УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2023 року Суддя Хортицького районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.2 ст.189, ч.3 ст.189 КК України, ОСОБА_4 за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.189, ч.3 ст.190, ч.1 ст.263 КК України, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 за ч.2 ст.189 КК України.

18.09.2023р. прокурор Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_11 звернувся до суду з клопотанням про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи його тим, що на даний час ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні ряду тяжких кримінальних правопорушень. Під час судового провадження вчинив ще ряд тяжких кримінальних правопорушень і обвинувальні акти за його обвинуваченням перебувають в провадженні Хортицького районного суду м.Запоріжжя. В межах вказаного кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся в судове засідання, причини неявки не повідомляв, що унеможливлювало здійснення судового розгляду, місце його знаходження наразі невідомо. Вказані обставини, на думку прокурора, свідчать про можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто наявні ризики, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, що дає підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Також просив надати дозвіл на його затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 18.09.2023р. надано дозвіл на затримання ОСОБА_4 з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

23.09.2023р. о 15.30год. ОСОБА_4 затриманий на підставі ухвали суду від 18.09.2023р. і 24.09.2023р о 10.30год. доставлений до Хортицького районного суду м.Запоріжжя.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав вказане клопотання, просить його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 проти задоволення клопотання прокурора заперечили. Адвокат зазначив, що вина ОСОБА_4 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях не доведена, підстав для застосування найбільш суворого запобіжного заходу немає. ОСОБА_4 пояснив, що він не має наміру переховуватись від суду, не з`являвся в судові засіданні за станом здоров`я та виїздом за межі міста. На теперішній час мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , працює неофіційно.

Вислухавши думку учасників справи, суд приходить до такого.

Відповідно до ст.176,177,183,ч.1 ст.194 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім того, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Так, наразі ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.189, ч.3 ст.190, ч.1 ст.263 КК України, які є умисними тяжкими злочинами, в т.ч. корисливими, крім ч.2 ст.146 КК України, яке є нетяжким злочином.

Виходячи з практики ЄСПЛ, сама по собі тяжкість злочину та суворість можливого покарання не можуть бути безумовною підставою для тримання особи під вартою, однак є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Крім того, стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Дане кримінальне провадження перебуває на стадії судового розгляду, тому на цій стадії провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

В даному випадку суд вважає, що клопотання прокурора містить достатньо даних для висновку про причетність обвинуваченого ОСОБА_4 до інкримінованих йому правопорушень.

Також суд враховує, що ризиком є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності, наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами «поза розумним сумнівом».

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий. Однак кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.190, ч.1 ст.263 КК України, згідно з пред`явленим обвинуваченням він вчинив в липні 2022р., тобто під час здійснення судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.189 КК України та під час дії воєнного стану в Україні. Крім того, в провадженні Хортицького районного суду м.Запоріжжя на цей час перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.190 КК України, яке також за змістом обвинувального акту вчинено ним в липні 2022р. Доказів наявності у обвинуваченого ОСОБА_4 стабільного джерела доходу та стійких соціальних зв`язків немає. В судові засідання обвинувачений ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про судовий розгляд, неодноразово не з`являвся за невідомими причинами, доказів поважності причин неприбуття суду не надав, ухвали суду про його привід не виконувались через неможливість встановити місце його фактичного перебування, в іншому кримінальному провадженні він оголошувався у розшук.

Вказані обставини, на думку суду, свідчать про можливість обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від суду та вчинити інші кримінальні правопорушення як ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд відповідно до ст.178 КПК України також враховує ступінь тяжкості кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_4 - тяжкі злочини, крім ч.2 ст.146 КК України, яке є нетяжким злочином, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим, те, що він раніше не судимий, але наразі обвинувачується у ряді умисних корисливих кримінальних правопорушень, які вчинив під час судового розгляду кримінального провадження за його обвинуваченням за ч.2 ст.146, ч.2 ст.186, ч.3 ст.189 КК України та під час дії воєнного стану в Україні, не одружений, відомості про усталені соціальні зв`язки, наявність стабільного доходу суду не надані, в іншому кримінальному провадженні оголошувався у розшук.

Оцінивши зазначені обставини, суд вважає доведеними зі сторони обвинувачення наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу.

При цьому, суд погоджується, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки та застави не зможе запобігти ризикам, наявним у справі.

Разом з тим, виходячи з того, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, суд вважає, що прокурором не доведена неможливість запобігти заявленим ризикам у випадку застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме, домашнього арешту.

Суд вважає, що застосування цього запобіжного заходу із покладанням обов`язку не залишати місце свого проживання цілодобово та носити електронний засіб контролю в достатній мірі забезпечить адекватне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та перешкодить спробі переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень як ризиків, передбаченим п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає необхідним в задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити, застосувавши до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст.2,176-178,183,193,194,196 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинуваченого ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово та поклавши обов`язки: 1) прибувати за першою вимогою до суду, 2) носити електронний засіб контролю, на строк до 24 листопада 2023р. включно.

Обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , негайно доставити до місця проживання і звільнити з-під варти.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню. Виконання ухвали суду доручити ВП №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що співробітники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань. В разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1

24.09.2023