Справа № 718/1865/22
Провадження №1-кп/718/103/22
У Х В А Л А

підготовчого судового засідання

"04" вересня 2023 р. м. Кіцмань

Кіцманський районний суд Чернівецької області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Кіцмань обвинувальний акт, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000018 від 18.07.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, а також обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000001 від 03.01.2023 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 191 КК України, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000052 від 21.11.2022 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 191 КК України та обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000043 від 21.10.2022 відносно ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України, в об`єднаному кримінальному провадженні - справа № 718/1865/22, провадження № 1-кп/718/103/22, -

за участю: прокурорки ОСОБА_6

представників потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До Кіцманського районного суду Чернівецької області надійшли обвинувальні акти за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 191 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 191 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_3 і ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України, які ухвалою суду від 03.04.2023 об`єднані в одне провадження.

Прокурорка ОСОБА_12 подала клопотання про застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби з покладенням на нього відповідних обов`язків, а відносно ОСОБА_4 - запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього також певних обов`язків, . На думку прокурорки, існують ризики того, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на іншого обвинуваченого та свідків у цьому провадженні, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, зокрема створювати штучні докази, підбурювати осіб на надання завідомо неправдивих свідчень на підтвердження версій сторони захисту.

В матеріалах справи містяться клопотання захисника ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про повернення обвинувальних актів прокурору за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.3, 4, 5 ст. 191 КК України. В судовому засіданні підготовчого провадження 04.09.2023 захисник ОСОБА_9 відмовився від попередньо поданих своїх клопотань, просив їх не розглядати, та підтримав своє клопотання про повернення обвинувального акту від 19.06.2023, яке зареєстроване судом 25.07.2023, подане в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 . Клопотання мотивоване невідповідністю обвинувальних актів вимогам КПК України. Зокрема, обвинувальні акти не містять фактичних даних та обставин справи, прокурором не виконано обов`язок з доказування, відсутнє посилання на докази, не зазначено спосіб незаконного відчуження майна підприємства, обвинувачення не коректне та неконкретне, що порушує право на захист та п. «а» ч. 3 ст. 5 ЄКПЛ.

Посилається на те, що виконання попередньої оцінки доказів є необхідною умовою підтвердження фактичних даних. Обов`язок оцінювати докази покладено не тільки на суд, але й на слідчого, прокурора. Для того, щоб джерела доказів стали доказами, необхідно провести їх оцінку на предмет законності отримання, а також належності, допустимості та достовірності, чого слідчим та прокурором не виконано. Відсутність в обвинувальних актах саме фактичних даних підтверджує те, що стороною обвинувачення не надано підтверджень, що до складання обвинувальних актів нею були виконані вимоги ст.94 КПК щодо оцінки доказів. Відсутності процедури оцінки доказів означає, що викладене в обвинувальних актах ґрунтується на припущеннях, а тому вважати зазначені в обвинувальних актах дані фактичними немає жодних підстав.

Також адвокатом ОСОБА_9 подано клопотання про тимчасовий доступ до речей та документів, в якому він просить надати тимчасовий доступ до відомостей бази даних ЄРДР у вигляді завірених у встановленому законом порядку, роздруківок скріншотів (знімків екрану комп`ютера) та/або роздрукованих витягів відповідних даних з ЄРДР які містять та/або мають відношення до кримінального провадження №0000420 від 20.072020, які були внесені до вказаної бази згідно з вимогами КПК України в порядку та обсягу, передбаченому Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298 (далі - Положення № 298), а саме: всі електронні картки, вкладки та підвкладки, що містять всі реквізити, передбачені у додатках 1-5 Положення, зокрема, про кримінальне правопорушення, наслідки досудового розслідування, заподіяні збитки, результати їх відшкодування та вилучення предметів кримінально-протиправної діяльності, особу, яка вчинила кримінальне правопорушення та яка підозрюється у його вчиненні, рух кримінального провадження, що знаходяться у володінні Офісу Генерального прокурора (м.Київ вул. Різницька,13/15) з можливістю їх вилучення. Описана вище відомості стороні захисту необхідні з метою оскарження ряду рішень сторони обвинувачення, дії та бездіяльності слідчого і прокурора, які не підлягали оскарженні під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з ст.ст.314-316 КПК України, а також можуть бути підставою для заперечення проти призначення судового розгляду в кримінальному провадженні.

