Справа № 740/2791/23
Провадження № 1-кс/740/540/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

09 травня 2023 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

- прокурора ОСОБА_3 ,

- підозрюваного ОСОБА_4 ,

- захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Деснянської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Ніжині Чернігівської області, є громадянином України, має професійно-технічну освіту, одружений, зі слів - має неповнолітнього сина (14 років), військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , солдат, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: вироком Ніжинського міськрайонного суду в Чернігівській області від 16.10.2019 за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, вироком Ніжинського міськрайонного суду в Чернігівській області від 01.03.2023 року за ч. 2 ст. 146 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки,

заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 07 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000583 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України,

установив:

У поданому до суду клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000583 від 07.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_4 наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2022 № 79-РС призначено на посаду навідника взводу охорони військової частини НОМЕР_2 . Так, 07.05.2023 у невстановлений час у невстановленому місці ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з неповнолітнім ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спрямовану на вчинення розбійного нападу, та близько 05-00 години цього дня, діючи в умовах воєнного стану, що введений із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з метою особистого збагачення, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння шкоди для майна потерпілих та бажаючи їх настання, зайшли до території подвір`я, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на території якого на той час знаходився ОСОБА_8 , де здійснили напад на останнього, в ході якого з метою подолання опору потерпілого почали висловлювати погрози застосування до потерпілого фізичного насильства, небезпечного для його життя та здоров`я, супроводжуючи це демонстрацією ножа, чим повністю подолали волю ОСОБА_8 до опору. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_7 заволоділи одноосним причепом до легкового автомобіля, що знаходився на території подвір`я, причепивши його до свого автомобіля ВАЗ 2106, р. н. НОМЕР_3 . ОСОБА_8 боячись за своє життя та здоров`я, виконуючи вказівки нападників, передав останнім належний йому мобільний телефон марки X-treme DT - 68 та після цього за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_7 відкрив господарські приміщення, де знаходився металобрухт, яким останні заволоділи погрузивши металобрухт до причепу. Отримавши реальну можливість розпоряджатися майном на власний розсуд, вони зникли з місця злочину. При цьому під час скоєння вказаних вище протиправних дій ОСОБА_4 з метою спроби приховати свої дії перебував у захисній масці (балаклаві).

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи (розбій), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

07.05.2023 затримано ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України. 08.05.2023 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення

від ОСОБА_8 від 07.05.2023 за фактом нападу на нього із застосуванням погроз та заволодіння його мобільним телефоном та речами ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення

від ОСОБА_9 від 07.05.2023 за фактом заволодіння її речами за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.05.2023, який вказав на обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення двома особами чоловічої статі;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2023 за участю ОСОБА_8 , котрий впізнав ОСОБА_7 як одного з нападників;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_9 від 07.05.2023, яка вказала на відомі їй обставини вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_8 та відносно неї;

- протоколом огляду, під час якого ОСОБА_10 добровільно видав працівникам поліції майно, яке за зовнішніми ознаками схоже на майно, яким заволоділи злочинці 07.05.2023 за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 07.05.2023, який пояснив, що видане ним майно йому надав знайомий ОСОБА_11 взамін на пальне для автомобіля ВАЗ 2106, на якому приїхав до місця його проживання близько 06 год. 30 хв. 07.05.2023 разом з невідомим йому хлопцем;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.05.2023, який повідомив, що за проханням знайомого ОСОБА_13 добровільно надав йому у користування свій автомобіль ВАЗ 2106, р. н. НОМЕР_3 синього кольору;

- протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України;

- протоколом затримання ОСОБА_7 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, під час якого вилучено сонцезахисні окуляри;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_7 від 07.05.2023, який повідомив про обставини вчинення ним кримінального правопорушення разом зі знайомим ОСОБА_14 ;

- протоколом обшуку автомобіля марки ВАЗ 21063, р. н. НОМЕР_3 від 07.05.2023, у салоні якого виявлено та вилучено: балаклаву зеленого кольору, скретч карти з мобільними номерами телефонів НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 ; мобільний телефон марки NOKIA COUD НОМЕР_8, предмет, схожий на мисливський ніж, з маркуванням на лезі 95х18 з чохлом чорного кольору, куртку блакитну з темно-синіми вставками, куртку темно-синього кольору, штани сірого кольору, а також автомобіль марки ВАЗ 21063, р. н. НОМЕР_3 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання транспортних засобів при Ніжинському РВП ГУНП в Чернігівській області;

