Справа № 522/243/23
Провадження № 1-кс/522/2689/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2023 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , власника майна - ОСОБА_5 , підозрюваного - ОСОБА_6 , розглянувши у судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту з майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України,-

В С Т А Н О В И В:

Представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси із клопотанням в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту, накладеного в рамках кримінального провадження №0000393 від 12.12.2022 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 12.01.2023 на належне їй майно, а саме грошових коштів у сумі 8000,00 Євро та 10000,00 доларів СІЛА, власником яких є ОСОБА_5 та грошових коштів у сумі 50 Євро та 490 доларів США, власником яких є ОСОБА_7 , які були вилучені 03.01.2023 року під час проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання представник власника майна посилається на наступне.

12.01.2023 року слідчим суддею Приморського районного суду м Одеси ОСОБА_1 , у справі № 522/243/23, провадження № 1-кс/522/99/23 винесено ухвалу, якою задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна.

Накладено арешт на майно, вилучене 03.01.2023 року в ході проведення обшуку у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , де тимчасово проживали ОСОБА_6 з його дружиною ОСОБА_5 та доньками.

03.01.2023 року вилучено:

-грошові кошти у сумі 21 500 Євро, 41 342 доларів США, золоті злитки у кількості 17 штук загальною вагою 181, 65 гр. і 1 (одна) унція;

- квитанції про здійснення валютних операцій за 2011 рік на 7 арк.,

- грошові кошти у сумі 490 доларів США та 50 Євро,

-флеш-носії 2 штуки (1 - флеш-носій синьо-чорного кольору з написом «Приват ключ ОД.», 2 - флеш-носій білого кольору з написом «Електронний ключ Приватбанк»),

- чорнові записи різного характеру, які несуть Інформацію щодо проведення будівельних робіт на об`єктах нерухомості (1-й об`єкт нерухомості, який розташовується в ОСББ «Чорномор-5», проспект Небесної Сотні, ЗА, 2-й об`єкт по вул. Дмитра Донського, 5/18 , усього на 23 арк).

Ухвала залишена в силі Одеським апеляційним судом.

У клопотанні зазначає, що 03.01.2023 року за адресою: АДРЕСА_1 , до квартири, в якій тимчасово мешкали ОСОБА_5 з її чоловіком ОСОБА_6 та двома доньками, приблизно о 15 годині прибули представники правоохоронних органів. У цей час у квартирі нікого не було. На телефон ОСОБА_5 приблизно о 15 годині надійшов дзвінок від невстановленої особи з вимогою прибути за вищезазначеною адресою, у разі неприбуття їй погрожували виламати двері та провести обшук квартири без її участі.

ОСОБА_5 із старшою донькою- ОСОБА_9 прибула за адресою: АДРЕСА_3 та на вимогу правоохоронців відкрила двері квартири АДРЕСА_4 .

Прокурор був допущений в квартиру не за добровільною згодою володільця, а під погрозою пошкодження чужого майна, переданого сім`ї ОСОБА_10 у тимчасове користування.

Обшук тривав 03.01.2023 р. з 15 год. 34 хв. по 17 годину 51 хвилину.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м Одеси ОСОБА_1 , у справі № 522/243/23, провадження № 1-кс/522/100/23 від 05.01.2023 р. надано дозвіл на проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 в якому фактично мешкає ОСОБА_6 з його дружиною ОСОБА_5 , що мав місце 03.01.2023 року в період часу з 15 години 34 хвилини по 17 годину 51 хвилину, в ході якого було виявлено та вилучено предмети та речі, перелік яких зазначено у протоколі обшуку від 03.01.2023 року.

Вказує, що слідчий суддя в ухвалі від 05.01.2023 року зазначив, що на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, у зв`язку з невідкладним випадком, пов`язаним з фіксацією обставин кримінального правопорушення та з метою оперативного й повного розкриття вказаного кримінального правопорушення, врятування майна, безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, та з метою вилучення та збереження речових доказів.

03.01.2023 року в період часу з 15 години 34 хвилини по 17 годину 51 хвилину, прокурором проведено невідкладний обшук житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому тимчасово мешкає ОСОБА_6 з його дружиною ОСОБА_5 в порядку ч. 3 ст. 233 КІІК України, під час якого у вказаній квартирі, доступ до якої добровільно надала ОСОБА_5 , було знайдено та вилучено грошові кошти, золото та інші документи та речі.

Вважає, що суд не з`ясував чи був у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 невідкладний випадок, пов`язаний із врятуванням життя людей та майна, чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, чи за добровільною згодою володільця відбулось проникнення до житла.

