти, відповідають критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а саме зберегли сліди злочину та можуть бути використані, як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Ураховуючи наведене у сукупності вбачається, що арешт необхідний для забезпечення збереження доказів. Слідчому вочевидь слід дослідити вилучене майно для чого потрібен певний час. Арешт вилученого певною мірою завдасть шкоди інтересам і правам володільцю майна, проте завдання арешту на даному етапі є виправданим заходом. З огляду на завдання кримінального провадження арешт є розумним і співмірним заходом. Кримінальне провадження потребує дослідження вилученого, а збереження доказів є необхідним.

Поряд з цим, не вбачається підстав для накладення арешту на сліди та змиви, так як ці речі не є майном в розумінні глави 17 КПК України, а є лише одним із способів фіксації чи отримання доказів. Більше того змиви та сліди самі по собі створені у результаті слідчої дії, а не вилучені як майно у певної особи.

Так, згідно вживаних понять, річчю є всякий об`єкт матеріального світу, що існує незалежно від його цінності і залучення в оборот. При цьому, майно - це матеріальні чи нематеріальні об`єкти (ресурси - для підприємства), які можуть виступати об`єктами власності (або об`єктами деяких інших майнових прав), здатні приносити дохід чи інші вигоди їх власнику.

Ураховуючи зазначене в частині накладення арешту на сліди та змиви слід відмовити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-173 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Накласти арешт на майно, яке було вилучене в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , а саме: 1) два циліндричні механізми замку; 2) рюкзак синього кольору, в якому знаходились грошові кошти.

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про арешт майна у частині арешту змивів та слідів.

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1