- протоколом огляду від 08.05.2023 за участю потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , в ході якого ОСОБА_8 упізнав у вищезназначених вилучених окулярах, як такі, що були одягнені на одному з нападників, балаклаву, як таку, що була одягнута на іншому з нападників, ніж, як такий, яким погрожували йому обоє нападників, а також ОСОБА_8 та ОСОБА_9 впізнали в вилучених причепі та металевих виробах, як такі, що були викрадені за адресою: АДРЕСА_2 .

Запобіжний захід у виді тримання під вартою слід обрати з метою запобігання ризикам, зазначеним у п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки після повідомлення про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі, досудове слідство вважає, що ОСОБА_4 усвідомлюючи вид та міру покарання, може:

-переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання, від восьми до п`ятнадцяти років позбавлення волі, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, не бажаючи настання відбування передбаченої законом відповідальності;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки до цього часу не віднайдені всі речові докази, а саме мобільний телефон потерпілого ОСОБА_8 , а підозрюваному ОСОБА_4 може бути відоме місце їх знаходження, тому перебуваючи на волі, він може сховати чи спотворити речі, що мають значення для кримінального провадження;

- ОСОБА_4 відомо місце проживання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , які фактично є його знайомими, та ОСОБА_15 , якій відомо про обставини вчинення кримінального правопорушення, та фактично є його співмешканкою, а тому може незаконно впливати на них з метою зміни їх показань та перешкоджанню досудового розслідування у кримінальному провадженні;

- ОСОБА_4 будучи неодноразово раніше судимий, у тому числі вироком Ніжинського міськрайонного суду в Чернігівській області від 01.03.2023 року за ч. 2 ст. 146 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки, а отже, вчинив нове кримінальне правопорушення в період іспитового строку, може вчинити й інше кримінальне правопорушення у разі перебування на волі.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку є неможливим, оскільки не зможе запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому обставин та просив задовольнити.

Підозрюваний заперечив проти задоволення вказаного клопотання, при цьому відмовився надавати пояснення по суті клопотання.

Захисник підозрюваного заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність існування вказаних у клопотанні ризиків, які тільки перераховані, але їх існування не доведено жодними доказами. Зауважив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найтяжчим, і прокурор не довів неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу. Стосовно судимостей підозрюваного, то зазначив, що останнім вироком затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 за ст. 146 КК України, що свідчить про те, що він не схильний переховуватися від досудового розслідування та суду. Просив урахувати, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, одружений, має неповнолітнього сина. Просив відмовити в задоволенні клопотання, при цьому вважав за можливе застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем реєстрації.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя бере до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

У рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що наявні відомості, які вказують на обґрунтовану підозру та які навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Так, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю відомостей, детальний перелік яких міститься у клопотанні, які долучені до клопотання.

При цьому на стадії розгляду клопотання слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є застосування запобіжного заходу.

Аналіз доданих до клопотання доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на цьому етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Відтак, на цей час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання від 8 до 15 років позбавлення волі. Разом з цим ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, востаннє - вироком Ніжинського міськрайонного суду в Чернігівській області від 01.03.2023 року за ч. 2 ст. 146 КК України до 2 років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 3 роки. Таким чином, кримінальне правопорушення, в якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , вчинене під час іспитового строку.

Дослідивши наявні докази в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані обставини з урахуванням суворості можливого покарання свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому клопотання обґрунтоване.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (у тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження. На думку слідчого судді, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність. Про обрання відносно підозрюваного особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування до підозрюваного особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації. Отже, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками станом на час розгляду клопотання, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити.

Водночас на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. А тому, на думку слідчого судді, відсутні підстави для можливості призначення застави як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 29, 176 - 178, 182 - 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів - до 05 липня 2023 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 07 травня 2023 року 18 год. 50 хв.

Копію ухвали негайно вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_4 , направити для виконання до Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області.

Органу досудового розслідування повідомити рідних підозрюваного ОСОБА_4 про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повну ухвалу складено і підписано 10.05.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1