Номер провадження: 11-сс/813/1101/23
Справа № 497/990/23 1-кс/497/417/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відео-конференції, апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Болгадського райсуду Одеської обл. від 12.06.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно в межах к/п №0000287 від 08.05.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000287 від 08.05.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України було відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, тимчасово вилучене 05.06.2023 під час проведення обшуку транспортного засобу марки «Ford», моделі «Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 , зокрема, 58 гілок від дерева, 61 стовбур дерева, 1 ціпка для бензопили, 1 шина для бензопили марки «ТАЙГАPRO», дві ножівки.

Обґрунтовуючи відмову в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на вказане вище майно, слідчий суддя зазначив, що обшук зазначеного транспортного засобу проведено слідчим поза межами строку дії ухвали слідчого судді Болградського райсуду Одеської обл. від 31.05.2023 про надання дозволу на проведення обшуку, тобто не на підставі ухвали слідчого судді, та в подальшому він не був легалізований, що свідчить про те, що обшук було проведено незаконно.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Болградської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її незаконність, необґрунтованість та постановлення із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону з огляду на наступне:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що обшук транспортного засобу марки «Ford», моделі «Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 , було проведено слідчим 05.06.2023 в проміжок часу з 14:55 до 15:29 год., тобто в межах строку дії ухвали слідчого судді Болградського райсуду Одеської обл. від 31.05.2023 про надання дозволу на проведення обшуку, останнім днем якого, відповідно до положень ч.ч. 3, 5 ст. 115 та п. 1 ч. 2 ст. 235 КПК України, є 24 година 05.06.2023;

- посилання слідчого судді на те, що обшук міг бути проведений слідчим 31.05.2023, для його проведення слідчому знадобилось 34 хвилини та транспортний засіб знаходився поруч із відділенням поліції суперечать принципу незалежності слідчого, який, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, робочого завантаження, тощо самостійно визначає час та обсяг проведення слідчої дії;

- не є зрозумілим, яким чином прокурор повинен був виправити недоліки протягом 72 годин, якщо обшук, на думку слідчих суддів, було проведено поза межами строку дії ухвали про надання дозволу на його проведення.

Посилаючись на вищевикладене, прокурор ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на майно, яке 05.06.2023 вилучено слідчим в ході проведення обшуку транспортного засобу «Ford Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 , фургон малотоннажний, номер кузова НОМЕР_2 , а саме на: 58 гілок від дерева, 61 стовбур дерева, 1 ціпка для бензопили, 1 шина для бензопили марки «ТАЙГАPRO», дві ножівки, позбавивши права на їх відчуження, розпорядження та/або користування.

В судове засідання апеляційного суду власник майна ОСОБА_9 або його представник не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, про причини неприбуття не повідомили та жодних клопотань на адресу суду не подавали.

Враховуючи неявку власника майна в судове засідання без поважних причин, колегія суддів, керуючись при цьому положеннями ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе провести апеляційний розгляд за відсутності власника майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримав доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_7 та просила її задовольнити, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 2 зазначеної норми передбачає, що суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про арешт майна, зазначених вимог закону в повному обсязі не дотримався з огляду на наступне.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

При цьому, ч. 2 вказаної норми встановлює, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В свою чергу, п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

На підставі аналізу змісту клопотання слідчого про накладення арешту на майно вбачається, що слідчий просив накласти арешт на зазначене у ньому майно з метою забезпечення його збереження як речового доказу (а.с. 1-4).

Підставою для відмови в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно послугувало те, що обшук, на переконання слідчого судді, був проведений незаконно, поза межами строку дії ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, без відповідного дозволу слідчого судді та в подальшому такий обшук не був легалізований (а.с. 37-38).

Разом із тим, апеляційний суд вважає такий висновок слідчого судді необґрунтованим з огляду на таке.

Вимогами ч. 2 ст. 234 КПК України передбачено, що обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді місцевого загального суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, а у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, на підставі ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 235 КПК України, ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи повинна відповідати загальним вимогам до судових рішень, передбачених цим Кодексом, а також містити, серед іншого, відомості про строк дії ухвали, який не може перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

Так, відповідно до матеріалів к/п №0000287, наданих в розпорядження суду апеляційної інстанції, зокрема, витягу з ЄРДР, вбачається, що Болградським РВП ГУНП в Одеській обл. здійснюється досудове розслідування за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України, а саме за фактом повідомлення про те, що невідомими особами систематично здійснюється незаконна порубка дерев у лісосмузі за межами м. Болград (в районі полігона) на межі Болградської та Василівської територіальних громад (арк. к/п 59).

Згідно з рапортом поліцейського СРПП Болградського РВП ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 , 17.05.2023 було зупинено автомобіль «Ford Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням гр. ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив у своєму автомобілі біоресурси «дрова» без відповідних на те документів (арк. к/п 78).

У подальшому, зазначений вище автомобіль «Ford Tranzit» було вилучено в ході проведення його огляду 17.05.2023 та ухвалою слідчого судді Болградського райсуду Одеської обл. від 19.05.2023 на нього накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування (арк. к/п 79-82 та 96-98 відповідно).

