Номер провадження: 11-сс/813/902/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.05.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні №0000327 від 16.02.2021, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Роздільна Одеської області, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.05.2023 задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави в рамках кримінального провадження №0000327 від 16.02.2021 року відносно ОСОБА_7 .

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 260 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 697840 гривень з покладенням відповідних обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України .

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри, ризиків передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливістю застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із прийнятим слідчим суддею рішенням захисник підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

В обґрунтування своїх доводів вказує, що додані до клопотання матеріали не підтверджують обґрунтованість підозри та заявлені ризики. Вказує, що ОСОБА_7 притягується до кримінальної відповідальності вперше, раніше не судима, має постійне місце проживання на території м. Одеси та реєстрацію, позитивно характеризується за місцем реєстрації, паспорту для виїзду за кордон ОСОБА_7 ніколи не отримувала та не має. Також зазначає, що визначена слідчим суддею застава у розмірі 697840 грн. є непомірною для ОСОБА_7 та слідчому судді не було надано доказів того, що розмір застави не є непомірним для підозрюваної ОСОБА_7 та вона має дохід з якого може сплатити визначену судом заставу. Таким чином, вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання повністю забезпечить належну поведінку підозрюваної та її участь у досудовому розслідуванні та судовому розгляді справи.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати, відмовити у задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави та застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, заяв про відкладення справи не надавав, у зв`язку з чим колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності прокурора.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, підозрювану та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді апеляційних скарг, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Всупереч доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя відповідно до вищевказаних вимог Закону та Конвенції перевірив та належним чином встановив наявність на час розгляду клопотання в кримінальному провадженні обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Наявність на даній стадії досудового розслідування обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2, підтверджується долученими до клопотання слідчого доказами, а саме: протоколами проведення контролю за вчиненням злочинів; протоколами проведення аудіо, відео-контролю; висновком експерта за результатами проведення експертизи телекомунікаційних систем (обладнання) та засобів; протоколом проведення тимчасового доступу до речей і документів, які перебували у володінні Телекомунікаційної кампанії «Тенет»; протоколом проведення допитів свідків; протоколами проведення обшуків та інші матеріали досудового розслідування в їх сукупності.

Апеляційний суд зазначає, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, №182), (Erdagoz v. Turkey (Ердагоз проти Туреччини).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Апеляційний суд, вважає, що на даному етапі досудового розслідування зазначені докази є вагомими та достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України. При цьому, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого їй злочину, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення, а підстав для визнання доказів недопустимими, відповідно до ст. 87 КПК України, в ході апеляційного розгляду не встановлено та стороною захисту в апеляційній скарзі не наведено.

Викладене, всупереч доводам апеляційної скарги, свідчить про достатність підстав вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України за яке передбачена відповідальність у виді штрафу від сорока тисяч до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю строком на три роки.

З огляду на викладене, враховуючи міру покарання, у випадку подальшого можливого доведення провини ОСОБА_7 у встановленому законом порядку перед судом, ступінь тяжкості інкримінованого останній кримінального правопорушення, а також факт усвідомлення вказаних обставин підозрюваною, існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконною діяльністю з організації азартних ігор та лотерей, а також те, що наразі досудове розслідування триває та ймовірно органом досудового розслідування викрито діяльність не всіх гральних закладів, до яких може мати причетність підозрювана, в рамках даного кримінального провадження існує ризик передбачений п. 2 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Також апеляційний суд погоджується з наявністю ризику, передбаченого п. 3 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана ОСОБА_7 з метою зміни показів свідків може незаконно впливати на них. При цьому, у випадку подальшого направлення обвинувального акту відносно останньої до суду, з великою вірогідністю можливо припускати допит свідків безпосередньо в судовому засіданні судом, оскільки суд не може обґрунтовувати свої судові рішення показаннями, отриманими на стадії досудового розслідування стороною обвинувачення (за винятком випадків, передбачених ст. ст. 225, 615 КПК України).

Беручи до уваги, що по суті, ймовірна організація незаконної гральної діяльності за фактичними обставинами даного кримінального провадження приносила відповідний дохід для осіб, які ймовірно є причетними до її організації та забезпечення подальшого функціонування, враховуючи, що вказана ймовірно протиправна діяльність тривала протягом значного часу, характеризується значним рівнем організованості (згідно фактичних обставин даного кримінального провадження), а також приймаючи до уваги, що підозрювана не працює, тобто не має іншого доходу, колегія суддів також не може виключати існування в рамках даного кримінального провадження ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у вигляді можливого вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, або продовження кримінального правопорушення в якому підозрюється.

Щодо доводів захисника підозрюваної про те, що розмір застави, визначений слідчим суддею є непомірним, то апеляційний суд вважає їх необґрунтованими, з огляду на таке.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, ОСОБА_7 визначено заставу у розмірі 260 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 697840 гривень, з урахуванням ступеня тяжкості злочину, у якому остання підозрюється, даних про особу підозрюваної, її сімейного та майнового стану.

Апеляційний суд вважає, що саме такий розмір застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, є достатнім та таким, що здатен забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що на теперішній час лише запобіжний захід у вигляді застави зможе забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та її належну процесуальну поведінку.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право:1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Приймаючи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає, що висновок слідчого судді про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді застави відповідає вимогам кримінального процесуального закону, ґрунтується на матеріалах справи, а наявність на даній стадії обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого кримінального правопорушення та існування зазначених слідчим суддею ризиків, виправдовують застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави, який здатний запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам і забезпечити належну поведінку підозрюваної та виконання нею своїх процесуальних обов`язків.

Стороною захисту не наведено інших доводів щодо існування обставин, які могли би бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись статтями 183, 196, 199, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_7 ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 09.05.2023 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у кримінальному провадженні №0000327 від 16.02.2021 відносно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4