печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про накладення грошового стягнення

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання сторони кримінального провадження - старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про накладення грошового стягнення на підозрюваного ОСОБА_5 , який не з`явився без поважних причин за викликом слідчого, для участі у допиті, у кримінальному провадженні № 0000020.

Зі змісту та матеріалів клопотання вбачається, що Управлінням з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013 - 2014 роках, Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000020 від 05.02.2014 за підозрою колишнього слідчого Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 2 ст. 28, ст. 340 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи призначений наказом начальника Головного управління МВС України в м. Києві від 17.05.2013 за № 347 о/с на посаду слідчого слідчого відділення 2-го відділу міліції (з обслуговування житлового масиву «Троєщина») Деснянського районного управління ГУ МВС України в м. Києві, маючи спеціальне звання - «сержант міліції», згідно зі статтею 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993, будучи працівником правоохоронного органу, на якого відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України від 28.06.1996, ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про міліцію» від 20.12.1990 покладено обов`язки діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України, та являючись представником влади і службовою особою, обґрунтовано підозрюється у вчиненні 18 та 19 лютого 2014 року вказаних кримінальних правопорушень за таких обставин.

Починаючи з 22.11.2013 в м. Києві на майдані Незалежності розпочалися безстрокові збори, мітинги, вуличні походи і демонстрації громадян на підтримку європейського вектора зовнішньої політики України, а з часом, після неправомірного застосування до них працівниками правоохоронних органів фізичного насильства і спеціальних засобів, - також з вимогами щодо припинення свавілля правоохоронних органів та зміни чинної на той час влади.

Водночас вищі посадові особи держави, бажаючи якнайдовше зберегти владні повноваження та припинити будь-які масові збори, мітинги, вуличні походи та демонстрації, оскільки такі масові заходи ставили під загрозу їх перебування при владі, вирішили вчинити протиправні дії стосовно їхніх активних учасників шляхом застосування фізичного насильства, зброї та спеціальних засобів до мітингувальників, їх затримання, застосування запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою з метою тимчасової фізичної ізоляції та залякування у вказаний спосіб інших учасників заходів протесту, а також змусити відмовитись брати надалі в них участь.

З метою безперешкодної реалізації своїх злочинних намірів вищі посадові особи держави залучили до їх виконання підлеглих службових осіб правоохоронних органів, а також органи судової влади.

Зокрема, у січні 2014 року в м. Києві не встановленими наразі службовими особами з числа керівництва МВС України була надана незаконна вказівка працівникам ДПС УДАІ ГУ МВС України в м. Києві, спецпідрозділу ПМОП «Беркут», військовослужбовцям внутрішніх військ та іншим, затримувати громадян, причетних до участі у масових мирних акціях протесту, примусово доставляти їх до районних управлінь ГУ МВС України у м. Києві.

Слідчі районних управлінь ГУ МВС України в м. Києві та Київській області, у тому числі Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, за невстановлених обставин отримали усну вказівку в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000367 від 18.02.2014 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, яке було розпочато слідчим управлінням ГУ МВС України, незаконно затримувати осіб, які могли брати або брали участь у мирних акціях протесту, складати протоколи про їх затримання, а також складати та вручати письмові повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, після чого безпідставно ініціювати перед судом питання про застосування до завідомо невинних учасників мирних акцій протесту запобіжних заходів, передусім найбільш суворого - тримання під вартою.

У такий спосіб у січні 2014 року був задіяний злочинний механізм силового придушення будь-яких зборів, мітингів та інших мирних акцій протесту громадян проти існуючої на той час влади під керівництвом екс-президента ОСОБА_7 .

З метою реалізації вказаних засобів стримування та придушення мирних акцій 18.02.2014 приблизно в 16 год. 00 хв., ОСОБА_8 , будучи випадковим перехожим на перехресті вулиць Грушевського та Хрещатик в м. Києві, був незаконно затриманий невстановленими досудовим розслідуванням працівниками спецпідрозділу «Беркут» у кількості 3-4 осіб та переданий співробітникам ПКСМ ГУ МВС України в м. Києві. При цьому затриманню ОСОБА_8 передувало застосування насильства, а саме 15-20 ударів гумовими кийками по правій стороні тіла.

