Провадження № 1-кп/638/698/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000962 від 30.06.2021 року,

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Деркачівка, Недригайлівського району Сумської області, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, в силу ст. 89 КК України не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин. 05.05.2021, близько 13:00, будучі позбавлений права керування транспортними засобами на один рік, згідно постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 29.10.2020, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, чим грубо порушив п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, керував технічно справним автомобілем «VOLKSWAGEN Jetta » р.н. НОМЕР_1 , та рухався по проспекту Перемоги в м. Харкові з боку вулиці Клочківська в напрямок проспекту Л. Свободи зі швидкістю 50 км/ год.

Під час руху по вказаній вулиці, проїжджаючи в районі будинку № 58, діючи необережно, порушивши вимоги п. 12.1 Правил дорожнього руху України (згідно з якою під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним) втратив контроль над керуванням свого автомобіля, в результаті чого зманеврував на праву полосу руху, де допустив зіткнення з нерухомим автомобілем «Renault Megane Scenic» р.н. НОМЕР_2 , в якому на передньому пасажирському сидінні перебувала потерпіла ОСОБА_5 .

Згідно з висновком судово-медичної експертизи №12-14/422-А/21 від 19.07.2021 потерпіла ОСОБА_5 внаслідок вказаної ДТП отримала тілесні ушкодження у вигляді черепно- мозкової травми у вигляді синця в правій скроневій ділянці, втиснутого перелому правої скроневої кістки, пластинчатого субдурального крововиливу в правій лобно- скроневій ділянці та забою головного мозку із корковою контузією правої лобної частки головного мозку, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/121- 21/16147-ІТ від 26.07.2021 у даній дорожній обстановці водій автомобіля «VOLKSWAGEN Jetta» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

У діях водія ОСОБА_3 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору,знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

У даній дорожній ситуації водій автомобіля «VOLKSWAGEN Jetta » р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 мав технічну можливість запобігти ДТП шляхом виконання ним вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_5 тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 свою провину у фактично вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся. Зазначив, що після ДТП він одразу викликав швидку медичну допомогу та поліцію, відшкодував потерпілій матеріальну та моральну шкоду, попросив у неї вибачення. ОСОБА_3 фактичні обставини справи не оспорював, пояснив при цьому, що повністю згоден з тими обставинами, що викладені в обвинувальному акті та які дійсно мали місце, також кваліфікація інкримінованого йому злочину йому зрозуміла та заперечень з цього приводу він не має.

Пояснення ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин вчинених ним кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, при обставинах, викладених в обвинувальних актах, та приймаючи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі підсудний та потерпілі, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності його позиції, роз`яснивши підсудному про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З урахуванням викладеного, суд, допитавши у судовому засіданні підсудного та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу підсудного, дійшов висновку, що подія правопорушення мала місце, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковано органом досудового слідства за ч. 2 ст. 286 КК України, тобто, порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій тяжкі тілесні ушкодження.

Визначаючи вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує: тяжкість скоєного злочину, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином; характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали; їх суспільну небезпеку; а також, враховує особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що підсудний ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вищою освітою, розлучений, в силу ст. 89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та лікаря - психіатра не перебуває, відповідно до характеристики з місця роботи працює завгозпом у Храмі, трудову дисципліну не порушував, стягнень не мав. Крім того, до суду надійшла досудова доповідь Шевченківського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Харківській області, відповідно до якої ОСОБА_3 за місцем мешкання характеризується задовільно (за інформацією ХРУП №3 ГУНП в Харківській області). Проте, були встановлені фактори, які підвищують ризик вчинення повторного кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений ухиляється від відбування адміністративних стягнень, зловживає алкогольними напоями. Орган пробації оцінює рівень ризику небезпеки для суспільства та вчинення повторного крмінального правопорушення відносно ОСОБА_3 як середній. Також, орган пробації вважає, що можливе виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк, процес реабілітації можна реалізовувати без цілодобового нагляду та контролю у умовах ізоляції.

В силу ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання підсудному ОСОБА_3 суд вважає щире каяття у скоєному, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди, надання медичної допомоги потерпілій безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення.

В силу ст. 67 КК України обставиною, що обтяжує покарання підсудному ОСОБА_3 судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставин його вчинення та наслідків, даних про особу підсудного, визнання ним вини, ставлення до скоєного, відшкодування підсудним збитків потерпілій ОСОБА_5 , та в їх сукупності, суд вважає за необхідне обрати підсудному ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у виді позбавлення волі на певний строк з урахуванням приписів ст.69-1 КК України.

