Справа № 1-32/12
Провадження по справі № 1-в/752/208/23
П О С Т А Н О В А

"11" вересня 2023 р. Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання директора-головного бухгалтера Департаменту фінансової політики та бухгалтерського обліку ВМС України про вирішення питання про долю речових доказів у кримінальній справі №1-32/12

за участю:

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5 ,

встановив:

У серпні 2023 директор-головний бухгалтер Департаменту фінансової політики та бухгалтерського обліку ВМС України звернувся до суду з вимогою вирішити питання про речові докази у кримінальній справі №1-32/12, мотивуючи його тим, що на депозитних рахунках МВС в уповноважених банках зберігаються речові докази - грошові кошти, що не містять слідів злочину в сумі 760 грн. та 100 доларів США, які були вилучені у ОСОБА_4 під час обшуку та передані слідчим в ОВС ГСУ МВС на зберігання. Просить вирішити питання про вказані речові докази шляхом винесення відповідної ухвали або внесення змін до вироку суду.

Прокурор в судовому засіданні просила клопотання задовольнити та звернути вказані грошові кошти в рахунок відшкодування цивільних позовів, які були задоволені за наслідками судового розгляду кримінальної справи та постановлення вироку.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник проти задоволення даного клопотання заперечували. Вважали, що вказані грошові кошти є особистою власністю ОСОБА_4 та не є речовими доказами. Посилаючись на те, що виконавчі провадження були закриті, у зв`язку із відсутністю виявленого у ОСОБА_4 майна, просили повернути вказані грошові кошти останньому.

Суд, розглянувши клопотання про вирішення питання про речові докази, вислухавши думку прокурора, захисника і засудженого з приводу заявленого клопотання, частково дослідивши матеріали кримінальній справі №1-32/12, приходить до наступних висновків.

Вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 03.11.2014 ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.3 ст. 28, пп. 6, 9, 12 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 146, ч.3 ст. 15 ч.4 ст. 190, ч.3 ст. 28, ч. 3,4 ст. 258 КК України. ОСОБА_4 призначено остаточне покарання за правилами ч.1 ст. 70 КК України у виді 13 років позбавлення із конфіскацією всього майна. Також вироком суду задоволені цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ТОВ «Фіко». З ОСОБА_4 та ОСОБА_8 солідарно в рахунок відшкодування моральної шкоди стягнуто грошові кошти на користь потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ТОВ «Фіко». У вироці суду зазначено про те, що з метою виконання вироку в даній частині та конфіскації, арешти, які були накладені на майно ОСОБА_4 та ОСОБА_8 залишені в силі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.03.2017 вирок суду змінений, зокрема в частині цивільного позову.

Згідно ст.ст. 537, 539 КПК України суд, який постановив вирок, під час його виконання вирішує, в тому числі, у інші питання про всякого роду сумніви та протиріччя.

Суд вважає, що Департамент фінансової політики та бухгалтерського обліку ВМС України не є належним суб`єктом звернення для вирішення ініційованого ними питання. Окрім того, з матеріалів кримінальної справи встановлено, що вказані грошові кошти не визнавалися речовими доказами.

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, що не позбавляє належний суб`єкт звернення подати до суду відповідне клопотання про звернення вказаних грошових коштів в дохід держави на виконання вироку суду в частині конфіскації майна засудженого

Керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України (в редакції), суд, -

ухвалив:

У задоволені клопотання директору-головному бухгалтеру Департаменту фінансової політики та бухгалтерського обліку ВМС України відмовити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження. Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти діб з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1