В подальшому, 18.02.2014 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не раніше 21 год 15 хв., ОСОБА_8 доставлено до Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 9-Б, під юрисдикцією якого не перебувало місце нібито вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, тобто усупереч ст. 218 КПК України

При цьому того ж дня, 18.02.2014, не встановленими слідством особами з числа керівників Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві та прокуратури м. Києва доведено до відома слідчого СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 явно незаконну вказівку про необхідність затримання і притягнення завідомо невинного учасника мирних акцій протесту до кримінальної відповідальності та подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 , який здійснював повноваження слідчого у кримінальному провадженні № 0000367, враховуючи наявні у нього службові та процесуальні повноваження, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, погодився вчинити такі незаконні дії.

На виконання зазначеного заздалегідь узгодженого спільного плану дій, розуміючи та підтримуючи очевидно цілеспрямовану стратегію органів державної влади щодо припинення та подальшого стримування учасників мирних акцій протесту, переслідуючи при цьому особисті інтереси, а саме бажання заручитися підтримкою існуючої на той час влади, показати себе виконавським працівником та прихильником політики екс-президента ОСОБА_7 , з метою перешкоджання проведенню зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій та їх припинення шляхом затримання та в подальшому застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно їх учасників та інших осіб, у такий спосіб залякуючи і спонукаючи відмовитися від подальшої участі в них, слідчий Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 о 23 год 40 хв 18.02.2014 в приміщенні Деснянського райуправління міліції за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 9-Б, діючи умисно, порушуючи вимоги ст. ст. 9, 208 КПК України, отримавши від не встановлених слідством осіб з числа керівництва Деснянського РУ ГУ МВС України у м. Києві витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні № 0000367 від 18.02.2014 та рапорт оперативного чергового Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_9 , склав протокол затримання ОСОБА_10 як особи, підозрюваної у вчиненні злочину, до якого вніс завідомо неправдиві відомості про те, що його затримано нібито під час вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, а також, що очевидці, у тому числі потерпілі, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин, хоча будь-яких достатніх та належних фактичних даних про причетність ОСОБА_8 до організації масових заворушень, що супроводжувалися насильством над особою, погромами, підпалами, знищенням майна, захопленням будівель або споруд, опором представникам влади із застосуванням зброї або інших предметів, які використовувалися як зброя, а також його активної участі у масових заворушеннях, у матеріалах кримінального провадження на час затримання не містилося і в ході подальшого досудового розслідування не встановлено.

Підписавши завідомо неправдивий документ ? протокол про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, слідчий ОСОБА_5 надав йому статусу офіційного документа, який засвідчив факт, що має юридичне значення, і змінив правовідносини, оскільки з моменту затримання ОСОБА_8 набув статусу підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, і став учасником кримінального провадження.

У такий спосіб слідчий ОСОБА_5 створив штучні докази вини ОСОБА_8 у вчиненні особливо тяжкого злочину, які необхідні були для подальшого притягнення його до кримінальної відповідальності.

В подальшому, реалізуючи злочинний намір, спрямований на притягнення завідомо невинної особи до кримінальної відповідальності, ОСОБА_5 19.02.2014 у невстановлений слідством час, перебуваючи в адміністративній будівлі Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 9-Б, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, формально діючи в межах повноважень слідчого у кримінальному провадженні № 0000367 за фактом вчинення масових заворушень у м. Києві за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, всупереч вимог ст. 9 КПК України щодо обов`язку слідчого всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження та забезпечити прийняття законних процесуальних рішень та ч. 1 ст. 276 КПК України, згідно з якою повідомлення про підозру здійснюється у випадках затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, використовуючи отриманий від невстановленої досудовим розслідуванням особи шаблон (взірець) письмового повідомлення про підозру, склав у вказаному кримінальному провадженні письмове повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, яке містило загальні формулювання щодо подій які відбувались в центральній частині міста Києва, та фактично не містило індивідуалізованих по відношенню до ОСОБА_8 відомостей, щодо фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрювався, щодо часу, місця, способу його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру.

