Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3435/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 квітня 2023 року, якою продовжено відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24.12.2021 року Богунським районним судом м. Житомира за ч.5 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з іспитовим терміном 3 роки;

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 18.06.2023 року з визначенням розміру застави, що складає 214 720 грн.,-

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі підозрюваний ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною та необґрунтованою.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернулась до слідчого судді з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 строком на 60 днів.

В обгрунтування клопотання слідча зазначила, що в провадженні СВ ГУНП в Житомирській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за №0000073 від 25.01.2022 року.

Органом досудового розслідування встановлено, що за невстановлених в ході досудового розслідування обставин, у невстановлений час та місці, однак не пізніше січня 2022 року, у ОСОБА_8 , виник злочинний умисел спрямований на отримання прибутку шляхом здійснення протиправних дій, а саме незаконного виготовлення та збуту психотропної речовини, обіг якої обмежено, амфетаміну, мешканцям м. Житомира. З метою реалізації свого злочинного умислу, у достовірно невстановлений час та місці, у січні 2022 року, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, маючи намір здійснювати злочинну діяльність, пов`язану з вчиненням умисних злочинів у сфері обігу психотропних речовин, визначивши вчинення злочинів, як джерело для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, ОСОБА_8 , діючи повторно, вступив у попередню змову з ОСОБА_10 з метою незаконного придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин, придбання та зберігання прекурсорів з метою їх використання для виготовлення психотропних речовин в особливо великих розмірах, незаконного виготовлення та зберігання з метою збуту, збут психотропних речовин та організації та утримання місця для незаконного виготовлення психотропних речовин за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

18.02.2023 року о 18 годині 08 хвилин в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_8 було затримано.

19.02.2023 року ОСОБА_8 повідомлено пропідозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 та ч. 3 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме : можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні ; вчиняти інші кримінальні правопорушення. Строк досудового розслідування продовжений у даному кримінальному провадженні до 18.06.2023 року, оскільки завершити досудове розслідування до спливу строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою неможливо, враховуючи, що ще необхідно отримати висновки експертиз долучити розсекречені матеріали НСРД, провести додаткові допита потерпілих та свідків та виконати ряд інших слідчих(розшукових) дій, слідча просила продовжити строк дії запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Враховуючи обгрунтованість підозри ОСОБА_8 , доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, та 5 ч.1 ст.177 КПК України, та необхідності проведення ряду слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування, слідчій суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого та продовжив підозрюваному ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 18.06.2023 року з визначенням розміру застави.

Заслухавши доповідача, доводи підозрюваного ОСОБА_8 , який просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, та захисника, який просив зменшити розмір застави чи застосувати більш м`який запобіжний захід, - в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст. 177, 178, 183, 194, 197, 199 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 тяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.307 та ч.3 ст.311 КК України, за які передбачено покарання до 10 років позбавлення волі та нетяжких злочинів, передбачених ч.2 ст.311 та ч.1 ст.317 КК України, за які передбачено покарання до п`яти років позбавлення волі.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч.2 та ч.3 ст. 311, ч. 1 ст. 317 КК України, підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах клопотання.

Крім того, обгрунтованість підозри стороною захисту не оспорюється.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_8 який раніше судимий, не працює, не має постійного джерела доходу, його соціальні зв`язки, те, що він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : можливість підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення, та те, що інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , даних про особу останнього та доведенність ризиків, передбачених п.1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є достатні підстави для продовження підозрюваному строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави відповідно до ч.4 ст183 КПК України, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Ризик можливого переховування ОСОБА_8 від органу досудового розслідування та суду обгрунтовується тяжкістю можливого покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.

Ризик знищення, переховування, спотворення речових доказів обгрунтований тим, що ще не всі речові докази вилучені.

Ризик можливого незаконного впливу на свідків чи іншого підозрюваного обгрунтований тим, що ще не всі особи допитані.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення обгрунтований тим, що ОСОБА_8 є раніше судимою особо і в період іспитового строку знову підозрюється у вчиненні тяжких умисних злочинів.

За таких обставин, колегія суддів вважає необґрунтованими посилання в апеляційній скарзі обвинуваченого на те, що слідчим суддею не було проведено аналіз наявності всіх ризиків, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Доводи апелянта про те, що до нього може бути застосований більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено обґрунтованих доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою і в апеляційній скарзі.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, слід зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Посилання захисника на те, що розмір застави визначений слідчим суддею є занадто великим, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею визначено розмір застави у межах, встановлених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, з урахуванням того, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні ряду злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 квітня 2023 року, якою продовжено підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 18 червня 2023 року з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 грн. без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді