В И Р О К

іменем України

Справа № 126/181/22

Провадження № 1-кп/126/105/2023

"06" вересня 2023 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бершадь кримінальне провадження відомості про яке внесено до ЄРДР за № 000022 від 15.01.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чернятка Бершадського району Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:

15.01.2022 близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні літньої кухні домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , яке належить його співмешканці ОСОБА_4 , де сам розпивав алкогольні напої в присутності останньої.

В цей же день, близько 16 год. 30 хв. між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_4 та руками схопив останню за верхній одяг. Після того, як ОСОБА_4 відштовхнула ОСОБА_5 від себе та попрямувала до вхідних дверей кухні для того щоб вийти, ОСОБА_5 взяв обома руками останню за плечі та розвернувши до себе обличчям, притиснув її до дверей. Після чого, ОСОБА_5 з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, своєю правою рукою взяв ззаду за шию ОСОБА_4 та своєю лівою рукою схопив її за праву руку та почав підіймати вверх, вивертаючи назад, внаслідок чого заподіяв ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому плечі та повного вивиху головки правої плечової кістки.

Відповідно до висновку експерта №10 від 20.01.2022 тілесне ушкодження у вигляді синця відноситься до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасного розладу здоров`я, а ушкодження у вигляді вивиху правого плечового суглобу відноситься до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалості розладу здоров`я.

Досудовим розслідуванням дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому звинуваченні визнав частково та показав суду, що 15.01.2022 року близько 14 год. 00 хв. він прийшов до своєї колишньої співмешканки додому. В ході спілкування між ними виник словесний конфлікт, в ході якого він обійняв рукою потерпілу, а вона вирвалась і втекла від нього. Тілесних ушкоджень він їй не наносив, можливо вона отримала тілесні ушкодження коли тікала від нього.

Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України підтверджується наступними зібраними та дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. А саме:

- заявою від 15.01.2022 року потерпілої ОСОБА_4 про вчинення злочину ОСОБА_5 відносно неї;

- протоколом огляду місця події від 16.01.2022 року;

- висновком судово-медичного експерта № 10 від 18.01.2022 року відповідно до якого, у громадянки ОСОБА_4 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця на лівому плечі, тілесне ушкодження у вигляді повного вивиху головки правої плечової/ кістки в правому плечовому суглобі. Вищевказані тілесні ушкодження у вигляді синця могли утворитись внаслідок дії тупого твердого предмета з відносно обмеженою контактуючою поверхнею, що могло мати місце за 3-7 діб до дати проведення експертизи, повний вивих головки правої плечової кістки міг утворитись внаслідок насильницького обертання (вивертання) правої руки навколо осі, що проходила через плечовий суглоб. Можливість утворення даного ушкодження при обставинах та в термін, на які посилається під експертна особа не виключається. Ушкодження в вигляді вивиху правого плечового суглобу відноситься до середнього ступеня важкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалості розладу здоров`я;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.01.22 року за участю потерпілої ОСОБА_6 відповідно до якого потерпіла повідомила та показала на місці події механізм утворення тілесних ушкоджень завданих їй обвинуваченим ОСОБА_5 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 19.01.22 року за участю обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до якого обвинувачений детально розповів та показав механізм утворення тілесних ушкоджень завданих ним потерпілій ОСОБА_6 ;

Допитана в якості потерпілої ОСОБА_6 повідомила суду, що претензій до обвинуваченого не має. Просить його суворо не карати. Між ними виникли непорозуміння, які на даний час вже врегульовані.

Допитана в якості свідка неповнолітня ОСОБА_7 показала суду, що 15.01.22 року вона перебувала в своєму будинку. В обідню пору до них прийшов знайомий матері ОСОБА_5 .. В ході розмови між ними виник словесний конфлікт. Вона чула, як вони сварились між собою. Потім мати покликала її до себе і повідомила, що ОСОБА_5 вивихнув їй руку. Після цього мати викликала поліцію.

Аналізуючи всі докази в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Окрім часткового визнання обвинуваченим своєї вини, його вина повністю підтверджується письмовими доказами та матеріалами кримінального провадження.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченим покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При визначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Зокрема, судом враховано особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий в порядку ст. 89 КК України, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується з негативної сторони.

Обставин, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставинами, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , є вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебував в близьких відносинах.

Судом також враховано зазначені в досудовій доповіді характеризуючи ознаки обвинуваченого ОСОБА_5 , та думку органу пробації стосовно визначення міри покарання, відповідно до якої, орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_5 без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

Враховуючи вищезазначене, ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, обставини справи, з урахуванням вимог закону та передбачених цим законом санкцій, ставлення ОСОБА_5 , до вчиненого злочину, а саме часткове визнання ними вини, врахувавши думку потерпілої, яка просить суд не застосовувати суворе покарання до обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання необхідне та достатнє для його перевиховання та виправлення, а також для запобігання вчиненню ним нових злочинів в майбутньому слід призначити у виді позбавлення волі на строк в межах санкції ч. 1 ст. 122 КК України, з урахуванням вимог ст. 75 КК України.

Судові витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 369, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , 26.07.1973 року визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з іспитовим строком 2 (два) роки із покладенням на нього обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку, тобто з 06.09.2023 року.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1