Однак, враховуючи приписи ст. 50 КК України, приймаючи до уваги вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи ступінь ризику небезпеки для суспільства, дані, які характеризують особу підсудного ОСОБА_3 , обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття, добровільне відшкодування в повному обсязі завданого збитку, надання допомоги потерпілій одразу після вчинення правопорушення; відсутність обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , наявність працевлаштування та постійного місця проживання, ступінь провини та ставлення підсудного до скоєнного; те, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено ОСОБА_3 внаслідок необережних дій, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливо без ізоляції його від суспільства, з застосування до нього положень ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні покарання відповідно до санкції ч. 2 ст. 286 КК України передбачена можливість застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на відповідний строк.

Суд вважає за необхідне у відношенні підсудного ОСОБА_3 застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на відповідний строк, виходячи з обставин вчиненого кримінального правопорушення (правопорушення вчинено під час позбавлення ОСОБА_3 права керування транспортними засобами) та відомостей, які містяться в досудовій доповіді (неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 та ч.2 ст.130 КУпАП, є ризик повторного вчинення кримінального правопорушення), враховуючи дані про особу, відношення до призначених адміністративних стягнень.

Суд вважає, що таке покарання підсудному ОСОБА_6 відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у відношенні підсудного ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.08.2021 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 90800 гривен, яка підлягала негайному виконанню.

18.08.2021 підсудний ОСОБА_3 був звільнений з-під варти з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» у зв`язку з внесенням визначеної ухвалою слідчого судді застави.

За таких обставин суд вважає за необхідне на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, підсудному ОСОБА_3 зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 17.08.2021 по 18.08.2021 включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

В ході досудового розслідування проведено автомеханічну експертизу №СЕ-19/121-21/1614-ІТ від 26.07.2021 року вартістю 2402,68 грн.; автомеханічну експертизу №СЕ-19/121-21/16149-ІТ від 26.07.2021 року вартістю 3089,16 грн.. На підставі ст.118 КПК України вартість вказаних проведених експертиз включається судом у процесуальні витрати і підлягає стягненню з підсудного згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України.

Цивільний позов не заявлений.

У судовому засіданні встановлено, що у відношенні підсудного ОСОБА_3 ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.08.2021 був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 90800 гривен.

Відповідно до квитанції №871810018, яка наявна в матеріалах кримінального провадження, заставодавець ОСОБА_7 сплатив заставу за ОСОБА_3 в сумі 90 800 грн. на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківської області.

За встановлених судом обставинах, відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України суд вважає за необхідне, після набрання вироком законної сили, повернути заставодавцю ОСОБА_7 внесену ним 18.08.2021 на відповідний депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківської області встановлену ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.08.2021 суму застави у розмірі 90800 гривен.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 19.07.2021 було накладено арешт на транспортний засіб, яким під час вчинення кримінального правопорушення керував підсудний ОСОБА_3 , а саме на автомобіль марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 ;

Приймаючи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальної конфіскації; належить на праві приватної власності іншому власнику; підсудний є володільцем вказаного майна; останнє підлягає поверненню володільцю за належністю, суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 349, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Контроль за виконанням вироку покласти на місцеві органи пробації.

До набрання чинності вироком суду ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід залишити без змін та вважати у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати засудженому ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення в період з 17.08.2021 року по 18.08.2021 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь держави вартість експертиз: автомеханічної за №СЕ-19/121-21/1614-ІТ від 26.07.2021 року у розмірі 2402 (дві тисячі чотириста дві) грн. 68 коп.; автомеханічної за №СЕ-19/121-21/16149-ІТ від 26.07.2021 року у розмірі 3089 (три тисячі вісімдесят дев`ять) грн. 16 коп..

Скасувати арешт, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.07.2021, на транспортний засіб марки «Volkswagen Jetta», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 та зберігається на спеціальному майданчику тимчасового тримання транспортних засобів, повернути зазначений транспортний засіб ОСОБА_3 .

На підставі ч. 11 ст. 182 КПК України після набрання вироком законної сили повернути заставодавцю ОСОБА_7 встановлену ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.08.2021 суму застави у розмірі 90800 (дев`яносто тисяч вісімсот),00 грн., яка сплачена ОСОБА_7 18.08.2021 на підставі квитанції №871810018 на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів: засудженому з дня отримання копії вироку, іншим учасникам судового провадження з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Підсудному та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1