Склавши повідомлення про підозру, слідчий ОСОБА_5 достовірно знав та чітко усвідомлював, що обставини, вказані ним у повідомленні про підозру не відповідають наявним у нього матеріалам кримінального провадження і він притягує до кримінальної відповідальності завідомо невинного ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 294 КК України, проте підписав зазначений документ.

Доводячи свій злочинний умисел до завершення, слідчий СВ Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 19.02.2014, у невстановлений слідством час, діючи за попередньою змовою групою осіб, особисто надав складене ним письмове повідомлення про підозру на погодження процесуальному керівнику - старшому прокурору відділу прокуратури м. Києва ОСОБА_11 , який у свою чергу його погодив.

Діючи у такий спосіб, слідчий ОСОБА_5 , 19.02.2014 у невстановлений слідством час у приміщенні Деснянського РУ ГУ МВС України в м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Драйзера, 9-Б, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 3 КПК України притягнув ОСОБА_8 , як завідомо невинного до кримінальної відповідальності за вчинення особливо тяжкого злочину.

У вчиненні вказаних злочинів обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

04.04.2023 здійснено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 371; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 372; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366; ч. 2 ст. 28, ст. 340 Кримінального кодексу України у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, підозрюваний, зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

04.04.2023 підозрюваному ОСОБА_5 скеровано засобами телефонного зв`язку повістку про виклик з вимогою прибути до слідчого ДБР ОСОБА_6 на 12.00 годину 07.04.2023 для допиту в якості підозрюваного.

В свою чергу підозрюваний ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомлений та достеменно знаючи про виклик, за повісткою про виклик не прибув, заявив безпідставне клопотання від 06.04.2023 про перенесення слідчої дії на іншу дату, не вказуючи при цьому жодну з поважних причин неприбуття особи на виклик відповідно до ст. 138 КПК України.

Аналогічним чином підозрюваний ОСОБА_12 , будучи неодноразово викликаний з вимогою прибути до слідчого ОСОБА_6 (в тому числі шляхом скерування листа на місце роботи підозрюваного - Деснянське УП ГУНП в м. Києві), а саме: на 11.04.2023 о 15.00 годині, на 14.04.2023 о 10.00 годині, на 17.04.2023 о 10.00 годині для участі у слідчій дії (допит в якості підозрюваного), жодного разу не явився, про причини неявки не повідомив.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили, вказавши, що повідомляли слідчого про неможливість прибуття на виклик надавши як доказ клопотання від 06.04.2023, 10.04.2023, витяг з наказу від 27.03.2023, довідку від 25.04.2023.

Частиною 1 статті 146 КПК України передбачено, що про час та місце розгляду клопотання повідомляється службова особа, яка його внесла, та особа, на яку може бути накладено грошове стягнення, проте їх неприбуття не перешкоджає розгляду питання.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши обґрунтування прокурора, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступного висновку.

Кримінальним процесуальним законодавством передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 144 КПК України грошове стягнення може бути накладено на учасників кримінального провадження у випадках та розмірах, передбачених цим Кодексом, за невиконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 139, ч. 3 ст. 146 КПК України грошове стягнення може бути накладено на підозрюваного у разі неявки без поважних причин або неповідомлення про причини свого неприбуття, але лише за умови його виклику у встановленому КПК порядку, зокрема, за наявності підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом.

Так, кримінальним процесуальним законодавством визначено порядок здійснення виклику у кримінальному провадженні, який регламентований статтею 135 КПК України, яким окрім іншого передбачено, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Згідно ст. 146 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що особа не виконала покладений на неї процесуальний обов`язок без поважних причин, накладає на неї грошове стягнення.

Виходячи з встановлених обставин, засад змагальності та диспозитивності кримінального процесу, приходить до висновку про відсутність підстав згідно ст.ст.132, 144, 146 КПК України для накладення грошового стягнення на підозрюваного ОСОБА_5 .

Разом з тим зауважує, що створення учасниками кримінального провадження штучних перешкод для здійснення стороною обвинувачення своїх повноважень, передбачених КПК України, тягне за собою передбачену законом відповідальність.

На підставі викладеного та керуючись ст. 135, 139, 144-146, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу Управління з розслідування злочинів, вчинених у зв`язку із масовими протестами у 2013-2014 роках, Державного бюро розслідувань ОСОБА_6 про накладення грошового стягнення - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1