Житомирський апеляційний суд
Справа №296/6912/23 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2023 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження за апеляційною скаргою прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Іжевськ, рф, громадянки України, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , проживаючої по АДРЕСА_2 ,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах кримінального провадження №0000320 від 19.06.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України. Зазначає, що 15.06.2023 року відносно ОСОБА_8 складено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України та через неможливість встановлення її місцезнаходження, повідомлення про підозру вручено шляхом надсилання поштою за місцем її проживання. В подальшому було встановлено, що ОСОБА_8 у травні 2023 року виїхала за межі України та станом на 19.06.2023 кордон в зворотньому напрямку не перетинала, тому 19.06.2023 року досудове розслідування зупинено та ОСОБА_8 оголошено у розшук, в тому числі, міжнародний. Звертає увагу, що ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено безальтернативне покарання у виді тривалого позбавлення волі з конфіскацією майна. Кримінальне правопорушення, в якому остання підозрюється скоєно у складі організованої групи. Вважає, що існує можливість знищення, приховування ОСОБА_8 речових доказів, які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, також існує ймовірність протиправного впливу зі сторони підозрюваної на свідків, інших підозрюваних, оскільки ОСОБА_8 має інформацію про їхнє місцезнаходження та контактні дані, а також ризик перешкоджання кримінальному провадженню, оскільки підозрюваній відомо про кримінальне провадження, однак вона не повертається в Україну.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_8 , в обґрунтування якого зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР за №0000320 від 19.06.2023 року за ч.4 ст.190 КК України, яке виділено з кримінального провадження № № 0000062 від 16.11.2021.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 діючи умисно з корисливих мотивів як організатор злочинної групи спільно з директором СТОВ «Дуга» ОСОБА_11 та директором ТОВ «Центр топографо-геодезичних технологій» ОСОБА_8 , які діяли як виконавці злочину та члени злочинної групи за пособництва ОСОБА_12 , протягом 2021-2022 року, реалізуючи злочинний умисел організованої групи, направлений на протиправне заволодіння земельними ділянками комунальної власності Ємільчинського району Житомирської області поза волею власників Житомирської обласної ради, Барашівської сільської ради, Ємільчинської селищної ради шахрайським шляхом заволоділи чужим майном - земельними ділянками комунальної власності лісогосподарського призначення загальною площею 1171,1979 га вартістю 47 667 500 грн. та земельними ділянками комунальної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 554,5912 га вартістю 22 571 600 грн., що згідно примітки 4 статті 185 Кримінального кодексу України є особливо великим розміром.

За вищевказаним фактом відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000320 з попередньою правовою кваліфікацією ч.4 ст. 190 КК України.

В межах даного кримінального провадження 15.06.2023 року ОСОБА_8 , з дотриманням вимог ст. 277, 278 КПК України, повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненому в особливо великих розмірах, організованою групою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України в межах кримінального провадження №0000062 від 16.11.2021 року.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 18.05.2023 в пункті пропуску «Мостиська» перетнула державний кордону України у напрямку виїзду (потяг №705), на територію України не поверталась та на даний час її місцеперебування невідоме.

У зв`язку з викладеним, матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_8 19.06.2023 року прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 виділено в окреме кримінальне провадження, якому присвоєно № 0000320.

