Справа № 305/1008/23
Номер провадження 1-кс/305/175/23
УХВАЛА

14.07.2023. Слідчий суддя Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

слідчого ОСОБА_6 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, військовозобов`язаного,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся в суд з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000176 від 24.04.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23 квітня 2023 року, близько 21 год., ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення, під час дії Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні, який у подальшому був продовжений із 05.30 год. 19.02.2023 строком на 90 діб, скориставшись відсутністю нагляду власника ОСОБА_8 за велосипедом марки «Ардіс», біло-рожевого кольору з корзиною для речей, що закрілена на рулі, який залишила біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вільного доступу, викрав вищезгаданий велосипед, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду, яка згідно висновку експерта №2028/23 від 24.04.2023 становить 6045.30 гривень.

28.04.2023 складено та вручено повідомлення про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, тому згідно ст.12 КК України, даний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вина ОСОБА_4 , підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями потерпілої ОСОБА_8 ; показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; повідомленням про підозру ОСОБА_4 ; оглядом відеозапису.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризику, передбаченого у пунктах 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Щодо ризику переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду слід відмітити, що усвідомлюючи тяжкість покарання за вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_4 з метою уникнення покарання і затягування справи, може переховуватись від суду та може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усiма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciey y. Moldova (Бекчиев проти Молдови), PanchenkovRussia (Панченко проти Росп)), а в даному конкретному випадку, такий ризик с обґрунтованим, оскільки він належним чином умотивований та підтверджуються наявними матеріалами. Дійсним є такий ризик у розрізі того, що підозрюваний перебуваючи на волі будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду в подальшому.

Також, наявний ризик щодо можливості підозрюваного незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні з метою уникнення відповідальності, оскільки не всі свідки на час розгляду клопотання, судом ще не допитані. Оцінюючи наявність цього ризику (вплив на свiдкiв) у кримінальному провадженні, слід виходити з встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків та потерпілих у кримінальному провадженні на різних його етапах, та розуміти, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочину у якому останній обґрунтовано підозрюється, він може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тим самим, наявності ризику впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_11 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК України.

З огляду на викладене слідчий у клопотанні просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Крім того, 15.06.2023 слідчий звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на затримання ОСОБА_4 з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 від 15.06.2023, клопотання слідчого задоволено. Надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, військовозобов`язаного, з метою його приводу до Рахівського районного суду Закарпатської області для участі у розгляді клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

14.07.2023 о 08.30 годині, ОСОБА_4 був затриманий та доставлений працівниками поліції Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області до слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області для вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив таке задовольнити. Вказав, що, в даному випадку, обрання найсуворішого запобіжного заходу мотивоване наявними ризиками, а саме те, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, усвідомлює, що за вчинення кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, перебуваючи на волі він може ухилитися від досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілих, що перешкоджатиме встановленню об`єктивних даних в кримінальному провадженні. Отже, на його думку, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного та не дасть змогу запобігти зазначеним ризикам та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Слідчий ОСОБА_6 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив таке задовольнити.

Адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні зазначив, що клопотання не підлягає до задоволення, оскільки є необґрунтованим. Слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків на які вони посилаються у клопотанні. З огляду на викладене просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та застосувати до його підзахисного запобіжний захід, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства. Вважає, що саме такий запобіжний захід буде достатнім та необхідним для ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, так як таке необґрунтоване. Жодного наміру ухилятися від слідства чи суду він не має.

Заслухавши учасників справи, вивчивши клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

У відповідності до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

У відповідності до ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав, вважати, що існує хоча б один із ризиків передбачених статтею 177 цього кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

Вирішуючи подане клопотання слідчий суддя враховує також практику Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) зазначив, що особа може бути затримана відповідно до пункту 1 (с) статті 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Також не потрібно, щоб особі, яку затримали, в кінцевому рахунку було пред`явлено обвинувачення або представлено перед судом. Метою затримання є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Разом із тим, «обґрунтованість» підозри, на якій засновується арешт, є важливою частиною гарантії, встановленої у пункті 1 (с) статті 5. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи відомостей, які б задовольняли об`єктивного спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила правопорушення. Однак те, що може бути визнано «розумним», залежить від усіх обставин. Відповідно, оцінюючи обґрунтованість підозри, необхідно встановити, чи забезпечена сутність гарантії, передбаченої пунктом 1 (с) статті 5. Отже, повинні існувати факти чи відомості про те, що заарештовану особу обґрунтовано підозрюють у вчиненні передбачуваного злочину. Термін «обґрунтованість» також означає поріг, який підозра повинна подолати, щоб задовольнити об`єктивного спостерігача щодо ймовірності звинувачень.

Вивчивши подане клопотання та додані до нього докази, вважаю, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України є обґрунтованою для даної стадії кримінального провадження.

Так, матеріалами клопотання, зокрема копіями: протоколу огляду місця події від 24.04.2023, а саме ділянки дороги, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 ; фототаблицями до протоеолу огляду від 24.04.2023; протоколами допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 від 25.04.2023; протоколами огляду відеозапису від 26.04.2023; протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 25.04.2023, за участі потерпілої ОСОБА_8 ; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 25.04.2023, за участі свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 29.04.2023; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 31.05.2023 доводиться обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Дослідження цих документів у сукупності, формують у слідчого судді внутрішнє переконання про те, що мали місце обставини, зазначені у клопотанні про тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 .

