Провадження № 1-кп/748/60/23
Єдиний унікальний № справи 748/2268/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2023 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 24 серпня 2021 рокуза №0002617, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, особи з інвалідністю III групи, з вищою освітою, раніше не судимого, пенсіонера, працюючого провідним інженером-конструктором ПрАТ "ТЕРА", зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

увчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6 ,

представників потерпілого ОСОБА_7 - адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

23 серпня 2021 року, близько 17 год. 50 хв., автомобіль марки "ВАЗ", моделі "2101", реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , рухався на 16 км + 112 м автодороги Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч в напрямку м. Чернігова.

Рухаючись у вказаному напрямку та на вказаній ділянці автодороги, біля повороту до с. Брусилів, водій ОСОБА_4 проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну (п. п. 2.3 б ПДР України), перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху (п.п. 10.1 ПДР України), при виникненні небезпеки для руху, яку об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу (п.п. 12.3 ПДР України) внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який перетинав проїжджу частину з права на ліво відносно напрямку руху автомобіля.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння, основи та лицевого черепа, забоєм головного мозку важкого ступеню, епідуральною гематомою тім`яно-скроневої області зліва, забійно-рваною раною правої тім`яно-скроневої області, саднами та гематомами обличчя, закритих переломів лонної та сідничої кісток тазу справа, саден та гематом кінцівок, тулубу, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_4 порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, що стало причиною виникнення події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю. Пояснив, що 23 серпня 2021 року він з сім`єю поїхав на річку відпочивати. Під вечір поверталися додому, автомобілів на дорозі було мало. Він побачив, як попереду на зупинці зупинився автобус, вийшли люди. Потім він побачив чоловіка, котрий йшов узбіччям назустріч по правій стороні відносно його руху. Раптом чоловік почав перетинати дорогу, він одразу застосував гальмування, але зіткнення не вдалося уникнути. Він вибіг з автомобіля, чоловік лежав на дорозі. Він викликав швидку допомогу та поліцію. Чоловіка забрали в лікарню. Наступного дня вони з дружиною поїхали до потерпілого в лікарню, останній був у тяжкому стані. Матеріальної допомоги він потерпілому сплатив 1 000 доларів США. Каявся у скоєному. Цивільний позов, заявлений до нього потерпілим про стягнення моральної шкоди, визнав частково на суму 100 000 грн, не заперечуючи завдану потерпілому шкоду, але просив врахувати і його матеріальне становище.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримав. Щодо призначення покарання обвинуваченому зазначив, що не наполягає на суворому покаранні.

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні позов потерпілого підтримав.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, з`ясувавши думку учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин та переконавшись у добровільності їх позиції.

З цього приводу учасникам судового провадження роз`яснено положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає, що його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжкого, сукупність обставин провадження, особу винного, стан його здоров`я, який є особою з інвалідністю III групи, пенсіонером, раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є ветераном праці, має дружину з ІІ групою інвалідності та на утриманні матір, ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює та характеризується позитивно за місцем роботи.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає щире каяття у скоєному та активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення, відшкодування потерпілому завданої матеріальної шкоди.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, не встановлено.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує той факт, що хоча і причиною пригоди стало порушення ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, але умовою виникнення дорожньо-транспортної пригоди стало порушення потерпілим Правил дорожнього руху згідно висновоку експерта № СЕ-19/125-22/4934-ІТ від 28.09.22., котрий прокурором було долучено для врахування при призначенні покарання, що не заперечувалося потерпілим та його представником.

Зазначене вище та дані про особу обвинуваченого дають суду підстави призначити йому покарання за ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції та без позбавлення права керування транспортними засобами.

Разом з тим, згідно досудової доповіді, складеної старшим інспектором Деснянського районного відділу філії ДУ "Центр пробації" в Чернігівській області ОСОБА_11 , беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого ОСОБА_4 , його спосіб життя, історію правопорушення, а також враховуючи те, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства (в тому числі для окремих осіб) з боку громадянина ОСОБА_4 оцінюються як низькі, уповноважений орган з питань пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення волі на певний строк можливе. На думку уповноваженого органу з питань пробації, виконання покарання у громаді за умови здійснення нагляду, застосувавши соціально-виховні роботи, покладення на особу обов`язків передбачених ст. 76 КК України, що необхідні для виправлення та запобігання вчинення ним повторних кримінальних правопорушень можливе.

Враховуючи обставини провадження, особу обвинуваченого, думку прокурора, потерпілого та його представників, котрі не наполягали на позбавленні обвинуваченого волі, досудову доповідь, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому буде доцільно звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України з покладенням на нього ряду обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_4 і попередження нових кримінальних правопорушень.

Представником потерпілого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_9 заявлено цивільний позов в інтересах потерпілого про стягнення з обвинуваченого 500 000 грн моральної шкоди. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що діями ОСОБА_4 завдано ОСОБА_7 моральну шкоду.

Згідно положень ч.6 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв"язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із положеннями ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки (ч.2 ст.1167 ЦК України).

Моральна шкода, завдана потерпілому, обґрунтовується тим, що внаслідок кримінального правопорушення потерпілому спричинені моральні та фізичні страждання, що полягали у нестерпному фізичному болі, що в подальшому супроводжувалися сильним хвилюванням, пов`язаним із усвідомленням факту отримання серйозних тяжких тілесних ушкоджень, які призвели та в подальшому ще більше можуть призвести до втрати нормального функціонування організму. Потерпілому тривалий час після потрапляння до лікарні були протипоказані знеболюючі препарати, у зв`язку з чим він був змушений терпіти біль. Фактично з моменту настання події 24.08.2021 p. позивач був змушений займатися лікуванням та відновленням здоров`я.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад виваженості, розумності та справедливості, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та обсяг фізичних страждань потерпілого, яких він зазнав у зв`язку із вчиненим правопорушенням щодо нього, думку потерпілого та його представника адвоката ОСОБА_9 , котрі у судових дебатах підтримали позов на суму 200 000 грн, майновий стан обвинуваченого, поведінку обвинуваченого та потерпілого, про що йшлося вище, і вважає за можливе визначити розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, у розмірі 150 000 грн.

За таких обставин, цивільний позов потерпілого підлягає частковому задоволенню.

У провадженні мають місце процесуальні витрати за залучення експертів у зв`язку з проведенням судових експертиз на загальну суму 8786,88 грн, котрі підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, як того вимагає ст.124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до положень частини четвертої ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт, накладений Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 28 серпня 2021 року на автомобіль марки "ВАЗ 2101", номерний знак НОМЕР_1 , підлягає скасуванню.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 124, 367-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку терміном в один рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладений на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 150 000 грн моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави 8786 (вісім тисяч сімсот вісімдесят шість) грн 88 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речовий доказ автомобіль марки "ВАЗ 2101", номерний знак НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_12 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 28 серпня 2021 року на автомобіль марки "ВАЗ 2101", номерний знак НОМЕР_1 - скасувати.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1