Враховуючи що стороною обвинувачення не було вжито належних заходів щодо вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 , оскільки повідомлення про підозру надсилалося на адресу проживання ОСОБА_8 та вручено члену її сім`ї уже після перетину підозрюваною державного кордону та будь-яких відомостей про свідомий перетин кордону з метою ухилення від досудового розслідування в матеріалах справи не міститься, слідчий суддя вважав, що відсутні підстави для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а застосування іншого запобіжного заходу буз участі підозрюваної неможливо.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, пояснення захисника в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, СУ ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у ЄРДР за №0000320 від 19.06.2023 року за ч.4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_10 діючи умисно з корисливих мотивів як організатор злочинної групи спільно з директором СТОВ «Дуга» ОСОБА_11 та директором ТОВ «Центр топографо-геодезичних технологій» ОСОБА_8 , які діяли як виконавці злочину та члени злочинної групи за пособництва ОСОБА_12 , реалізуючи злочинний умисел організованої групи, направлений на протиправне заволодіння земельними ділянками комунальної власності Ємільчинського району Житомирської області поза волею власників Житомирської обласної ради, Барашівської сільської ради, Ємільчинської селищної ради шахрайським шляхом заволоділи чужим майном - земельними ділянками комунальної власності лісогосподарського призначення загальною площею 1171,1979 га вартістю 47 667 500 грн. та земельними ділянками комунальної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 554,5912 га вартістю 22 571 600 грн., що є особливо великим розміром.

За вищевказаним фактом відомості про кримінальне правопорушення внесено до ЄРДР за №0000062 від 16.11.2021 року.

Відповідно до ст.277 КПК України 15.06.2023 року в межах кримінального провадження №0000062 складено повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, яке у зв`язку із неможливістю його вручення особі у день складання, було відправлено, відповідно до вимог ст.ст.111, 135, 278 КПК України, поштовою кореспонденцією за відомою органу досудового розслідування адресою проживання ОСОБА_8 .

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_8 18.05.2023 року в пункті пропуску «Мостиська» перетнула державний кордон України у напрямку виїзду та на територію України не поверталась, на даний час її місцеперебування невідоме (а.п.37).

У зв`язку з викладеним, 19.06.2023 року матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_8 прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 виділено в окреме кримінальне провадження, якому присвоєно № 0000320.

Також на підставі відомостей про перетин ОСОБА_8 18.05.2023 року Державного кордону України (пункт пропуску «Мостиська»), постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області від 19.06.2023 року підозрювана ОСОБА_8 оголошена в міжнародний розшук (а.п. 39-68).

13.07.2023 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 , за погодженням з прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира із клопотанням в порядку ч.6 ст.193 КПК України, в якому просив застосувати до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що остання обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, та наявні ризики, передбачені п.п.1,2,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та її оголошено у міжнародний розшук.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, слідчий суддя послався на те, що ОСОБА_8 фактично не набула статусу підозрюваної в розумінні вимог КПК України, оскільки повідомлення про підозру надсилалося на адресу проживання ОСОБА_8 та вручено члену її сім`ї уже після перетину підозрюваною державного кордону та будь-яких відомостей про свідомий перетин кордону з метою ухилення від досудового розслідування в матеріалах справи не міститься.

Проте, з таким висновком слідчого судді погодитися неможливо з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Відповідно до ч.3 ст.111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках передбачених цим кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Частинами 1 та 2 статті 135 КПК України (глава 11 КПК України) передбачено, що особа викликається до слідчого, прокурора, шляхом вручення їй повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 15.06.2023 року прокурором у кримінальному провадженні - прокурором Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 було складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, однак, у зв`язку з тим, що місцезнаходження ОСОБА_8 не було встановлено, цього ж дня (15.06.2023 року), засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) на адресу проживання ОСОБА_8 - АДРЕСА_3 було направлено повідомлення про підозру, яке особисто одержано дорослим членом сім`ї ОСОБА_8 , а саме - батьком, з яким вона проживала, 06.07.2023 року, що підтверджується інформацією з сайту Укрпошти та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.34, 198).

З огляду на наведене, колегія судді вважає, що відповідно до вимог зазначених норм процесуального закону ОСОБА_8 набула статусу підозрюваної, а тому є особою, відносно якої може бути застосовано запобіжний захід.

Частиною першою статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно частини другої статті 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, чинним кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оголошена у міжнародний розшук.

Як зазначено в частині шостій статті 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Апеляційним судом встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними доказами, які містяться в матеріалах клопотання.

