Справа № 754/6600/23
У Х В А Л А

Іменем України

18 травня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , ознайомившись із обґрунтуванням доводів скарги ОСОБА_2 на постанову Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 04.03.2020 про закриття кримінального провадження № 0014675 внесеного до ЄРДР 07.11.2017,

В С Т А Н О В И В :

17.05.2023 законний представник ОСОБА_2 , діючи в інтересах недієздатної ОСОБА_4 , звернулась до слідчого судді Деснянського районного суду міста Києва зі скаргою на постанову Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 від 04.03.2020 про закриття кримінального провадження № 0014675 відомості про яке, 07.11.2017 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за фактом підробки боргової розписки, що містило ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України ( в редакції чинної до 01.07.2020)

Скаржниця зазначила, що 08.05.2023 в черговий раз звернулась до Деснянського УП ГУНП у м. Києві за інформацією про стан досудового розслідування вказаного кримінального провадження. Зі змісту отриманого витяг із ЄРДР дізналась про закриття провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.284 КПК України, ще 04.03.2020.

Постанова про закриття кримінального провадження заявнику не надавалась, але навіть без ознайомлення із правовим обґрунтуванням, вважає її незаконною, передчасною та такою, що порушує вимоги чинного КПК України. Вважаючи, що строк на оскарження постанови про закриття кримінального провадження пропущено з поважних причин, порушує питання про його поновлення.

Вивчивши скаргу та додані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку. Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування та оскарження судових рішень, що постановлені за наслідком розгляду скарги, має відбуватись з дотриманням певних умов, які визначені ч.1 ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Як вбачається зі скарги ОСОБА_2 , предметом оскарження є постанова Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 04.03.2020 про закриття кримінального провадження № 0014675 від 07.11.2017.

За змістом скарги зазначається, що ОСОБА_2 постанову про закриття кримінального провадження від 04.03.2020 не отримувала, інформацію по наслідки досудового розслідування довідалась з витягу ЄРДР складеному 08.05.2023.

Слідчий суддя зазначає, що скаржниця не наводить причин та не надає матеріалів в обґрунтування підстав поновлення строку для оскарження постанови про закриття кримінального провадження, зокрема в період з часу її ухвалення тобто 04.03.2020, до отримання інформації про ухвалення процесуального рішення - 08.05.2023. Звертає на себе увагу, той факт, що заявниця не цікавилась долею кримінального провадження на протязі більше 3-років. Разом з тим, відсутність у розпорядженні останньої змісту оскаржуваної постанови, дає підстави стверджувати, що час з якого повинен розраховуватись десятиденний термін на оскарження, ще не настав. Наведене, унеможливлює вирішення питання про поновлення строку на оскарження постанови про закриття кримінального провадження.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, що обставин щодо пропуску строку на звернення до суду зі скаргою заявником не наведено, а доказів на їх підтвердження не надано.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причини пропуску цього строку. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Слідчий суддя вважає за необхідне звернути увагу на практику Європейського суду з прав людини щодо вирішення питань, пов`язаних із строком звернення до суду. Зокрема, в рішенні ЄСПЛ від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" констатовано, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" суд зробив висновок про те, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан потрібного їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Як свідчить практика Європейського суду (див., mutatis mutandis, справи "Нікітін проти Росії" (Nikitin v. Russia), заява № 50178/99, п. 57, ECHR 2004-VIII, та "Савінський проти України" (Savinskiy v. Ukraine), заява № 6965/02, п. 23, від 28.02.2006) повинні існувати будь-які "вагомі та непереборні обставини", які могли б служити обґрунтованим поясненням причин перегляду та скасування рішення.

З урахуванням зазначеної норми КПК України та практики ЄСПЛ, враховуючи, що з часу прийняття процесуального рішення, яке оскаржує ОСОБА_2 , минуло більше 3-х років, а обставини, на які посилається скаржник, як такі, що перешкодили йому реалізуватися право на оскарження постанови Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 04.03.2020 про закриття кримінального провадження, внесеного до в ЄРДР за №0014675 від 07.11.2017, у визначений чинним законодавством строк, не є обґрунтованими, вагомими та непереборними, слідчий суддя не знаходить підстав для поновлення строку для звернення з вищевказаною скаргою та доходить висновку про відмову в задоволенні вимоги про поновлення строку для звернення зі скаргою, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, та повернення скарги заявнику на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що за наявності оскаржуваної постанови, обґрунтування правових підстав для скасування та поважних причин пропуску встановленого строку на звернення до суду, заявник не позбавлений можливості на повторне звернення до слідчого судді в порядку, передбаченому КПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_2 в поновленні строку для звернення до суду зі скаргою на постанову Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 04.03.2020 про закриття кримінального провадження №0014675 від 07.11.2017.

Скаргу ОСОБА_2 , діючої в інтересах ОСОБА_4 , на постанову Деснянського УП ГУНП у м. Києві від 04.03.2020 про закриття кримінального провадження №0014675 від 07.11.2017- повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1