УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2638/23

09 серпня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про арешт майна - мобільного телефона марки «Iphone», власником якого є ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000361 від 06.08.2023 р., внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

08.08.2023 року слідчий СВ відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 звернулася до Костопільського районного суду Рівненської області з клопотанням, яке погоджено прокурором Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про арешт майна - мобільного телефона марки «Iphone», власником якого є ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000361 від 06.08.2023 р., внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що 06.08.2023 року зі служби 102 до ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшло повідомлення ОСОБА_6 про те, що 19.04.2023 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в орендованій квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням щодо його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За даним фактом СВ відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області 06.08.2023 року розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.

06.08.2023 року слідчим СВ ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, на підставі добровільного письмового дозволу власниці ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в присутності її законного представника ОСОБА_6 , 1980 р. н., проведено огляд мобільного телефону марки «Iphone» моделі 7+, IMEI: НОМЕР_1 (MEID: НОМЕР_2 ) з корпусом рожевого кольору у прозорому чохлі. Під час огляду вказаного мобільного телефону в галереї виявлено 3 фотознімки зроблені 20.04.2023 року із зображенням шиї ОСОБА_5 з синцями та почервоніннями.

В результаті огляду вказаний мобільний телефон поміщено до спеціального пакету Національна поліція України PSP1246214 та вилучено до ВП №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області та визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000361 від 06.08.2023 року.

Власницею мобільного телефону марки «Iphone» моделі 7+, IMEI: НОМЕР_1 (MEID: НОМЕР_2 ) з корпусом рожевого кольору у прозорому чохлі є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 .

Майно, яке було виявлено та вилучено, під час огляду 06.08.2023 року, а саме мобільний телефон марки «Iphone» моделі 7+, IMEI: НОМЕР_1 (MEID: НОМЕР_2 ) з корпусом рожевого кольору у прозорому чохлі, саме по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, має істотне значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, зокрема, в подальшому буде використане, як доказ у даному кримінальному провадженні.

У даному випадку підставою арешту майна є об`єктивні підстави вважати, що дане майно є доказом злочину та речовим доказом кримінального правопорушення, а також необхідність запобігання можливості його приховування, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі стороннім особам. Арешт даного майна необхідно накласти з метою збереження вказаного речового доказу.

В судове засідання слідчий СВ відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 не з`явилася, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд клопотання за її відсутності. Клопотання про арешт майна підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.107 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе проводити розгляд клопотання без фіксування процесуальної дії за допомогою технічних засобів.

Слідчий суддя, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання враховуючи наступне.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Зі змісту ч.2 ст.173 КПК України передбачається, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З доданих до клопотання матеріалів кримінального провадження №0000361 від 06.08.2023 року вбачається, що оглянутий та вилучений мобільний телефон марки «Iphone» моделі 7+, IMEI: НОМЕР_1 (MEID: НОМЕР_2 ) з корпусом рожевого кольору у прозорому чохлі визнаний речовим доказом по даному кримінальному провадженні та має істотне значення у даному кримінальному провадженні, а також є джерелом доказів, які слугуватимуть підтвердженням вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення. Крім того, отримання вказаних речей має значення для кримінального провадження і підлягає вилученню та зберіганню при матеріалах кримінального провадження для подальшого використання, як доказ та таке утримання необхідне для подальшого проведення судових експертиз.

Арешт вказаного майна проводиться з метою проведення об`єктивного, повного та всебічного досудового розслідування та збереження речових доказів.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч.1 ст.98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Пунктом 2 частини 3 статті 132 КПК України встановлено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, зокрема, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Таким чином, згідно п.2 ч.3 ст.132 КПК України, слідчим в клопотанні доведено, що застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту вилученого майна, необхідне з потребами досудового розслідування, і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи при задоволенні даного клопотання щодо арешту вилученого майна.

Вирішуючи клопотання про арешт вилученого майна, слідчим суддею враховуються правові підстави для арешту майна, достатність доказів, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, наслідки арешту майна для інших осіб, у володінні яких перебуває майно та співрозмірність обмеження права власності із завданнями кримінального провадження.

Отже, в даному випадку підставою застосування арешту майна, відповідно до ч.2 ст.170, п.1 ч.2 ст.167 КПК України, є збереження речових доказів, а тому клопотання слідчого є обгрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Костопільського відділу Здолбунівської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 про арешт майна - мобільного телефона марки «Iphone», власником якого є ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000361 від 06.08.2023 р., внесеному до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном, а саме на мобільний телефон марки «Iphone» моделі 7+, IMEI: НОМЕР_1 (MEID: НОМЕР_2 ) з корпусом рожевого кольору у прозорому чохлі, власницею якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 .

Виконання ухвали покласти на слідчого СВ відділення поліції №2 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1