У протоколі обшуку, який проводився за участі ОСОБА_5 , зазначено, що вона добровільно видала грошові кошти та золоті злитки та заявила, що грошові кошти у сумі 8000 Євро та 10 000 доларів США належать їй, а інше майно належить її сестрі, ОСОБА_11 , та доньці, ОСОБА_9 , грошові кошти у сумі 490 доларів США та 50 Євро належать її неповнолітній доньці ОСОБА_7 , як подарунок на день народження.

Після проведення обшуку ОСОБА_9 не опитали та не надали їй можливості подати докази про право власності на вилучене майно відповідно до п. 5 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої наказом від 27.08.2010 року №51/401/649/471/23/125

ОСОБА_5 є приватним підприємцем та має власний дохід та заощадження.

У суді першої інстанції ОСОБА_6 , зазначала, що її доходи, як члена родини, вказані у декларації про доходи ОСОБА_6 та є належним доказом отримання доходу.

Також у клопотанні зазначено, що для підтвердження джерела походження коштів ОСОБА_5 надає копії податкових декларацій платника єдиного податку- фізичної особи - підприємця за 2019, 2020 роки. У 2021 році ОСОБА_5 здійснювала господарську діяльність та сплачувала податки, але у встановлені строки, у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, податкову декларацію платника єдиного податку- фізичної особи -підприємця за 2021 рік станом на 17.01.2023 року не подавала.

Також, ОСОБА_5 отримала 10.02.2020 р. кошти від продажу квартири у розмірі 948 000,00 грн., які частково обміняла на валютні кошти для зберігання.

Враховуючи, що вказана квартира була придбана за час шлюбу з ОСОБА_6 , 1/2 коштів від продажу є особистою власністю ОСОБА_5 і складає 474 000 грн.

Станом на 10.02.2020 року курс Євро до гривні складав 1 до 26,9048, курс долара США до гривні складав 1 до 24,537.

На придбання 10 000 доларів США було витрачено 245 370 грн., на придбання 8 000 Євро було витрачено 215 238 грн. Що разом відповідає 460 608 грн.

Грошові кошти у сумі 8000 Євро та 10 000 доларів США належать ОСОБА_5 , є її особистими заощадженням і не мають жодного відношення до кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за№ 0000393 від 12.12.2022 року.

Отримання ОСОБА_5 доходу від підприємницької діяльності дає її можливість для особистих заощаджень.

Вважають, що вилучені грошові кошти не мають доказового значення для кримінального провадження, оскільки не є предметом кримінального правопорушення, набуті у законний спосіб, визнання їх речовими доказами є безпідставним, на них відсутні сліди вчинення кримінального правопорушення, вони не містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучені грошові кошти не відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК.

У вказаній постанові, зазначається, що «на підставі викладеного, є достатньо підстав вважати, що вилучене майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження»

Також, у клопотанні посилається на те, що, у судовому засіданні під час розгляду клопотання про накладення арешту, прокурор заявив, що просить накласти арешт на майно, у зв`язку з тим, що суд у передбачених КК України випадках, може призначити покарання у виді конфіскації майна. Однак, накласти арешт з підстав спеціальної конфіскації, конфіскації як виду покарання та відшкодування шкоди, можна тільки на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого.

Зазначають, що ОСОБА_5 , як власник (володілець) майна, вилученого під час обшуку, не має відношення до кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 12.12.2022 року, в рамках якого проходив обшук, вона не має в цій справі відповідного , процесуального статусу (підозрюваного, обвинуваченого, засудженого), належне їй майно не відповідає критеріям ст. 98 КПК України, а також належне їй майно не відповідає будь-якій із ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України, отже, законні підстави для арешту майна, яке належить особисто ОСОБА_5 , відсутні.

Вважають, що арешт на майно ОСОБА_5 накладено необґрунтовано.

В судове засідання з`явилась представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 , клопотання про скасування арешту майна підтримала, наполягала на його задоволенні. Також надала флеш-накопичувач з відеофіксацією проведення обшуку для огляду в судовому засіданні.

Власник майна ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала клопотання захисника, наполягала на скасуванні арешту на грошові кошти ОСОБА_5 , зазначила, що ці кошти є її особистою власністю та власністю їх меншої доньки, та не можуть мати жодного відношення до обставин, які досліджуються у кримінальному проваджені.

Підозрюваний ОСОБА_6 підтвердив усі доводи, які назвала ОСОБА_5 .

Прокурор в судове засідання з`явився. Заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, посилаючись на те, що всі необхідні слідчі дії у кримінальному провадженні ще не проведено. А походження та причетність даних грошових коштів до обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження ще встановлюються. Наполягав на тому, що походження даних грошових коштів в результаті продажу квартири та здійснення валютних операцій і накопичень безспосередньо ОСОБА_5 не підтверджено, та що саме кошти, які зберігалися у білому пакеті належать ОСОБА_5 .

Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

З клопотання вбачається, що слідчим відділенням відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000393 від 12.12.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 від 12.01.2023 року накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично мешкає ОСОБА_6 з його дружиною ОСОБА_5 , що мав місце 03.01.2023 року в період часу з 15 години 34 хвилини по 17 годину 51 хвилину в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, а саме:

- грошові кошти у сумі 21500 Євро, 41342 доларів США, золоті злитки у кількості 17 штук загальною вагою 181, 65 гр. і 1(одна) унція;

- квитанції про здійснення валютних операцій за 2011 рік на 7 арк.;

- грошові кошти у сумі 490 доларів США та 50 Євро;

- флеш-носії 2 штуки (1 - флеш-носій синьо-чорного кольору з написом « ОСОБА_12 »; 2 - флеш-носій білого кольору з написом «Електронний ключ Приватбанк»);

- чорнові записи різного характеру, які несуть інформацію щодо проведення будівельних робіт на об`єктах нерухомості (1-й об`єкт нерухомості, який розташовується в ОСББ «Чорномор-5», проспект Небесної Сотні, 3А; 2-й об`єкт по вул. Дмитра Донського, 5/18 , усього на 23 арк.

В той же час, слідчий суддя вказує, що ОСОБА_5 не є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000393 від 12.12.2022 року, чи особою, яка силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Слідчий суддя оглядаючи в судовому засіданні відеозапис на якому зафіксовано проведення обшуку встановлює, добровільне надання ОСОБА_6 першим пакету білого кольору з грошима та пояснення прокурору, що в пакеті знаходяться грошові кошти розміщені по пачках «10», «10» і «20». Також з відео вбачається що ОСОБА_6 зазначає, що 10 тис. дол. З цих коштів, це кошти її доньки, обгрунтовуючи їх походження тим, що донці 20 років та вона працює.

Візуально з відео вбачається, що з пакету було прокурором вийнято дві приблизно рівні за розміром обв`язані резинкою пачки грошей з купюрами за кольором схожими на дол. США та одна пачка приблизно у двічі більша ніж попередні з купюрами за кольором схожими на Євро.

Після чого, з відео вбачається, що ОСОБА_5 також добровільно пред`явила прокурору рюкзак червоного кольору, в якому знаходилася папка синього кольору, пізніше з якої прокурор дістав кошти та документи доньки. Безпосередньо з рюкзака також були вийняті гроші (дол. США, Євро) та золоті злитки.

Слідчий суддя встановлює, що ОСОБА_5 добровільно надаючи рюкзак прокуророві, зазначає на запитання про його вміст, що там знаходяться грошові кошти, цінності та папка з документами її доньки.

Прокурор вийняв вміст рюкзаку, грошові кошти почав розкладати на дивані, а папку синього кольору відклав в сторону.

В подальшому, на запитання прокурора, чи містяться у квартирі ще грошові кошти, відповідь від ОСОБА_5 не послідувала, що дійсно може свідчити про те, що остання знала про те, що це речі її доньки та не знала повний її вміст, враховуючи той факт, що всі грошові кошти та цінності, які перебували в квартирі ОСОБА_5 видавала добровільно.

Далі прокурор почав оглядати вміст папки, з якої було вийнято грошові кошти, в розмірі 9 тис. дол. та покладено на диван до інших, вже виявлених грошей. Певні прикраси в тому числі ланцюжок передані одразу ОСОБА_5 , а інші документи оглянуто прокурором без оголошення їх змісту та поміщено назад до цієї ж папки.

Слідчий суддя також вбачає, що дістаючи вміст папки синього кольору, яка знаходилась у рюкзаку, прокурор не коментує на відео її вміст.

В подальшому, наприкінці проведення обшуку, слідчий суддя, оглядаючи відеозапис, вбачає, що прокурор зайшов до спальної кімнати, де поряд з новорічною ялинкою знаходилась шкатулка коричневого кольору, з якої дістав грошові кошти різними купюрами, та прокоментував, що це грошові кошти у сумі 490 доларів США та 50 Євро.

На його запитання, що це за грошові кошти, ОСОБА_5 повідомила, що належить її меншій донці, які подарувала їй бабуся.

Враховуючи, що шкатулка знаходилась біля ялинки, серед іграшок та зверху на ній перебувала дитяча прикраса, а також неодноразове зазначення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 при різних обставинах досліджуваних слідчим суддею, що дитина спить разом із матір`ю у спальні, слідчий суддя погоджується, що у шкатулці коричневого кольору серед іграшок та новорічної ялинки із прикрасами. знаходились грошові кошти в розмірі 490 дол. США та 50 Євро, які належать дитині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Щодо інших грошових коштів у розмірі 8000,00 Євро та 10000,00 доларів США на які також заявниця просить скасувати арешт, слідчий суддя вказує на не спростування протиріч та обґрунтованих сумнівів щодо належності та джерел походження майна, а тому виходить із підстав пов`язаності цього майна з місцем проживання підозрюваного.