Також, апеляційним судом враховано особу підозрюваної ОСОБА_8 яка раніше не судима, та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.п.1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, наявність ризику щодо можливості підозрюваної переховуватися від органів досудового розслідування та суду обґрунтована тим, що на даний час ОСОБА_8 відсутня за місцем реєстрації та проживання, офіційно залишила Україну та не повернулася, а також підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна.

Можливість знищення, приховування, спотворення речових доказів, обґрунтовується тим, що не всі речові докази знайдені.

Ризики незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, а також можливість перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обгрунтовуються тим, що наразі органами досудового розслідування не виявлено повне коло осіб, причетних до вчинення кримінального правопорушення, а свідки ще не допитані судом.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що ризик вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, грунтується на припущеннях, оскільки підозрювана раніше не судима та залишила місце проживання до повідомлення про підозру.

Крім того, апеляційним судом враховано, що постановою старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області від 19.06.2023 року підозрювана ОСОБА_8 оголошена в міжнародний розшук.

Таким чином, наявні всі підстави, передбачені п.6 ст.193 КПК України для обрання відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також колегія суддів звертає увагу на позицію, викладену в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14.02.2022 року у справі № 991/3440/20, згідно якої, рішення слідчого судді про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників. У даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.

На відміну від затриманої особи з метою приводу, яка має гарантії не пізніше 36 годин з моменту затримання бути звільненою або доставленою до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу, затримана особа на підставі ухвали слідчого судді, суду, постановленої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України, може бути затриманою і утримуватися під вартою протягом усього часу, необхідного для екстрадиції та доставки її до місця кримінального провадження.

Таким чином, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ч. 6 ст. 193 КПК України) є обов`язковим процесуальним документом (рішенням) для забезпечення вчинення процесуальних дій спрямованих для встановлення місця перебування підозрюваного за межами України та його затримання.

Такі висновки також підтверджуються:

- ч. 6 ст. 193 КПК України, яка передбачає, що після затримання особи (на підставі ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою) і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу;

- п. 2 ч. 1 ст. 541 КПК України, відповідно до якого екстрадиція, зокрема, включає такі дії: офіційне звернення про встановлення місця перебування на території запитуваної держави особи, яку необхідно видати, та видачу такої особи;

- ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 575 КПК України, які передбачають порядок підготовки документів та направлення запиту (клопотання) про видачу особи в Україну (екстрадицію), а також перелік документів, які долучаються до такого запиту, серед яких є засвідчена копія ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім того, ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ч. 6 ст. 193 КПК України) є одним із обов`язкових документів, на підставі якого уповноважений орган запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну (п. 1 Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затверджена спільним наказом МВС України, ОГП, НАБУ, СБУ, ДБР, Мінфіну України, Мін`юсту України від 17.08.2020 № 613/380/93/228/414/510/2801/5).

У свою чергу відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, саме з метою забезпечення міжнародного розшуку підозрюваного, затримання його за межами України та видачу для притягнення до кримінальної відповідальності, а тому сторона обвинувачення і звернулася до слідчого судді з клопотанням про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з метою отримання «detentionorder».

Зазначення в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , апеляційний суд вважає помилковим, але вказане не впливає на суть клопотання, оскільки слідчим подано клопотання на підставі ч.6 ст.193 КПК України, якою передбачено саме обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою в даному випадку, а не застосування такого запобіжного заходу як зазначає слідчий. Разом з цим, в апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати підозрюваній ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді, яка не відповідає вимогам кримінального процесуального закону підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання слідчого та обрати відносно підозрюваної ОСОБА_8 , громадянки України, яка оголошена у міжнародний розшук, з огляду на обгрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 20 липня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про застосування відносно ОСОБА_8 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Після затримання підозрюваної ОСОБА_8 і не пізніше як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчій суддя за участю підозрюваної розглядає питання про застосування обраного щодо останньої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: