Справа № 754/9556/23
У Х В А Л А

Іменем України

20 липня 2023 року Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний піріод доби підозрюваній: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянці України, з середньо-спеціальною освітою, не заміжньої, не працюючої, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 13.07.2023 року звернувся до суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби підозрюваній ОСОБА_6 , а саме, з 22:00 год до 07:00 год ранку.

Обґрунтовуючи клопотання адвокат зазначає, що ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2023 року застосовано до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На час подання клопотання про зміну запобіжного заходу сторона захисту вважає, що наразі відсутні підстави для тривалого тримання під вартою підозрюваної та слідчим суддею при обранні запобіжного заходу не було враховано, що ризики, передбачені ст. 177 КПК Укрїни відсутні і стороною обвинувачення не доведені. У клопотанні про обрання запобіжного заходу взагалі не доведено мети застосування будь-якого запобіжного заходу, що дає змогу застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаного із триманням під вартою - домашній арешт в нічний час.

У судовому засіданні підозрювана не оспорювала події та факти досудового розслідування та просила обрати їй запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час. Вину визнає частково, що зберігала амфітамін для власного вживання.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 вважає, що підозрюваній ОСОБА_6 необхідно змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у певний період доби, а також просить слідчого суддю при винесенні рішення врахувати особу підозрюваної, а саме, те, що раніше не судима, наявність місця реєстрації в м. Ізяслав, має на утриманні непрацездатну, тяжкохвору після інсульту матір, рідний брат змик безвісті, до затримання мала тимчасові підробітки з продажу антикваріату, тому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 подане клопотання підтримав та просив задовольнити з наведених в ньому підстав.

Підозрювана підтримала думку свого захисника, та просить задовольнити клопотання.

Прокурор просив відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, зазначаючи, що на сьогоднішній день ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України. ОСОБА_6 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.307 КК України. Підозра обґрунтована та підтверджується доданими до неї належними письмовими доказами. Враховуючи те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінились, просить у задоволенні клопотання сторони захисту відмовити. При цьому зазначив, що слідчим суддею при обрані підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було з`ясовано та взято до уваги, всі дані на які посилається сторона захисту.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000056 від 06.01.2023 року, відносно ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

09 червня 2023 року у порядку ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_6 повідомлена про підозру за ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 10.06.2023 року підозрюваній ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Згідно ч.1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч. 2 ст. 201 КПК України копія клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надається прокурору не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3-4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, слідчим суддею прийнято до уваги практику Європейського суду з прав людини, зокрема те, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (стандарт, визначений у Рішенні у справі Fox Cambell and Hartley проти Сполученого Корлівства від 30 серпня 1990 року, заяви № 12244/86, 12245/86, 12383/86, параграф 32). Обгрунтованість залежить від усіх обставин, ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку (Рішення Великої палати і справі Merabishvili проти Грузії від 28 листопада 2017 року, заява № 72508/13, параграф 184). Тому, цей стандарт доказування є досить низьким - необхідно встановити чи наявні (або відсутні) факти чи інформація, що в сукупності може переконати слідчого суддю в тому, що особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При цьому слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень.

Згідно ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Крім того, слідчий суддя не надає оцінку винесеному рішенню, оскільки дане питання відноситься до компетенції апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 12 КК України, яка визначає класифікацію кримінальних правопорушень, кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 307 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Будь-яких нових обставин, що не могли бути відомі сторонам кримінального провадження, або не існували на момент розгляду клопотання слідчим суддею, суду стороною захисту не надано.

Що стосується нових обставин, про які зазначає заявник у своєму клопотанні, зокрема того, що підозрювана ОСОБА_6 має постійне місце проживання, її мати перенесла інсульт, та її брат зник безвісті, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне. Новими обставинами є такі, що не могли бути відомі сторонам кримінального провадження, або не існували на момент розгляду клопотання слідчим суддею.

Посилання сторони захисту на те, що слідчий суддя при винесенні ухвали 10.06.2023 року не врахував дані обставини, не відповідає дійсності, оскільки при розгляді клопотання дані обставина були враховані.

Крім того, слідчим суддею враховано, що підозрювана проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима (зі слів підозрюваної).

Крім того, відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини. Тобто, враховуючи, що кримінальне провадження здійснюється на підставі законності, слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу, враховує усі обставини визначені в ст. 178 КПК України, зокрема: репутацію підозрюваної, її характеристику та наявність судимості, склад сім`ї, соціальні зв`язки, про які зазначає заявник в своєму клопотанні, що підтверджується безпосередньо ухвалою слідчого судді по справі № 754/7835/23.

Обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке їй інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером особи підозрюваної, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками, вважає недостатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наявним ризикам.

Суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_6 з тримання під вартою на більш м`який - у виді домашнього арешту у певний час доби, оскільки обставини, які враховувались раніше судом при обрані запобіжного заходу у виді тримання під вартою не змінилися, ризики також не зменшились. Наведені захисником обставини - не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою не спростовують вищенаведених висновків суду, та не зменшує ризиків визначених ст. 177 КПК України.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винною, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, вчинення іншого кримінального правопорушення, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваній ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 194, 201, 309, 372 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний піріод доби підозрюваній ОСОБА_6 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1