Справа № 522/7352/23
Провадження № 1-кс/522/2260/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 травня 2023 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі захисника ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Одесі скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000301,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою, в якій просить поновити строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження № 0000301 від 15.06.2022 р., та скасувати постанову про закриття кримінального провадження № 0000301 від 15.06.2022 р., винесену дізнавачем СД ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 .

Захисник в судове засідання з`явився, скаргу підтримав та показав, що Сектором дізнання відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 від 15.06.2022 р., за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України. ОСОБА_4 є потерпілим у зазначеному кримінальному провадженні.

10.04.2023 р. під час ознайомлення з матеріалами справи стало відомо, що 01.08.2022 р. кримінальне провадження № 0000301 від 15.06.2022 р. було закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, що вбачається з відповіді СД ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області № 60.5вх249-Г від 25.03.23 р. на запит, проте постанова про закриття кримінального провадження на адресу ОСОБА_4 та його захисника не надходила.

Вважає, що постанова дізнавача СД ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 підлягає скасуванню.

Протягом тривалого часу жодних слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000301 від 15.06.2022 р. року не здійснювалось, подане захисником ОСОБА_4 клопотання про долучення доказів від 29.06.2022 р. залишилось без належного реагування, жодної інформації щодо розгляду зазначеного клопотання потерпілий не отримував.

Не зважаючи на те, що для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування, зокрема, для отримання відомостей, котрі є необхідними для належної кваліфікації вчиненого діяння та притягнення до кримінальної відповідальності винних осіб, на потребу в проведенні процесуальних дій, які можуть підтвердити обставини, викладені в заяві про вчинення кримінального правопорушення, дізнавач знехтував обов`язком доказування, визначеним ст. 92 КПК України, а також завданнями кримінального провадження.

За увесь час дізнавачем не проведено жодної слідчої дії у кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно ст. 40-1 КПК України, дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність га своєчасність здійснення дізнання.

Вищевикладені вимоги чинного законодавства дізнавачем не виконані.

В рамках даного кримінального провадження дізнавачем взагалі не було вжито жодних дій, направлених на розслідування кримінального правопорушення.

Дізнавач, нехтуючи вимогами КПК України, не вживав необхідних заходів для ефективного, повного та всебічного здійснення досудового розслідування, у рамках кримінального провадження ним не було проведено необхідних слідчих дій, що свідчить про неякісне та безвідповідальне ставлення дізнавача до роботи, внаслідок чого було безпідставно закрито кримінальне провадження.

Стаття 55 Конституції України зазначає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 5 ст. 38 КПК України передбачено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Бєлоусов проти України» (заява № 4494/07 від 7.11.2013 р.) у п. 55 зазначив: мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (див. також рішення від 19.07.2012 р. у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin V. Ukraine), заява № 31939/06, п. 55).

Крім того, відповідно до п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 р. у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним.

Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

П. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Оскільки копію оскаржуваної постанови не було направлено ні ОСОБА_4 , ні його захиснику, а про її існування стало відомо лише із відповіді СД ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області № 249-Г від 25.03.23 р., вважає, що строк на оскарження був пропущений з поважних причин.

Прокурор та дізнавач в судове засідання не з`явились, про день та час судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не сповістили.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України вважаю можливим розгляд скарги за відсутності прокурора та дізнавача.

Дослідивши матеріали скарги, вислухавши захисника, приходжу до висновку, що скарга на постанову дізнавача про закриття кримінального провадження підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до жодного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно відомостей, які містяться в описовій частині оскаржуваної постанови, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000301, дізнавачем не здійснено та не виконано усіх дії, направлених на встановлення істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 5 ст. 110 КПК України, мотивувальна частина постанови слідчого, прокурора повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, що встановлені матеріалами справи, у постанові повинна бути надана оцінка усім доказам, що зібрані слідчим/дізнавачем, а при наявності суперечних доказів слідчий має зазначити чому надав перевагу одним та відкинув інші.

З аналізу оскаржуваної постанови вбачається, що дізнавач прийшов до передчасного висновку про необхідність закриття кримінального провадження № 0000301, так як обставини, які мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, з`ясовано не було.

Оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є передчасною, недостатньо обґрунтованою, а проведене досудове розслідування не відповідає приписам ч. 2 ст. 9, ст.ст. 91, 92, 93 КПК України щодо повного, неупередженого дослідження обставин кримінального провадження та обов`язків щодо доказування, збирання й оцінки доказів.

Обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії» (Dedovskiy and others v. Russia).

Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine).

Дізнавачем не були виконані усі можливі дії, спрямовані на встановлення об`єктивної істини та на повне, всебічне й неупереджене проведення досудового розслідування.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

За таких обставин вважаю, що постанова дізнавача закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000301 від 15.06.2022 р., за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України, підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 25, 303-307 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження № 0000301 - задовольнити.

Поновити пропущений строк на оскарження постанови від 31.07.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000301 від 15.06.2022 р., за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Постанову дізнавача СД ВП № 5 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 31.07.2022 року про закриття кримінального провадження № 0000301 від 15.06.2022 р., за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України - скасувати.

Кримінальне провадження № 0000301 направити до Приморської окружної прокуратури м. Одеси для організації досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1

10.05.2023