Справа № 364/231/23
Провадження № 1-кп/364/41/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.05.2023 року Володарський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секрктаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвтнуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт Володарка обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000036 від 20.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Фастівка, Білоцерківського району Київської області, з загальною середньою освітою, який не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, розлучений, на утриманні має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

10.01.2017 вироком Володарського районного суду Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75, 76 КК України;

06.09.2018 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч.1 ст. 115 КК України, відповідно до ст. 71 КК України остаточне покарання- 9 років 6 місяців позбавлення волі;

20.08.2021 ухвалою Богунського районного суду Житомирської області на підставі ст. 81 КК України звільнений умовно-достроково, невідбутий строк покарання 1 рік, 5 місяців 18 днів.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

До Володарського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000036 від 20.02.2023 року відносно ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1ст.122КК України, умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, вчиненому за наступних обставин.

ОСОБА_5 19.02.2023 року, близько 19 години, знаходячись у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку зі своїм батьком потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, умисно з метою заподіяти тілесні ушкодження, наніс кулаком правої руки один удар в область обличчя останнього, внаслідок чого ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у виді перелому кісток носа без зміщення з переходом на передню стінку, лобної пазухи, перелому медіальної стінки правої орбіти без зміщення уламків, які згідно висновку експерта відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень, як такі, що потягли за собою довготривалий розлад здоров`я.

За ініціативою потерпілого ОСОБА_4 04 травня 2023 року між потерпілим та обвинуваченим ОСОБА_5 укладено угоду про примирення, яку надано у підготовчому судовому засіданні.

У зазначеній угоді потерпілий та обвинувачений відповідно до ст.ст. 468, 469, 471 КПК України дійшли згоди про примирення, виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.1 ст. 122 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні обставини для даного кримінального провадження, відсутність завданої шкоди та цивільного позову, а також узгодили призначення покарання обвинуваченому за ч.1 ст. 122 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст. 76 КК України.

Перевіривши угоду про примирення на її відповідність вимогам закону, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні реквізити, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення. Вказана угода підписана обвинуваченим, захисником обвинуваченого та потерпілою.

Потерпілий просив суд затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди, щиро розкаявся. Просив затвердити угоду про примирення та призначити узгоджене покарання.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги норм Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не заперечив проти затвердження угоди та призначення обвинуваченому узгодженого в угоді покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У відповідності до вимог частини першої статті 469 КПК України угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Дослідивши угоду про примирення, з`ясувавши питання, визначені ч.5 ст. 474 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому та потерпілому наслідки затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, а також ст.474 КПК України, суд вважає, що укладена між потерпілим та обвинуваченим угода відповідає вимогам КПК України, дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.1 ст. 122 КК України правильно, кваліфікуючими ознаками якого є нанесення потерпілому умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які не є небезпечними для життя і не потягли за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але такі, що спричинили довготривалий розлад здоров`я потерпілого, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, потерпілий претензій матеріального та морального характеру не має, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому суд визнає рецидив злочину, вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебуває у сімейних відносинах.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 угода про примирення підлягає затвердженню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.373,374,394, 474,475 КПК України, суд,

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення, укладену 04 травня 2023 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000036 від 20.02.2023 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України і призначити йому покарання 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 (три) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання/роботи, працевлаштуватись або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутись до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватись, якщо буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст.473 Кримінального процесуального кодексу України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1