Справа № 127/2532/20
Провадження № 1-в/127/197/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2023 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» про застосування до ОСОБА_5 умовно дострокового звільнення від відбування покарання, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» про застосування до ОСОБА_5 умовно дострокового звільнення від відбування покарання. Клопотання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_5 09.03.2023 року відбув 1/2 строку покарання та комісія установи на засіданні 21.03.2023 року протоколом № 8 прийняла рішення клопотати перед судом про умовно дострокове звільнення засудженого.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення клопотання. Вказав на особу засудженого ОСОБА_5 , який неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. Протягом всього часу не був працевлаштований, тобто не довів своє виправлення сумлінною працею. З вказаних підстав просив відмовити у клопотанні.

В судовому засіданні представник ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» ОСОБА_4 просив задовольнити клопотання. Повідомив, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання чотири рази заохочувався, характеризується позитивно та виконує обов`язки днювального СПС на добровільних засадах.

Відповідно до заяви засудженого ОСОБА_5 , він просив суд розглянути клопотання у його відсутність.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та особову справу засудженого, дійшов висновку про недоцільність застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання щодо ОСОБА_5 з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 81 КК України умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання призначеного судом за необережний тяжкий злочин.

З клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі на підставі вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 29.09.2020 року, яким його засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України на чотири роки позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки. Вказане покарання засуджений відбуває з 09.03.2021 року.

Таким чином, на момент звернення із клопотанням ОСОБА_5 відбув половину від призначеного покарання та за вказаним критерієм може бути звільнений від відбування покарання умовно достроково.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі, може бути застосоване умовно дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

З особової справи засудженого та матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

З характеристики на засудженого слідує, що засуджений ОСОБА_5 прибув у державну установу «Вінницька виправна колонія №(86)» 15.03.2021 року із державної установи «Вінницька УВП (№1)», де характеризувався посередньо, режим роботи не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, адміністрацією установи не заохочувався.

Відповідно до характеристики на засудженого, ОСОБА_5 залучається до виконання робіт з благоустрою установи. Однак з особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_5 не працевлаштований, трудового договору з ним не укладено та доходів за виконання обов`язків днювального він не отримує.

Згідно із довідкою, що долучена до клопотання, ОСОБА_5 за період відбування покарання на виробництві та в майстернях установи не працював, доходів не отримував.

В той же час, згідно із довідкою медичної частини ДУ № 86 ОСОБА_5 за результатами лабораторних та додаткових обстежень працездатний.

Тобто, засуджений, будучи працездатною особою протягом строку відбування покарання не працює з власної ініціативи.

Вказане свідчить, що ОСОБА_5 не виконано обов`язкову умову для умовно-дострокового звільнення, передбачену ст. 81 КК України, а саме у засудженого відсутнє будь-яке, тим паче, сумлінне ставлення до праці. ОСОБА_5 взагалі не працює, що не надає можливість оцінювати вказаний критерій як існуючий.

З особової справи засудженого ОСОБА_5 вбачається, що в період відбування покарання останній 4 рази заохочувався адміністрацією установи (03.10.2022, 04.01.2023, 10.04.2023, 11.07.2023 року).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Однією із головних умов для застосування умовно дострокового звільнення засудженого від відбування покарання є доведеність виправлення засудженого, тобто доведеність готовності засудженого до самокерованої поведінки, сприйняття встановлених у суспільстві норм та правил поведінки, дотримання норм чинного законодавства.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого. При цьому висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання, а не за час, який безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе умовно-дострокове звільнення.

Оцінюючи вказане, суд звертає увагу, що ОСОБА_5 відбуває покарання з 09.03.2021 року. З вказаного часу, а саме з 09.03.2021 року і по 03.10.2022 року, тобто більш ніж 1 рік та 6 місяців, ОСОБА_5 жодного разу не заохочувався. Всі заохочення ОСОБА_5 відбулись у останні місяці. Перше заохочення відбулось 03.10.2022 року.

ОСОБА_5 відбуває покарання у виді 4 років позбавлення волі, для розгляду питання про умовно-дострокове звільнення він мав відбути 2 роки, і з вказаних 2 років, він протягом 1 року та майже 7 місяців заохочень не отримував, тобто позитивний процес сумлінної поведінки ОСОБА_5 триває 8 місяців з дня першого заохочення 03.10.2022 року.

Вказане пропорційне співвідношення беззаперечно свідчить, що ОСОБА_5 лише стає на шлях виправлення, а не є засудженим, який сумлінною поведінкою вже довів своє виправлення.

Таким чином, виходячи з того, що питання про можливість умовно-дострокового звільнення є правом, а не обов`язком суду, враховуючи сукупність вищенаведених даних у справі, суд не вбачає сумлінної поведінки та сумлінного ставлення до праці засудженого, а відповідно і його виправлення, що зумовлює відмову в задоволені клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 395, 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання начальника ДУ «Вінницька виправна колонія (№86)» про застосування до ОСОБА_5 умовно дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою протягом того ж строку з дня вручення копії ухвали.

Суддя :