Справа № 359/6187/23
Провадження № 1-в/359/203/2023
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2023 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника колонії ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з технічною аудіо та відео фіксацією в режимі відеоконференції в залі суду клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» Міністерства юстиції України ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

26.06.2023 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшло вищезазначене клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія №119» полковника внутрішньої служби ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 1 ст. 81 КК України та ч. 3 ст. 154 КВК України.

У клопотанні зазначається, що засуджений ОСОБА_4 за час відбування покарання характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, за що був заохочений 17 разів, стягнень не має. Працевлаштований на підприємстві установи.

Представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 підтримав клопотання у повному обсязі та просив його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти задоволення клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія №119».

Враховуючи позицію учасників справи, дослідивши клопотання та матеріали особової справи засудженого, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із особової справи, 07.04.2016 Києво-Святошинський районний суд Київської області засудив ОСОБА_4 за ч.1 ст.115 КК України до 15 років позбавлення волі. 21.07.2016 Апеляційний суд Київської області залишив без змін вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.04.2016. Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.04.2016 набрав законної сили 21.07.2016.

Початок строку відбування покарання 22.05.2014, а кінець строку 16.03.2027.

Згідно ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

В той же час, згідно рішення Другого Сенату Конституційного Суду України від 16.09.2021 року № 6-р(II)/2021, частину першу статті 81 визнано такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною) в тім, що вона унеможливлює її застосування до осіб, яких засуджено до відбування покарання у вигляді довічного позбавлення волі, згідно з Рішенням Конституційного Суду.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 засуджений за ч.1 ст.115 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі, а тому по відношенню до нього може бути застосована норма ст. 81 КК України.

Відповідно до ч.2 вказаної статті умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Для застосування звільнення, згідно п.3 ч.3 ст.81 КК України, необхідно щоб засуджений фактично відбув не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Відповідно до ч.6 ст. 12 КК України Особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 засуджений за особливо тяжкий злочин, вину у скоєнні якого визнав повністю.

Пунктом 2 ППВСУ "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу. Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Судом встановлено, що засуджений ОСОБА_4 міру кримінального покарання в місцях позбавлення волі відбуває з 22.05.2014. Під час перебування в ДУ «Київський СІЗО» зарекомендував себе посередньо, стягнень та заохочень не мав, до праці не залучався. 04.08.2016 прибув до ДУ «Бориспільська ВК (№ 119)» для подальшого відбування покарання. За час відбування покарання зарекомендував себе позитивно, отримав 3 заохочення стягнень не мав. Був працевлаштований на підприємстві установи. 27.07.2018 вибув до лікувального закладу, що при ДУ «Покровська ВК (№ 17)». За час перебування зарекомендував себе позитивно, отримав 1 заохочення стягнень не мав.

06.12.2018 повернувся до ДУ «Бориспільська ВК (№ 119)» для подальшого відбування покарання.

За час відбування покарання характеризується позитивно. За дотримання норм, які визначають порядок, умови виконання і відбування покарання та розпорядок дня установи отримав 13 заохочень. Загалом у засудженого за період відбування покарання є 17 заохочень, стягнень не має. Засуджений працевлаштований в майстерні установи, а саме: на дільниці «Поклейки паперових пакетів». Відношення до праці сумлінне.

За характером спокійний, врівноважений. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний, підтримує дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення до персоналу установи. До майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться дбайливо, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться завжди сумлінно. Виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Не допускає порушень вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Відповідно до статті 123 КВК України приймає участь у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених в розділах «Правова просвіта» та «Творчість». Відповідно до статті 127 КВК України приймає участь у роботі самодіяльної організації, а саме в духовно-просвітницькій секції. Відповідно до статті 110 Кримінально-виконавчого кодексу України підтримує зв`язки з рідними шляхом телефонних розмов та отримує від них посилки і передачі. На профілактичному обліку установи не перебуває. Згідно вироку має позов, однак виконавчий лист до установ не надходив. Згідно вироку вину у скоєному злочині не визнав, однак за час відбування покарання та в ході судового розгляду повідомив, що усвідомив свою провину та щиро розкаявся.

Відповідно до виписки із протоколу комісії ДУ «Бориспільська ВК (№ 119)» від 22.06.2023 засуджений ОСОБА_4 довів своє виправлення та заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбуття покарання.

Враховуючи вище вказане судом встановлено, що ОСОБА_4 станом на 16.06.2023 відбув 3/4 строку призначеного судом покарання за вчинений ним особливо тяжкий злочин. Вину у скоєнні злочину він визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та зробив для себе висновки. Своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці засуджений довів своє виправлення.

Отже суд вважає за доцільне задовольнити клопотання та звільнити умовно-достроково засудженого від відбування покарання призначеного судом на не відбуту його частину.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12, 81 КК України, ст.ст. 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання начальника державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)» Міністерства юстиції України ОСОБА_6 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , умовно-достроково на невідбуту частину покарання за вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.04.2016, що становить 3 роки 8 місяців 17 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня проголошення судового рішення шляхом подання апеляції через Бориспільський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1