Захисник ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_4 також подав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору. Мотивує тим, що обвинувальний акт є спотвореним, не відображає інкримінованого його підзахисному складу злочину, зокрема, не зазначено спосіб відчуження майна, його подальшої легалізації, тощо.

У підготовчому судовому засіданні прокурорка ОСОБА_13 просила відмовити у задоволенні клопотань захисників про повернення обвинувальних актів, оскільки вони є необґрунтованим. Зазначила, що неповнота досудового розслідування та неконкретизоване формулювання обвинувачення не є підставою для повернення обвинувального акту. Обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України та підстав для його повернення немає. Також підтримала свої клопотання про застосування запобіжних заходів.

Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їхні підзахисні підтримали клопотання про повернення обвинувальних актів та заперечили проти клопотань прокурора про застосування запобіжних заходів.

Захисник ОСОБА_9 та його підзахисний ОСОБА_3 в підготовчому судовому засідання не висловилися з приводу свого клопотання про доступ до речей і документів.

Обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 клопотання про розгляд їхньої справи колегіальним судом у складі трьох суддів не заявили, просили продовжити розгляд справи суддею одноособово.

Представники потерпілих в підготовче судове засідання 03.09.2023 не з`явилися, у поданих письмових заявах просили його провести без їхньої участі.

Вислухавши думки учасників судового провадження з наведених у ст.315 КПК України питаннях, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки про отримання обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування, письмові клопотання, скарги, заперечення, заяви сторони обвинувачення і захисту, обговоривши їх у підготовчому судовому засіданні, суд доходить наступних висновків.

З норм статті 314 КПК України слідує, що після отримання обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Підготовче судове засідання відбувається за участю прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

У підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Згідно з п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.

Таким чином, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення викладається в обвинувальному акті у такому виді, як це вважає за правильне прокурор.

Питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, фактичних обставин справи, а також про узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацію кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення не можуть бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового провадження суд не вправі вдаватися до оцінки вказаних обставин.

Відповідно до ч.3 ст.314 КПК України на стадії підготовчого судового засідання суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам КПК України, зокрема ст.291, та чи не містить він положення, що суперечать одне одному. Водночас обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акта, є предметом розгляду в судовому засіданні кримінального провадження по суті.

Підстава для повернення обвинувального акта прокурору визначена в п.3 ч.3 ст.314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу. Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключний перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акта вимогам закону.

Згідно з ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст.291 цього Кодексу.

Положеннями п.5 ч.2 ст.291 КПК України встановлено вимоги до обвинувального акта, згідно з якими обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на статтю закону про кримінальну відповідальність, та формулювання обвинувачення.

Таким чином, обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні складений відповідно до вимог ст.291 КПК України, оскільки за змістом п.5 ч.2 ст.291 КПК України усі необхідні реквізити обвинувального акту, направленого до суду у цьому кримінальному провадженні, зазначені у його тексті детективом та прокурором, який затверджував зазначений акт, включаючи, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які орган досудового розслідування вважав встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення за нормами КК України та формулювання самого обвинувачення.

У реєстрі матеріалів до обвинувального акта викладено рух та сутність вчинених на стадії досудового розслідування слідчих та процесуальних дій у досліджуваних кримінальних провадженнях.

До того ж, як прямо передбачено законом, фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються в такій формі і в такому об`ємі, в тому числі щодо способу вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими за результатами проведеного досудового розслідування.

Посилання сторони захисту на неконкретність обвинувачення, суд вважає необґрунтованими, оскільки в обвинувальному акті фактичні обставини кримінального правопорушення викладаються так, як їх було встановлено під час досудового розслідування, при цьому суд позбавлений процесуальної можливості вимагати від сторони обвинувачення вказувати ті обставини, які не були нею встановлені.

Формулювання обвинувачення викладено в обвинувальному акті так, як це вважав за необхідне прокурор, при цьому суд не може вийти за межі підготовчого судового засідання, під час якого фактичні обставини справи не досліджуються.

У той час як питання доведеності кримінального правопорушення, правильності його кваліфікації, в тому числі щодо його об`єктивної та суб`єктивної сторони, суд має вирішувати під час розгляду справи по суті та ухвалення вироку в нарадчій кімнаті.

За нормами чинного кримінального процесуального закону під час підготовчого судового засідання суд не дає оцінки фактичним обставинам, доказам та правовій кваліфікації кримінального правопорушення, визначеного обвинувальним актом, оскільки ці питання вирішуються на стадії судового розгляду та оформлюються відповідним судовим рішенням.

З приводу клопотань про застосування запобіжних заходів суд доходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Відповідно до ст.179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно з ст.181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Враховуючи наявність висунутих обвинувачень проти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, 4, 5 ст. 191 КК України, що підтверджується наявними матеріалами, санкція за які передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, та з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, запобігти ризикам, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, суд доходить висновку, що клопотання підлягають задоволенню, а тому до обвинувачених ОСОБА_3 та ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжні заходи, про які клопотав прокурор, із покладенням обов`язків визначених ст. 194 КПК України, які, в свою чергу, забезпечать їхню належну процесуальну поведінку під час розгляду справи судом.

З приводу поданого клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.333 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження під час судового провадження відбувається згідно з положеннями Розділу ІІ КПК України з урахуванням певних особливостей.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним з таких заходів забезпечення є тимчасовий доступ до документів.

Згідно з ч. 1 ст.159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин зокрема здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку без їх вилучення.

Порядок розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей та документів регламентований ст. 163 КПК України, частина 6 якої покладає на сторону кримінального провадження, яка заявляє клопотання, довести можливість використання як доказів відомостей, що містяться у витребуваних речах та документах та не можливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей та документів.

У своєму клопотанні захисник, зазначає, що інформація, яка міститься у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, що внесена у кримінальному провадженні 0000420, та яка перебуває у володінні Офісу Генерального прокурора та до якої він просить надати тимчасовий доступ, необхідна стороні захисту для оскарження дій слідчого і прокурора, які не підлягали оскарженню під час досудового розслідування.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до пункту 1 глав 1-2 Розділу І «Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань», затвердженого Наказом Генеральної прокуратури України 06.04.2016 № 139 Єдиний реєстр досудових розслідувань це створена за допомогою автоматизованої системи електронна база даних, відповідно до якої здійснюються збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, зазначених у пункті 1 глави 2 цього розділу, які використовуються для формування звітності, а також надання інформації про відомості, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства та законодавства, яким врегульовано питання захисту персональних даних та доступу до інформації з обмеженим доступом.

Тобто, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань є документом, який засвідчує факт реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення, а, отже, не є самостійним процесуальним джерелом доказів у кримінальному провадженні в розумінні ч. 2 ст. 84 КПК України, оскільки не містить зафіксованих та зібраних фактичних даних про протиправне діяння.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 29.03.2019 (справа № 807/1456/17) зазначила, що діяльність уповноважених службових осіб правоохоронних органів щодо інформаційного наповнення Єдиного реєстру досудових розслідувань полягає в офіційному фіксуванні здійснених у кримінальному провадженні процесуальних дій та прийнятих процесуальних рішень і є похідною від них.

Оскільки захисником заявлено клопотання про витребування не документів, в розмінні ч.1 ст. 99 КПК України, а відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань, які, з огляду на вищевикладене, не є документами, тому в клопотанні слід відмовити.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення до судового розгляду об`єднаного кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотань захисників про повернення обвинувальних актів прокурору.

У задоволені клопотання адвоката ОСОБА_9 про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 03.11.2023 включно, який полягає в забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22 год вечора по 6 год ранку (за виключенням необхідності переміщення в укриття та з нього у разі оголошення повітряної тривоги).

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-не відлучатися із Чернівецької області без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця роботи та проживання;

-утриматися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання строком на два місяці, тобто до 03.11.2023 включно, та покласти на нього наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-прибувати за першою вимогою до суду;

-повідомляти суд про зміну місця проживання та місця роботи;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду;

-утриматися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням цієї ухвали в частині застосування запобіжних заходів покласти на прокурорку ОСОБА_14 .

Копію ухвали про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_3 .

Призначити судовий розгляд у справі № 718/1865/22 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ч.3 ст. 191 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 191 КК України та за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ч.5 ст.191 КК України суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кіцманського районного суду Чернівецької області за адресою: вул.Незалежності, 48, м.Кіцмань Чернівецької області на 13.09.2023 о 14 год 30 хв.

Розгляд кримінального провадження проводити суддею одноособово.

Про час і місце проведення судового засідання повідомити учасників судового провадження.

Ухвала в частині застосування запобіжних заходів може бути оскаржена в апеляційному порядку впродовж п`яти днів. В решті ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_15