ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 609/532/23

1-кп/609/72/2023

17 серпня 2023 року Шумський районний суд Тернопільської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000336 від 13 травня 2023 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, не працюючого, не судимого, має на утриманні двох малолітніх дітей, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шумського районного суду Тернопільської області знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 травня 2023 року за №0000336 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, пов`язане із насильством у сім`ї за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 проживає у житловому будинку, що по АДРЕСА_1 разом із своєю колишньою дружиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та двома малолітніми дітьми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . У зв`язку із цим, враховуючи ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є кривдником особою, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а отже є суб`єктом злочину.

09 листопада 2022 року, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на вчинення домашнього насильства щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 в порушення вимог ст. 28 Конституції України, яка визначає, що ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, ст. 289 Цивільного кодексу України, яка встановлює, що фізична особа має право на особисту недоторканність; фізична особа не може бути піддана катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує її гідність, поводженню чи покаранню, перебуваючи за місцем свого проживання, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй колишній дружині ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, умисно систематично у період часу з 09.11.2022 по 28.01.2023 вчиняв психологічне насильство щодо своєї колишньої дружини ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

Зокрема, 09.11.2022 року о 19 год. 20 хв. ОСОБА_4 за місцем свого проживання, а саме в с. Великі Дедеркали Кременецького району, Тернопільської області, вчинив відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_5 домашнє насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та образами в присутності малолітніх дітей, що завдало істотної шкоди психологічному здоров`ю потерпілої, що спричинило погіршення якості її життя та виразилось у дискомфорті проживання у житловому будинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій.

Відповідно до постанови Шумського районного суду від 29.11.2022 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 гривень.

Також, 25 грудня 2022 року ОСОБА_4 за місцем свого проживання, в житловому будинку АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , під час чого висловлювався в її адресу нецензурними словами, внаслідок чого була заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої, що спричинило погіршення якості її життя та виразилось у дискомфорті проживання у житловому будинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій.

Відповідно до постанови Шумського районного суду від 17.01.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та призначено йому стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Зазначені дії призвели до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи ОСОБА_5 .

Також, 28.01.2023 року ОСОБА_4 повторно протягом року, вчинив домашнє насильство в сім`ї відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , висловлюючись в її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого була заподіяна шкода психологічному здоров`ю потерпілої, що спричинило погіршення якості її життя та виразилось у дискомфорті проживання у житловому будинку, втраті самооцінки та позитивних емоцій.

Відповідно до постанови Шумського районного суду від 16.02.2023 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначено йому стягнення у вигляді громадських робіт строком 50 ( сорок) годин.

Крім того, ОСОБА_4 10.05.2023 року близько 15 год. за місцем проживання, у подвір`ї житлового будинку, розташованому по АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, повторно протягом року вчинив домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_5 , а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали в словесному висловлюванні нецензурними словами в її адресу, образами в її сторону, залякуваннями тим, що спалить житловий будинок, чим заподіяв істотну шкоду психологічному здоров`ю потерпілої, що виразилось у погіршенні якості її життя та дискомфорті проживання у житловому будинку, втраті повноцінного сну, самооцінки та позитивних емоцій.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 грубо порушено норми щодо запобігання та протидії домашньому насильству, зокрема суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизнані норми моральності та добропристойності у сфері сімейних правовідносин, та заподіяно шкоду особистим правам та інтересам потерпілої ОСОБА_5 , наданим їй Конституцією України, правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканість.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, а саме домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи колишньої дружини ОСОБА_5 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю та підтвердив зазначені в обвинувальному акті обставини їх вчинення. У вчиненому щиро розкаюється, негативно оцінює вчинене, обіцяє в подальшому злочинів не вчиняти.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_5 щодо міри покарання покладалася на думку суду, підтвердила, що обвинувачений систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї в присутності малолітніх дітей, за яких вона переживає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою провину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та, беручи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини подій, і судом встановлено, що учасники зазначеного кримінального провадження, в тому числі, і обвинувачений ОСОБА_4 , правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши сторонам положення ч.3 ст.349 КПК України, відповідно до яких останні будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ст.349 ч.3 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Прокурор звернув увагу, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення знайшло своє підтвердження в повному обсязі, дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 126-1 КК України, кваліфікація є вірною і обґрунтованою, а винність обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами. Зазначив, що обвинуваченому доцільно призначити покарання у межах санкції за ст. 126-1 КК України у вигляді обмеження волі.