Оцінюючи матеріали клопотання та надані письмові докази учасниками справи, слідчий суддя з одного боку враховує пов`язаність виявлених та вилучених цінностей та речей з місцем їх знаходження, а саме з квартирою тимчасового мешкання підозрюваного ОСОБА_6 та його дружини. З іншого боку слідчий суддя визнає відсутність беззаперечного доведення особами, які заявляють права на вилучені цінності та речі їх особистого відношення до цих цінностей та джерела їх походження саме у них.

Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя вбачає за можливе використати стандарт «баланс вірогідностей» (a balance of probabilities). Розумна ступінь - це та, яка відповідає «балансу вірогідностей». Факт є доведеним, якщо після оцінки доказів внутрішнє переконання судді каже йому, що факт скоріше був, а ніж не мав місце.

Питання як про достовірність конкретного доказу, так і про достатність їх у сукупності суд вирішує у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи. З іншого боку, принциповим можна вважати положення щодо неможливості доказування на основі припущень.

Достатніми є докази, яких може бути достатньо для встановлення певного факту або усієї сукупності фактів, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторони. Однак, це має місце поки існування цього факту не буде заперечене іншими доказами, встановленими обставинами. Тобто, такі докази не є безспірними.

Слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування, докази наявні в матеріалах кримінального провадження є вагомими та такими, що об`єктивно пов`язують грошові кошти на які накладено арешт, із предметом дослідження та доказування у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя враховує, що правові підстави для арешту майна, в контексті триваючого досудового розслідування вчиненого кримінального правопорушення, пов`язані з необхідністю встановлення відношення грошових коштів до обставин, які досліджуються у даному кримінальному провадженні та можливості використання грошових коштів як доказів.

Тому, слідчий суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності на грошові кошти є розумним і співрозмірним завданню кримінального провадження та обставинам кримінального провадження, які станом на теперішній час ще вимагають вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту, з метою збереження вказаних грошових коштів, як речових доказів у кримінальному провадженні.

Таким чином, слідчий суддя враховуючи стандарт «баланс вірогідностей» (a balance of probabilities), вважає, доведеним, аніж таким, який не був доведений, той факт, що грошові кошти, що знаходились у шкатулці коричневого кольору серед іграшок та новорічної ялинки із прикрасами. в розмірі 490 дол. США та 50 Євро, належать дитині ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи оцінку доказів та внутрішнє переконання судді.

В свою чергу, слідчий суддя зазначає, що належність грошових коштів у розмірі 8000,00 Євро та 10000,00 доларів США саме ОСОБА_13 на даний час більш спростовується, аніж підтверджено відповідними доказами, наданими як заявником, так і органом досудового розслідування, та вказує про передчасне звернення із клопотання про скасування арешту на дані грошові кошти, походження яких, ще буде з`ясовано в ході досудового розслідування. Також, заявником до клопотання не було долучено і жодних доказів, які б підтверджували, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба.

Таким чином, вважаю, що потреба у застосуванні заходу забезпечення, у вигляді арешту грошових коштів у розмірі 8000,00 Євро та 10000,00 доларів США, на даний час не відпала, та підстав для скасування арешту, не вбачається, а тому заява ОСОБА_13 не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно п. 15 ч. 1 ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких відноситься змагальність сторін.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституційні права та свободи людини і громадянина є безпосередньо діючими. Вони визначають цілі і зміст законів та інших нормативно-правових актів, зміст і спрямованість діяльності органів законодавчої та виконавчої влади, органів місцевого самоврядування і забезпечуються захистом правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 319 ЦПК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадку та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 2 ст. 170 КПК України передбачає, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Зокрема, якщо дані речі підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на викладене, враховуючи надані суду матеріали суд приходить до висновку, про часткове задоволення вказаного клопотання з наведених підстав.

Керуючись ст. 167-174, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , про скасування арешту з майна, поданого в порядку ст. 174 КПК України, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2023 року у кримінальному провадженні №0000393, - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2023 року в рамках кримінального провадження №0000393 (справа №522/243/23, № пр. 1-кс/522/99/23), а саме на частину майна, вилученого в ході проведення обшуку житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично мешкає ОСОБА_6 з його дружиною ОСОБА_5 , що мав місце 03.01.2023 року в період часу з 15 години 34 хвилини по 17 годину 51 хвилину в порядку ч. 3 ст. 233 КПК України, а саме на:

- грошові кошти у сумі 490 доларів США та 50 Євро; які були виявлені у шкатулці.

В іншій частині вимог клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1