Справа № 298/1505/23
Номер провадження 1-кп/298/130/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

номер кримінального провадження №0000214 від 30 червня 2023 року,

про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт.Великий Березний Закарпатської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , без освіти, непрацюючого, неодруженого, судимого: 31 жовтня 2022 року Великоберезнянським районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.125 КК України до 200 годин громадських робіт (26 травня 2023 року звільнений у зв"язку з відбуттям покарання),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду зазначене кримінальне провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 30 червня 2023 року близько 09:00 год. зайшов до приміщення кафетерію «Неоніла», що по вул.Шевченка, 35, в смт.Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області, яке є громадським місцем, де з хуліганських спонукань розпочав сутичку та словесну перепалку із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , й вимагав від них вийти з ним на вулицю.

Не отримавши бажаного результату, так як ОСОБА_5 та ОСОБА_7 відмовилися виходити з ним на вулицю, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та бажаючи настання негативних, асоціальних, антигромадських наслідків, з хуліганських спонукань викрикуючи погрози, нецензурно лаючись в присутності громадян, в тому числі працівників кафетерію, вийшов з приміщення кафетерію «Неоніла» й наніс удар рукою по вхідних дверях цього приміщення із зовнішньої сторони.

В подальшому, маючи при собі заздалегідь заготовлений предмет, пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, а саме: кухонний ніж, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі у суспільстві загальноприйняті правила поведінки і норми моралі, маючи на меті протиставити себе загальноприйнятим правилам поведінки в суспільстві, намагаючись самоутвердитись за рахунок приниження інших осіб і нахабно показуючи своє зневажливе ставлення до оточуючих, перебуваючи у громадському місці, перед входом до приміщення кафетерію «Неоніла», що по вул.Шевченка, 35, в смт.Великий Березний Ужгородського району Закарпатської області, продовжив вчиняти хуліганські дії, а саме: дістав із зовнішньої кишені штанів кухонний ніж та викрикуючи погрози, нецензурно лаючись почав розмахувати цим ножем, ігноруючи присутність інших громадян та їх зауваження.

Не зупиняючись на цьому, продовжуючи хуліганські дії, ОСОБА_3 наніс декілька ударів кухонним ножем в сторону ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які в цей час захищаючись від нього перебували в кафетерії «Неоніла», але не поцілив у них та не завдав тілесних ушкоджень. З метою самозахисту ОСОБА_5 та ОСОБА_7 змогли закрити вхідні двері до приміщення кафетерію «Неоніла», що розлютило ОСОБА_3 й він почав завдавати удари рукою по вхідних дверях до приміщення кафетерію «Неоніла», внаслідок чого пошкодив їх.

Вказані хуліганські дії ОСОБА_3 вчиняв в громадських місцях, а саме: в приміщенні кафетерію «Неоніла» в присутності ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , працівників кафетерію «Неоніла», інших громадян, а також на АДРЕСА_2 , в районі входу до кафетерію « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в присутності перехожих, сторонніх громадян й вони були припинені поліцейськими відділення поліції №2 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 ним було пошкоджено майно кафетерію «Неоніла», а саме, зламано вхідні двері, завдано психо-емоційної травми працівникам кафетерію, відвідувачам, в результаті чого кафетерій «Неоніла» вимушено приблизно на 40 хвилин припинив свою діяльність.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.296 КК України.

25 серпня 2023 року між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 , якому на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000214, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 30 червня 2023 року, та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 , укладена угода про визнання винуватості. Згідно змісту вказаної угоди про визнання винуватості, ОСОБА_3 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, та сторони погодилися на призначення останньому покарання за ч.4 ст.296 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки і 6 місяців, на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком. Також в угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди сторонами кримінального провадження, а саме для прокурора і обвинуваченого обмеження права на оскарження вироку, для обвинуваченого відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, з яким сторони погодилися, а також наслідки її невиконання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав угоду про визнання винуватості, підтвердив в суді, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав обвинувачення в повному обсязі та погодився на призначення вказаного покарання. Просить угоду про визнання винуватості затвердити, призначити обвинуваченому ОСОБА_3 обумовлене в ній покарання.

Потерпілий ОСОБА_5 повідомив, що жодних претензій до обвинуваченого не має, вибачив йому. Ствердив, що дав згоду прокурору на укладення угоди з обвинуваченим, просить таку затвердити, погоджує визначені сторонами угоді вид та строк покарання ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив, що розуміє зміст наданих йому законом прав, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості. При цьому, обвинувачений ОСОБА_3 беззастережно визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, із запропонованим видом та мірою покарання погодився. Просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 підтримав позицію обвинуваченого та наполягав на затвердженні вказаної угоди, зазначив, що вказана угода укладена добровільно, просив угоду затвердити та призначити ОСОБА_3 узгоджене в угоді покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд, перевіривши угоду про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону і закону про кримінальну відповідальність, заслухавши думку прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника, приходить висновку про те, що у даному кримінальному провадженні можливо затвердити надану угоду про визнання винуватості з огляду на таке.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю розуміє свої права, визначені в п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним, вид покарання, а також інші заходи, що будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди.

На підставі пояснень обвинуваченого ОСОБА_3 , суд переконався, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

З наданих матеріалів кримінального провадження вбачається, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.4 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, і вказане кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено, обставиною, яка пом`якшує покарання останнього відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Також судом установлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст. 469, 472 КПК України, міра покарання, узгоджена прокурором та обвинуваченим, визначена у межах санкції ч. 4 ст. 296 КК України та відповідає загальним засадам призначення покарання, крім того, таке покарання узгоджено з урахуванням ст. 65 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 є неодруженим, непрацевлаштованим, працездатним, має місце постійного проживання, за яким не характеризується негативно, є судимим, на фтизіатричному, психіатричному та наркологічному обліках не перебуває.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

З урахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Відповідно до ст.75 КК України суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно положень п.12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 грудня 2015 року №13 «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод», тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, яку звільнено від відбування покарання з випробуванням згідно з ч. 3 ст. 75 КК України визначаються виключно судом.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, та призначення ОСОБА_3 узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, відносно ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області 30 червня 2023 року (справа №298/1078/23, провадження №1-кс/298/154/23) був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк дії якого слідчим суддею встановлено до 28 серпня 2023 року включно.

Відповідно до ч.1 ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання.

При цьому, з огляду на особу обвинуваченого ОСОБА_3 та визначену їм міру покарання, суд вважає необхідним до набрання вироком законної сили змінити відносно ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 100, 314, 373, 374, 377, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 25 серпня 2023 року, укладену між прокурором Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 у присутності захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені 30 червня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки і 6 (шість) місяців.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 обраховувати з дня ухвалення вироку - з 25 серпня 2023 року, в строк відбування покарання зарахувати час його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з 30 червня 2023 року по 25 серпня 2023 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 змінити із тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти з залі суду та поклавши на нього обов`язки: прибувати на виклики суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд з України і в"їзд в Україну.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_3 відповідно до ч.3 ст.179 КПК України покласти на прокурора Перечинського відділу Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_4 .

Речові докази у кримінальному провадженні:

- ніж, який упакований у спецпакет «Національна поліція України» №WAR1534648 - знищити,

- DVD-R із записом проведених 30.06.2023 допитів потерпілого ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_7 , DVD-R із записом з боді-камери екіпажу СРПП з місця події від 30.06.2023, DVD-R із записом відеофайлів з камери зовнішнього відеоспостереження кафе «Неоніла» - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, а інші учасники судового провадження мають право на отримання в суді копії вироку.

Суддя ОСОБА_1