Згодом, ухвалою слідчого судді Болградського райсуду Одеської обл. від 31.05.2023 було надано дозвіл слідчому СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 на проведення обшуку у вищевказаному транспортному засобі «Ford Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 , фургон малотонажний, білого кольору, номер кузова НОМЕР_2 , зареєстрованого на ім`я ОСОБА_11 та вилученого у гр. ОСОБА_9 з метою виявлення та вилучення речових доказів у вигляді знарядь та предметів вчинення злочину; строк дії ухвали було встановлено у 5-ть днів з дня її постановлення (арк. к/п 104-105).

05.06.2023 в період часу з 14:55 по 15:29 год. слідчим ОСОБА_8 у присутності 2-х понятих на території Болградського РВП ГУНП в Одеській обл. було проведено обшук у зазначеному транспортному засобі, за результатами якого було виявлено та вилучено 58 гілок від дерева, 61 стовбур дерева, 1 ціпка для бензопили, 1 шина для бензопили марки «ТАЙГАPRO», дві ножівки (арк. к/п 108).

У подальшому, вилучене в транспортному засобі «Ford Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 , майно постановою слідчого від 05.06.2023 було визнано речовими доказами в зазначеному к/п №0000287 (арк. к/п 112).

При цьому, положеннями вищезгаданого п. 1 ч. 2 ст. 235 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку не повинен перевищувати одного місяця з дня постановлення ухвали.

В даному випадку, вищевказаною ухвалою слідчого судді від 31.05.2023 було визначено строк дії ухвали про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу «Ford Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 , - 5-ть днів з дня її постановлення.

Разом із тим, загальні положення щодо обчислення процесуальних строків закріплені в Главі 7 КПК України.

Так, ч. 1 ст. 113 КПК України встановлено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

При цьому, приписи ч.ч. 5-7 ст. 115 КПК України передбачають, що при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.

Якщо відповідну дію належить вчинити в суді або в органах досудового розслідування, то строк закінчується у встановлений час закінчення робочого дня в цих установах.

При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час. Якщо закінчення строку, який обчислюється днями або місяцями, припадає на неробочий день, останнім днем цього строку вважається наступний за ним робочий день, за винятком обчислення строків тримання під вартою та перебування в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи.

Відтак, враховуючи те, що ухвала слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку транспортного засобу «Ford Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 , була постановлена 31.05.2023, то п`ятиденний строк її дії, враховуючи вищевикладені положення кримінального процесуального закону, почав відраховуватись із наступного дня, тобто з 01.06.2023 та останнім днем такого строку було, відповідно, 05.06.2023.

Обшук вищезгаданого транспортного засобу слідчим був проведений 05.06.2023, в період часу з 14:55 по 15:29 год., під час робочого дня відділу поліції, тобто у строк, визначений ухвалою слідчого судді Болградського райсуду Одеської обл. від 31.05.2023.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов хибного висновку про проведення органом досудового розслідування обшуку транспортного засобу поза межами строку, встановленого відповідною ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку, що, як наслідок, призвело до помилкового висновку про проведення такого обшуку незаконно, без відповідної ухвали слідчого судді та без подальшого узаконення проведеного обшуку.

Відтак, відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про арешт майна з підстави незаконності проведення обшуку, слідчий суддя, на переконання суду апеляційної інстанції, допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило йому прийняти законне й обґрунтоване судове рішення, що є безумовною підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Окрім того, аналізуючи клопотання слідчого, колегія суддів доходить переконання про те, що воно не відповідає вимогам ст. 171 КПК України з огляду на наступні обставини.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень ст. 170 Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до ч. 6 ст. 170 цього Кодексу.

В порушення зазначених вимог кримінального процесуального закону, слідчим в клопотанні були допущені суперечності, зокрема, в прохальній частині слідчий просить накласти арешт на майно, яке 05.06.2023 було вилучено в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 58 гілок від дерева, 61 стовбур дерева, 1 ціпка для бензопили, 1 шина для бензопили марки «ТАЙГАPRO», дві ножівки (а.с. 4).

В той же час, відповідно до змісту клопотання та матеріалів провадження, вищезазначене майно, на яке просить накласти арешт слідчий, було вилучене 05.06.2023 під час проведення обшуку транспортного засобу «Ford Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 , розташованого на території Болградського РВП ГУНП в Одеській обл. за адресою: м. Болград, пр-т Соборний, 97 (а.с. 23).

Частина 3 ст. 172 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст. 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що клопотання про арешт майна підлягає поверненню прокурору, із встановленням строку в 72 години для усунення вищевказаного недоліку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

При цьому, п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачає, що підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього закону, які перешкоджали чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких підстав, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин з моменту отримання повного тексту ухвали.

Керуючись ст.ст. 24, 170-173, 370, 395, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Болградської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Болградського райсуду Одеської обл. від 12.06.2023, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене 05.06.2023 під час проведення обшуку транспортного засобу марки «Ford», моделі «Tranzit», д.н.з. НОМЕР_1 , в межах к/п №0000287 від 08.05.2023 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про накладення арешту на майно, відповідно до переліку в мотивувальній частині ухвали, вилучене 05.06.2023 в ході проведення обшуку повернути прокурору ОСОБА_7 для усунення недоліків, зазначених в мотивувальній частині ухвали апеляційного суду, протягом 72 годин з моменту отримання копії повного тексту ухвали.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4