1Справа № 335/8921/18 1-кп/335/98/2023
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15червня 2023 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово засудженого:
- 05.06.2002 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з випробувальним терміном 2 роки;
- 11.03.2003 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі;
- 18.12.2007 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі з випробувальним терміном 2 роки;
-27.12.2007 року Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки;
- 11.05.2010 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 187, ч. 1 ст.70, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі;
- 18.03.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі; звільнений по відбуттю покарання;
- 15.06.2018 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений з випробувальним терміном 1 рік;
- 27.09.2022 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ :
27.06.2018 року, приблизно о 19 годині 50 хвилин, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на зупинці громадського транспорту «ТЦ Україна», що розташована за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 147, помітив потерпілу ОСОБА_6 , яка в цей час заходила до салону маршрутного таксі № 40, після чого ОСОБА_4 , маючи намір викрасти майно потерпілої, зайшов слідом за нею. Перебуваючи в салоні маршрутного таксі, ОСОБА_4 вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає та вони ніким не помічені, засунув свою руку до сумки потерпілої ОСОБА_6 , звідки викрав грошові кошти в сумі 2000 гривень, чим спричинив останній матеріальну шкоду на вищевказану суму. Після цього, незаконно вилучивши майно потерпілої та отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, ОСОБА_4 намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, проте його затримали працівники правоохоронних органів.
Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив, що приблизно в червні 2018 року знаходився на зупинці громадського транспорту в м. Запоріжжя. Там, знаходячись в маршрутному таксі, таємно викрав грошові кошти з сумочки у невідомої жінки, але був затриманий працівниками поліції. Вилучені кошти повернуто потерпілій. Свою вину в скоєному кримінальному правопорушенні визнає в повному обсязі, щиро розкаюється.
Незважаючи на таку позицію обвинуваченого ОСОБА_4 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами:
-показами потерпілої ОСОБА_6 , яка в судовому засіданні пояснила, що влітку 2018 року подруга віддала борг у сумі 2000 гривень, які поклала до своєї сумочки та намагалась сісти в маршрутне таксі на зупинці громадського транспорту «ТЦ Україна». Коли хотіла оплатити проїзд, позаду почула якийсь гамір. Інші люди бачили як ОСОБА_4 викрав гроші. Працівники поліції одразу його затримали, а грошові кошти вилучили. Його прізвище дізналася у відділі поліції, де надала свої пояснення. Матеріальну шкоду відшкодовано, претензій до обвинуваченого не має.
-показами свідка ОСОБА_7 , який пояснив суду, що перебуває на посаді оперуповноваженого Орджонікідзевського відділу поліції. В червні 2018 року разом з оперуповноваженим ОСОБА_8 в районі універмагу «Україна» в м. Запоріжжя проводили роботу з приводу профілактики крадіжок особистого майна громадян. Неподалік зупинки громадського транспорту помітили ОСОБА_4 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності. Він спостерігав за людьми, близько до них підходив, звертаючи погляд на їх речі і сумочки. Далі побачили, як раніше невідома жінка заходила в маршрутне таксі №40. ОСОБА_4 наблизився до неї, засунув руку в сумку, дістав щось звідти та поклав собі в карман. В цей час його схопили за руки і затримали. Жінка оглянула свою сумку та виявила викрадення 2000 гривень. Було викликано слідчо-оперативну групу, яка провела огляд та виявила викрадені кошти. Затриманого і потерпілу, а також свідків було доставлено до відділу поліції для проведення слідчих дій.
Окрім показань свідків, винуватість ОСОБА_4 у фактично скоєному кримінальному правопорушенні за встановлених судом обставин, повністю підтверджується протоколом огляду місця події від 27.06.2018 року, заявою потерпілої ОСОБА_6 та іншими доказами, які були досліджені під час судового розгляду.
Дослідивши всі обставини кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю поза розумним сумнівом.
У суду немає сумнівів щодо об`єктивності та правдивості показань потерпілої та свідка, оскільки ці покази узгоджуються між собою, є логічними та послідовними, а також не суперечать іншим, дослідженим в судовому засіданні, письмовим доказам, що дає змогу суду визнати їх правдивими та такими, що можуть бути покладені в основу вироку для встановлення винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підстав для обмов обвинуваченого, судом не установлено.
Оцінивши зібрані та досліджені в ході судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 є доведеною, його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.185 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.
При визначенні ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст. 65 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», та враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся в скоєному, раніше судимий, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, його сімейне і матеріальне становище, одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, поведінку після скоєного злочину.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, тяжкості вчиненого злочину, а також предмета посягання, характеру діяння, способу, місця та часу скоєння злочину, форми, виду і ступеня провини, мотивів і мети злочину, обставин, що характеризують обвинуваченого, а також те, що обвинувачений раніше засуджений та притягався до кримінальної відповідальності за аналогічні та корисливі злочини, на шлях виправлення не став, скоїв знову корисливий злочин під час невідбутого покарання, а саме призначеного судом випробувального строку, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння ним інших злочинів, є покарання, пов`язане з ізоляцією його від суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає, що єдино адекватним і достатнім для його виправлення є покарання у вигляді позбавлення волі з фактичним відбуттям такого і його неможливо виправити без ізоляції від суспільства, а тому доцільним буде призначити покарання у вигляді позбавлення волі, наближене до мінімального розміру, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.
Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Крім того, як встановлено судом, ОСОБА_4 останній раз судимий 27.09.2022 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч.4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі.
Тому, з огляду на те, що ОСОБА_4 вчинив вказаний злочин до постановлення у відношенні нього попереднього вироку, остаточне покарання має бути призначено на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень.
Також, судом встановлено, що ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення 15.06.2018 року був засуджений Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік.
В зв`язку з цим, підлягає застосуванні ч.1 ст.71 КК України для призначення ОСОБА_4 покарання за сукупністю вироків.
Суд вважає, що призначення ОСОБА_4 такого остаточного покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, та попередження вчинення ним нових злочинів, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.
У кримінальному провадженні цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Судові витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.
У відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України, суд зараховує до строку призначеного ОСОБА_4 покарання строк попереднього ув`язнення та перебування під вартою в період з 17.07.2018 року по 23.07.2018 року.
Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді обрання запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 на стадії судового розгляду відсутні, але він з 29.04.2022 року вже відбуває покарання в умовах слідчого ізолятора за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2022 року.
Керуючись ст.ст. 368, 369-371, 373-376 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим покаранням за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2022 року, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15.06.2018 року, та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць.
До набрання вироком законної сили у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід відсутній, оскільки він з 29.04.2022 року вже відбуває покарання в умовах слідчого ізолятора за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2022 року.
На підставі ч.5 ст.72 КК України, зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення у період з 17.07.2018 року по 23.07.2018 року, а також період відбування покарання, визначеного вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2022 року, тобто з 29.04.2022 року до набрання цим вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.
- грошові кошти загальною сумою 2000 гривень, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , - залишити власнику ОСОБА_6 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, у той самий строк з моменту вручення їй копії вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Орджонікідзевського

районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1