Березівський районний суд Одеської області
07.06.2023
Справа № 494/909/23
Провадження № 1-кп/494/103/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2023 року м. Березівка

Березівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участюпрокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 від 22.03.2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Березівка Одеської області, ромської національності, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, на утриманні нікого не маючого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого 01.06.2022 року Березівським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 75, 76 КК України, від відбування покарання звільнено з іспитовим терміном 3 роки.

ВСТАНОВИВ:

У січні 2023 року, більш точний час та дата досудовим розслідуванням не встановлено, в період дії правового режиму воєнного стану, який введено в Україні відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2/02-IX, Указу Президента України №133/2022 від 14.03.2022, затвердженого Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, Указу Президента України №259/2022 від 18.04.2022 року, затвердженого Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ, Указу Президента України №341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 № 2263-1Х, Указу Президента України № 573/2022 від 12.05.2022 року затвердженого Законом України від 15.05.2022 № 2500 - IX, Указу Президента України №341/2022 від 17.05.2022, затвердженого Законом України від 22.05.2022 №2263-ІХ, Указу Президента України №573/2022 від 12.08.2022 року затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500 - IX, Указу Президента України від № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022р. №2738-ІХ Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022р. №2738-ІХ, Указу Президента України від №58/2023 від 06.02.2023, затвердженого Законом України від 07.02.2023 р. №2915-ІХ, у ОСОБА_4 , раніше засудженого Березівським районним судом Одеської області за ч. 4 ст. 185 КК України, судимість у якого не знята та не погашена у встановленому законом порядку, у період іспитового строку, повторно виник умисел на таємне викрадення майна, пов`язаного з проникненням у інше приміщення.

На виконання свого злочинного умислу, у січні 2023 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, в денний час, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , проник на огороджену сіткою-рябицею територію сусіднього домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_6 .

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає та викрити його злочинні дії ніхто не зможе, а також тимчасовою відсутністю господарів будинку, зламав та руками відігнув прути металевої решітки у вікні до приміщення гаража, та через утворений отвір проник до середини приміщення, звідки таємно, повторно, умисно, з метою власного збагачення, викрав ударну електричну дриль марки «INTERTOOL», корпус червоно - сріблястого кольору, б/в, вартістю 800 грн. та електричну шліфувальну машинку марки «DWT», б/в, зеленого кольору, вартістю 800 гривень.

З метою уникнення кримінальної відповідальності ОСОБА_4 місце вчинення злочину залишив, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду ОСОБА_6 у сумі 1600 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті та надав наступні покази.

Дійсно, в січні 2023 року обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що проник до сусіднього домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке було огороджене сіткою. Зламав руками прути до вікна гаража, та через таке проник до гаража, звідки таємно викрав електричну дриль та шліфувальну машинку. Викрадені речі забрав додому та зберігав за місцем проживання. Через деякий час його затримали співробітники поліції та він повернув у повному обсязі викрадене потерпілому. Зазначив, що необхідність купівлі ліків для дитини спонукало його здійснити крадіжку. Пояснив, що в подальшому відпала необхідність в придбанні ліків для дитини, тому вирішив використовувати викрадені речі по домогосподарству.

У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальних правопорушень. Повідомив суд, що вчинив кримінальне правопорушення, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про судовий розгляд. Подав до суду заяву, в якій зазначив, що претензій до обвинуваченого немає, просить призначити покарання згідно чинного законодавства та розглядати справу за його відсутності.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч.3 ст.349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих матеріалів. Провівши допит обвинуваченого з дотриманням положень ст.351 КПК України, суд приходить до переконливого висновку про те, що винуватість обвинуваченого у скоєному є доведена повністю.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні винність обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, за кваліфікуючими ознаками таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, а також те, що обвинувачений притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину, на шлях виправлення не став, а застосоване до нього покарання не досягло своєї мети, вчинив дане кримінальне правопорушення в період іспитового строку, за місцем реєстрації та проживання характеризується посередньо, на психіатричному обліку та обліку лікаря нарколога не перебуває, а тому суд вважає за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України із застосуванням вимог ст.71 КК України, а саме із частковим приєднанням покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 01 червня 2022 року.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання згідно ст.67 КК України, не встановлено.

При цьому, ч. 3 ст. 78 КК України визначено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового кримінального правопорушення суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

З аналізу норм ст. ст. 71, 78 КК України та роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 Про практику призначення судами кримінального покарання від 24 жовтня 2003 року слідує, що у разі вчинення обвинуваченим в період іспитового строку нового злочину покарання, від відбування якого він був звільнений на підставі ст. 75 КК України, тепер має відбуватись ним реально - як і всі інші покарання в межах алгоритму призначення покарання і за сукупністю злочинів, і за сукупністю вироків.

Така позиція відповідає висновку про застосування норми права, який міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25 червня 2018 року в справі № 511/37/16-к.

Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України обвинуваченому судом не встановлено.

Суд вважає, що вказаний вид покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме меті призначення покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі ст.100 КПК України питання про долю речових доказів вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відтак, питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Що стосується міри запобіжного заходу, то суд зважаючи на особу обвинуваченого, який з метою уникнення відбування покарання може переховуватися від органу виконання покарань, тому суд вважає за необхідне, до вступу вироку в законну силу, змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Керуючись ст. 12, 50, 65-67, 70, 71, 72, ч.2 ст. 289, 395 КК України, ст. 100, 118, 368, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до призначеного покарання приєднати частково невідбуту частину покарання за вироком Березівського районного суду Одеської області від 01.06.2022 та визначити засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 остаточне покарання за сукупністю вироків - 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

До вступу вироку суду в законну силу, змінити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту на тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з 07.06.2023 року.

Речові докази: електричну дриль марки «INTERTOOL», корпус червоно- сріблястого кольору та електричну шліфувальну машинку марки «DWT», зеленого кольору передані під відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 вважати поверненими за належністю власнику.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом тридцять днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1