За таких обставин, суд, допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, і, відповідно, ухвалюючи судове рішення за матеріалами кримінального провадження стосовно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яке на підставі ст. 370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених КПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом, відповідно до ст.94 КПК України, вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення, вважає, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо колишнього подружжя, з якою винний перебував у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи колишньої дружини ОСОБА_5 (домашнє насильство), доведено, і дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно і обґрунтовано кваліфіковано за ст. 126-1 КК України.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а також обставини його вчинення, наслідки, які настали, дані, що характеризують особу обвинуваченого, ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, а також пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

В якості обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, а також, ту обставину, що обвинувачений вперше притягається до кримінальної відповідальності, має неоднозначні характеризуючи дані, а саме відсутня негативна характеристика по місцю проживання, має на утриманні двох малолітніх дітей та відсутність претензій потерпілої.

Обставини, що обтяжують покарання передбачена ст. 67 КК України - судом не встановлені.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, до лікарів психіатра та нарколога по медичну допомогу не звертався, раніше не судимий, однак неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства.

Беручи до уваги те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, враховуючи характеристику обвинуваченого, відсутність судимості ОСОБА_4 , щире каяття у вчиненому, наявність на утриманні двох малолітніх дітей, думку потерпілої, яка претензій до нього не пред`являє, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 , покарання в межах санкцій ст. 126-1 КК України у виді обмеження волі. Суд знаходить, що виправлення обвинуваченого можливе без реального відбування покарання, а тому застосовує щодо нього вимоги ст.75,76 КК України та призначає покарання з іспитовим строком.

Крім того, відповідно до Закону України «Про пробацію» передбачено такий інструмент роботи із засудженими як пробаційні програми, які призначаються за рішенням суду особі, звільненій від відбування покарання з випробуванням та передбачає комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки або її окремих проявів, формування соціально сприятливих змін особистості, які можливо об`єктивно перевірити (програми психологічної корекції та програми соціальної адаптації, спрямовані на усунення негативних факторів, що впливали та можуть в подальшому впливати на поведінку правопорушника). На підставі пункту 4 частини 3 статті 76 КК України, на особу звільнену від відбування покарання з випробуванням судом може бути покладений обов`язок виконання заходів, передбачених пробаційною програмою.

Пробаційна програма це система занять, які проводяться за визначеним графіком і мають на меті корекцію поведінки, яка суперечить прийнятим у суспільстві (громаді) нормам, а також формування соціально сприятливих змін особистості.

Оскільки відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами, а тому призначене ОСОБА_4 покарання буде відповідати його особі і вчиненому ним злочину.

Обвинуваченому ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 30.07.2023, відповідно до ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області від 14.06.2023. Підстав щодо застосування або продовження запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 суд не вбачає, і зазначене питання учасниками даного кримінального провадження не ставилось.

Процесуальні витрати у справі, пов`язані із залученням експертів, відсутні.

Цивільний позов у встановленому законом порядку потерпілою ОСОБА_5 не заявлений.

Речові докази відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та встановити 1 (один) рік іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На підставі п. 4 ч. 3 ст. 76 КК України, додатково покласти на ОСОБА_4 обов`язок виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Контроль за поведінкою засудженого покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем його проживання.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_4 , до набуття вироком законної сили, не застосовувати.

Вирок суду першої інстанції може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Шумський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1