Зазначені обставини підтверджують наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу. При цьому, висновок про обґрунтованість підозри не констатує наявності у діях ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя наголошує, що при вирішенні питання щодо існування обґрунтованої підозри у розрізі наявності підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначення вірогідності та достатності підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також того чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На етапі досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, та за якою нормою Кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження.

Окрім цього, необхідно також відмітити, що у відповідності до положень ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Як на докази про наявність ризиків передбачених ст.177 цього кодексу, слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 усвідомлює, що у разі визнання його винним у вчиненні даного злочину, який відноситься до категорії тяжких, йому може бути призначено покарання позбавлення волі на строк до 8 років, він зможе переховутися від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити новий злочин.

Оцінюючи обґрунтованість зазначених ризиків, слідчий суддя виходить також з наступного.

Так, у справі «Смірнови проти Росії» (п. 59) ЄСПЛ зазначив, що в досудовому звільненні особі може бути відмовлено через доведеність таких основних підстав, як: ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. у справі «Штеґмюллер проти Австрії»); ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесу здійснення правосуддя (рішення ЄСПЛ від 27 червня 1968 р. у справі «Вемгофф проти Німеччини»); вчинення ним подальших правопорушень (рішення ЄСПЛ від 10 листопада 1969 р. «Мацнеттер проти Австрії») або спричинення ним порушень громадського порядку (рішення ЄСПЛ від 26 червня 1991 р. у справі «Летельєр проти Франції»).

ЄСПЛ визнав допустимими підставами для взяття й тримання особи під вартою наявність із боку підозрюваного таких загроз, як: перешкоджання розслідуванню, вплив на свідків та інших осіб, ухилення від слідства та суду або повторне вчинення злочину. Проте й у цих випадках ЄСПЛ наголошує на тому, що наявність відповідних ризиків, які слугують підставою тримання підозрюваного під вартою, повинна бути доведена в кожному конкретному випадку.

З урахуванням встановленої слідчим суддею наявності обґрунтованої підозри, вагомих доказів у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тяжкості покарання за правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, конкретних обставин вчиненого правопорушення, його підвищеної суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного, а також даних про особу підозрюваного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, не перебуває на спеціальних обліках, та з огляду на матеріали клопотання, слідчий суддя погоджується з слідчим та прокурором, що існують обґрунтовані ризики коли підозрюваний ОСОБА_4 намагатиметься переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти спроби щодо знищення, схову або спотворення будь-яких обставин які можуть мати істотне значення для встановлення істини у справі, незаконно незаконно впливати на потерпілу та свідків та вчинити новий злочин, тощо.

Щодо можливості застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , інших, більш м`яких запобіжних заходів, то слідчий суддя погоджується із слідчим та прокурором про те, що застосування до ОСОБА_4 запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Разом з цим, обираючи підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя зобов`язаний визначити йому розмір застави.

Так, нормами ч.4 ст.183 КПК України регламентовано, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке відповідно до положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких.

Нормами частини 3 ст.183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави.

Частиною 4 ст.182 КПК України регламентовано, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.2 ч.5 ст.182 КПК України).

Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2023 року встановлено на рівні 2684 гривні.

При визначенні розміру застави слідчим суддею враховується тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , а саме, умисного тяжкого злочину, з корисливих мотивів. При цьому, суд враховує, що підозрюваний ніде не працює, неодружений, не має утриманців та раніше не притягувався до кримінальної відповідальності. Іншими відомостями щодо міцності його соціальних зв`язків суд не володіє.

Таким чином, на переконання суду, застава у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, буде достатньою та необхідною для забезпечення підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків та не становитиме для нього надмірного тягару.

Окрім цього, у разі внесення визначеного даною ухвалою розміру застави, на підозрюваного ОСОБА_4 необхідно покласти наступні обов`язки: 1) прибувати по кожному виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений час; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Керуючись положеннями ст.ст.132, 176-178, 182-184, 186, 193, 194, 196, 205, 309, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Рахівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з незакінченою середньою освітою, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого АДРЕСА_2 , неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого, військовозобов`язаного, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання, а саме з 08 години 20 хвилин, 14 липня 2023 року.

Визначити дату закінчення дії обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - 24 год. 00 хв. 12 вересня 2023 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 53680 (п`ятдесят три тисячі шістсот вісімдесят) гривень, яку необхідно внести у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ, а саме: код отримувача (ЄДРПОУ) 26213408, банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0018501.

У разі внесення застави уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_4 , з-під варти та повідомити про це орган досудового розслідування та суд.

З моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, вважати його таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави ОСОБА_4 звільняється з-під варти і на нього покладаються наступні обов`язки:

1) прибувати по кожному виклику до слідчого, прокурора, суду у визначений час;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Вказані обов`язки покладаються на підозрюваного строком на два місяці з моменту звільнення ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави.

У разі невиконання ОСОБА_4 зазначених обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору, направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Слідчий суддя Рахівського районного суду: ОСОБА_1