УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" травня 2023 р. Справа № 598/1958/17

Номер провадження1-кп/608/7/2023

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника органу ювенальної поліції

ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого за п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 Кримінального кодексу України ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Чортківського районного суду Тернопільської області знаходиться кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000203 від 26.06.2017 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 10 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 153 Кримінального кодексу України.

Під час досудового розслідування кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався ухвалами суду.

Прокурор ОСОБА_8 направила до суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , терміном на два місяці без визначення суми застави. В клопотанні вказала, що ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2023 року строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 04 червня 2023 року включно. Завершити судове провадження у вказаний термін неможливо через обсяг питань, що підлягають вирішенню та матеріалів кримінального провадження, які необхідно дослідити а також поведінку сторони захисту, спрямовану на максимальне затягування строків розгляду кримінального провадження шляхом зловживання процесуальними правами та невжиття заходів для забезпечення явки до суду свідків захисту. Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , згідно з вимогами пунктів 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Викладені в клопотанні про продовження строків тримання під вартою ризики не зменшились, існують по даний час та в сукупності дають достатні правові підстави для продовження ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. При оцінці існування вказаних ризиків, слід врахувати тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у випадку визнання його винним у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях; місце його проживання за місцем проживання свідків; протиправну поведінку обвинуваченого у місцях попереднього ув`язнення, негативну характеристику за місцем навчання. У даному випадку існування ризиків, в тому числі і втечі від правоохоронних органів та суду об`єктивно вбачається з відомостей, що наявні у кримінальному провадженні. Крім того, у порушення ч. 5 ст. 132 КПК України, стороною захисту до цього часу не надано будь-яких доказів, які б спростовували наявність ризиків, визначених ст. 177 КПК України. Також, як відповідний ризик слід враховувати запровадження воєнного стану та збройну агресію в Україні. Просить не визначати розмір застави при продовженні тримання обвинуваченого під вартою, так як, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який спричинив загибель людини.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, посилаючись на підстави, наведені у ньому, та висловив заперечення щодо задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу на заставу.

Обвинувачений ОСОБА_7 , захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 заперечують щодо задоволення клопотання прокурора. Суду зазначили, що обвинувачений вже дуже тривалий час перебуває під вартою. Просять змінити запобіжний захід на заставу з носінням електронного браслету. Вказують на те, що ризики, на які посилається прокурор у своєму клопотанні нічим не підтверджені. Вважають, що обвинувачений ОСОБА_7 ніяким чином не може вплинути на хід судового розгляду вказаного кримінального провадження.

Законний представник обвинуваченого ОСОБА_5 при вирішенні клопотання покладається на думку суду.

Представник органу ювенальної поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 підтримує клопотання прокурора. .

Розглянувши вказане клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 10 ч.2 ст.115, ч. 3 ст. 153 КК України.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 06 квітня 2023 року строк тримання під вартою ОСОБА_7 продовжено до 04 червня 2023 року включно.

Дійсно, згідно ст. 183 КПК України - тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечує особам, яким обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, право на перегляд матеріально-правових і процесуальних умов, які, з погляду Конвенції, є суттєвими для забезпечення законності позбавлення свободи, що означає необхідність перевірки не лише дотримання процесуальних вимог національного законодавства, а також і мети, з якою застосовувалися затримання та подальше тримання під вартою.

В розумінні Кримінального кодексу України, інкримінований обвинуваченому злочин, передбачений ст. 115 КК України, є особливо тяжким.

Оцінюючи суспільну небезпеку, суд приходить до висновку, що такий злочин має дуже високий ступінь суспільної небезпеки.

За даним кримінальним провадженням суд враховує, що у відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , стала наявність обґрунтованої підозри у можливій причетності його до скоєння особливо тяжкого умисного злочину проти життя особи, а підставою для продовження дії запобіжного заходу є наявність обвинувального акту, відповідно до якого, ОСОБА_7 продовжує обвинувачуватися у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, за що законом передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років.

На думку суду, вже лише ця обставина спонукає людину до вчинення дій, спрямованих на ухилення від кримінальної відповідальності, що кореспондується з позицією ЄСПЛ щодо необхідності оцінки ризику втечі у світлі фактів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення у справі «Панченко проти Росії»).

При цьому, не будучи самостійною підставою для утримання особи під вартою, тяжкість обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, що ґрунтується на позиції в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії», у відповідності з якою суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Крім зазначеного, на теперішній час, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує обсяг пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, приймає до уваги репутацію обвинуваченого, який негативно характеризувався за місцем навчання, відзначався протиправною поведінкою в місцях попереднього ув`язнення.

Суд вважає, що обвинувачений з огляду на викладене, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання останнього винуватим у кримінальних правопорушеннях, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, може переховуватися від суду, скоювати інші злочини.

Не вирішуючи питання на даному етапі кримінального провадження про оцінку доказів з точки зору їх допустимості і достатності для визнання обвинуваченого винуватим чи невинуватим у вчинених злочинах, суд приходить до висновку, що вказані вище обставини, а також підвищена суспільна небезпека злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , дають підстави для висновку, що з боку обвинуваченого наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від суду; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому, дані про зменшення або зникнення вказаних ризиків відсутні.

Запобіжний захід - тримання під вартою, відповідає характеру та тяжкості злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 .. Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить також з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Окрім цього, суд звертає увагу на те, що запобіжний захід у вигляді застави про який зазначають обвинувачений та його захисник, враховуючи особу обвинуваченого, тяжкість висунутого обвинувачення та наявність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити необхідну процесуальну поведінку останнього.

Таким чином, суд, створивши умови для обговорення учасниками кримінального провадження можливості застосування інших, менш суворих видів запобіжних заходів, враховуючи доведені ризики, обставини кримінального провадження, його суспільний інтерес, дані про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що інші менш суворі види запобіжних заходів, не зможуть забезпечити мети заходів забезпечення кримінального провадження, досягнення якої вимагається національним законодавством, що узгоджується з рішенням ЄСПЛ «Сергій Волосюк проти України».

Тому, законних підстав для зміни запобіжного заходу на даний час не вбачається. Також, будь-яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та неможливості подальшого перебування обвинуваченого під вартою, до суду не надходило. Ні обвинувачений, ні його захисник не навели суду підстав для зміни або скасування запобіжного заходу.

Беручи до уваги, що одне із кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_7 , пов`язане із застосуванням насильства та спричиненням загибелі людини, підстав для визначення йому розміру застави при застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд не вбачає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 29 липня 2023 року включно, без визначення суми застави.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_7 , начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Ухвала набрала законної сили "___" ________________ 2023р.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи №598/1958/17

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано "____"________________року

Секретар: