ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/7907/22 Номер провадження 11-кп/814/1656/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,,

засудженого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника-адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м.Полтави від 06.02.2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про заміну покарання або його невідбутої частини більш м`яким відносно засудженого:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта середня, до засудження не працевлаштованого, до засудження мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

1)15.04.2005 Чугуївським міським судом Харківської області за ст.185 ч.3, 296 ч.2,187 ч.3,70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнений 16.03.2012 після відбуття строку покарання. Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15.04.2006 вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 15.04.2005 змінено, в частині призначеного покарання скасовано, вважати засудженим за ст.187 ч.3, 296 ч.2, 70 КК України до 7 років позбавлення волі , в іншій частині вирок без змін.

По даній справі засудженого 21.05.2019 Чугуївським міським судом Харківської області за ст.186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Згідно вироку Харківського апеляційного суду м.Харкова від 15.10.2019 вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 21.05.2019 змінено. Вважати засудженим за ст.186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі.

Приймаючи вказане рішення, суд врахував, що відповідно до витягу з протоколу № 32 засідання комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених заміни невідбутої частини покарання більш м`яким ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» від 02.11.2022 вирішила не направляти матеріали до суду для вирішення питання про заміну засудженому ОСОБА_7 невідбутої ним частини покарання більш м`яким, оскільки він не став на шлях виправлення, а повторний розгляд даного питання можливий не раніше ніж через 12 місяців.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нову, якою задовільнити клопотання засудженого ОСОБА_7 .

Вказує, що засуджений ОСОБА_7 відбув більше половини строку призначеного покарання, характеризується в установі позитивно, має 4 заохочення, стягнень не має, увесь час працює на швейній дільниці та приймає участь у благоустрої установи.

Зазначає, що ОСОБА_7 вину у вчиненому злочині визнає і міру покарання вважає справедливою.

Звертає увагу, що надані судду матеріали свідчать, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним, та є можливим в умовах обмеження волі.

В суді апеляційної інстанції захисник та засуджений підтримали подану в інтересах засудженого апеляційну скаргу, просили її задовольнити з наведених у ній підстав. Прокурор заперечив проти доводів апеляційної скарги, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, у якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, рішення про відмову у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, є правильним з огляду на таке.

Як вбачається з ч.3 ст.82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" № 2 від 26.02.2002 р., передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Крім того, відповідно до положень пункту 17 вказаної Постанови, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Згідно ч.1 ст.6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 засуджений. вироком Чугуївського міського суду Харківської області від 21.05.2019 за ст.186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі. Згідно ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. Згідно вироку Харківського апеляційного суду м.Харкова від 15.10.2019 вирок Чугуївського міського суду Харківської області від 21.05.2019 змінено та призначено покарання за за ст.186 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислюється з 19.04.2020. В місцях позбавлення волі ОСОБА_7 перебуває з 21.04.2020. На даний час засуджений відбув понад половини строку покарання. За час відбування покарання в ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» ОСОБА_7 працевлаштований на швейній дільниці, 4 рази заохочувався адміністрацією установи, стягнень не має.

Як слідує з характеристики засудженого від 22.12.2022, ОСОБА_7

за період знаходження в установі зарекомендував себе позитивно. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. З представниками адміністрації державної установи дотримується правомірних взаємовідносин .Виконує передбачені законом вимоги персоналу установи. Спальне місце намагається утримувати у чистоті га порядку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Намагається самостійно виконувати роботи з самообслуговування, достатніх навичок для самостійного їх виконання не має. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки. Підтримує соціально-корисні зв`язки з батьком шляхом телефонних розмов, листування. На профілактичних обліках в установі не перебуває.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення, засуджений ОСОБА_7 за весь час відбування покарання має 04 заохочення від 21.12.2020,22.06.2021,20.12.2021,20.06.2022, стягнень не має.

Аналізуючи дані про особу засудженого, про що зазначається в характеристиці установи, неможливо достеменно стверджувати про те, що засуджений ОСОБА_7 став на шлях виправлення.

Колегія суддів враховує, що засуджений ОСОБА_7 характеризується позитивно, отримав 4 заохочення, на даний час працевлаштований, але разом з цим не приймає особисту участь у організації виховних закладів, бере участь в реалізації програм «Подолання алкогольної залежності» і відвідує запланові заходи та не робить для себе належних висновків.

Також колегія суддів врахову витяг з протоколу №32 засідання комісії з розгляду питань щодо застосування до засуджених заміни невідбутої частини покарання більш м`яким ДУ «Харківська виправна колонія (№43)» від 02.11.2022, відповідно до якого вирішено не направляти матеріали до суду відносно ОСОБА_7 , оскільки останній не став на шлях виправлення.

Таким чином, доводи захисника та засудженого на час апеляційного перегляду не переконують колегію суддів у твердженні засудженого про його становлення на шлях виправлення.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що засуджений не повністю підпадає під дію положень ст.82 КК України, так як процес його виправлення не досягнув тієї стадії, що відбування покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.

Тому, застосування до ОСОБА_7 заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є передчасним, враховуючи, що аналіз даних про особу засудженого вказує на те, що засуджений на даний момент лише починає ставати на шлях виправлення.

Враховуючи наведене, апеляційні вимоги захисника не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника- адвоката ОСОБА_8 в інтересах засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду Полтавської області від 06 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4