ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4

за участю сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали судового провадження за апеляційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, захисник засудженого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржувану постанову. Задовольни подане засудженим ОСОБА_7 клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі. Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі призначеного вироком Краматорського міського суду Донецької області, умовно-достроково.

Стверджував, що на даний час його довіритель досяг відповідного ступеню виправлення, передбаченого ст. 81 КК України, і заслуговує на умовно- дострокове звільнення від відбування покарання.

Звертав увагу суду на те, що по прибуттю до місця відбування покарання засуджений до дисциплінарної відповідальності не притягувався, навіть мав заохочення, по відношенню до персоналу тактовний, виконує роботи по благоустрою, заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує.

Разом з цим, стверджує, що у 2022 році засуджений отримав професію «Токар» в навчальному центрі, який функціонує при установі.

Також зазначає, що ОСОБА_7 подавав заяви щодо участі в програмах диференційованого виховного впливу «духовне відродження» та «фізична культура».

ЄУНСС: 722/968/23 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_8

НП: 11-кп/822/273/23 Суддя-доповідач: ОСОБА_1 .

Вважає, що відповідальне ставлення засудженого ОСОБА_7 до встановленого порядку відбування покарання свідчить про його намагання в повній мірі довести його готовність щодо перебування в соціумі. При цьому, із

моменту його засудження, ОСОБА_7 всіма своїми вчинками намагався довести його виправлення, звільнитися достроково та допомогти його дочці, яка на даний час перебуває в медичній установі в Дніпропетровській області, оскільки отримала ушкодження в результаті теракту зі сторони країни агресора в м. Краматорськ. У вчиненні злочину ОСОБА_7 щиро розкаявся і жодним чином при його достроковім звільненні зобов`язується не порушувати жодну норму закону. Також в разі його довгострокового звільнення від подальшого відбування покарання має на меті працювати та допомагати ЗСУ для забезпечення якнайшвидшої перемоги над ворогом.

Від інших учасників судового розгляду апеляційних скарг та заперечень не надходило.

Також не надходила на адресу апеляційного суду і особиста заява від засудженого ОСОБА_7 про бажання бути присутнім при апеляційному розгляді апеляційної скарги його захисника.

Заслухавши доповідь судді, який виклав суть ухвали та вимоги апеляційної скарги, думку захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , який, в режимі відеоконференції, підтримав подану ним апеляційну скаргу та просив її задовольнити з підстав наведених у ній, міркування прокурора ОСОБА_5 , який вважав рішення районного суду законним, і тому просив його залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника засудженого, як необґрунтовану - без задоволення, надавши учасникам судового провадження слово в судових дебатах, розглянувши матеріали судового провадження, особову справу засудженого та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 81 КК України передбачено, що до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого, тобто вказане звільнення можна розцінювати, як пільгу, прояв довіри до засудженого, який відповідно до законодавства довів своє виправлення.

Законодавцем визначено, що застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду, оскільки таке звільнення може бути застосоване за певних умов.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Тобто умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і ці дані оцінюються в їх сукупності.

Як встановлено матеріалами судового провадження та ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_7 засуджений вироком Краматорського міського суду Донецької області від 19 травня 2021 року за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 310, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до позбавлення волі на строк три роки один місяць.

Початок строку відбування покарання засудженому у виді позбавлення волі обчислено з 26.06.2020 року. Кінець строку 26.07.2023 року.

Аналізуючи матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, та своєю поведінкою і виконанням обов`язків в період відбування покарання не довів наявності підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Так, судом першої інстанції вірно враховано, що засуджений ОСОБА_7 відбуває покарання за вчинення, зокрема, тяжкого злочину, характеризується по місцю відбування покарання посередньо.

Крім того, ОСОБА_7 за час перебування в установі до оплачуваної суспільно-корисної праці не залучався, з приводу працевлаштування до персоналу колонії не звертався. Бажання працювати на запропонованих йому

По відношенню до персоналу установи напоказ тактовний. У відношенні до інших засуджених вживчивий, стосунки підтримує із засудженими різної спрямованості. Роботи із самообслуговування та з благоустрою установи виконання покарань виконує, однак потребує контролю за якістю їх виконання. Намагається утримувати в чистоті та порядку своє спальне місце та приліжкову тумбочку, має переважно охайний зовнішній вигляд. Заходи виховного характеру, які проводяться у відділенні відвідує лише під контролем і лише в якості спостерігача, не завжди робить для себе належні висновки. В 2022 році закінчив навчання у Сокирянському навчальному центрі № 67, отримавши професію «Токар». Подав заяви на участь в програмах диференційованого виховного впливу «Духовне відродження» та «Фізкультура і спорт», однак активної участі в них не приймає.

На засіданнях комісій ДУ «Торецька виправна колонія № 2» та «Сокирянська виправна колонія № 67» розглядалися питання щодо застосування до засудженого заохочувальних норм законодавства. За результатами розглядів були прийняті рішення: - 06.07.2021 року термін можливості застосування ст. 101 КВК України. 28.09.2021 року (протокол № 28) відмовлено у застосуванні, як особі яка не довела, що стає на шлях виправлення; - 11.01.2022 року термін можливості застосування ст. 82 КК України. 25.01.2022 року (протокол № 3) відмовлено у застосуванні, як особі яка не довела, що стала на шлях виправлення; - 16.07.2022 року термін можливості застосування ст. 81 КК України. 25.01.2022 року (протокол № 3) відмовлено у застосуванні, як особі яка не довела, що стала на шлях виправлення; - 16.07.2022 року термін можливості застосування ст. 81 КК України. 28.07.2022 року (протокол № 16) відмовлено у застосуванні, як особі яка не довела, що стала на шлях виправлення.

Відповідно до Єдиного реєстру засуджених та осіб, взятих під варту, в підсистемі «КАСАНДРА», засудженому ОСОБА_7 проведено оцінку ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення засудженими до позбавлення волі, на основі чого визначено йому середній рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та рівень втручання.

Представник ДУ «Сокирянська виправна колонія» ОСОБА_9 в судовому засіданні районного суду заперечував щодо задоволення клопотання засудженого, обґрунтовуючи свою позицію тим, що за час відбування покарання ОСОБА_7 не досяг необхідного ступеню виправлення, передбаченого ст. 81 КК України і застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, не заслуговує.

Аналогічну позицію підтримав у судовому засіданні апеляційного суду і прокурор, який також заперечував проти задоволення клопотання.

Посилання сторони захисту на те, що засуджений хоче допомогти своїй дочці, яка на даний час перебуває в медичній установі в Дніпропетровській області, оскільки отримала ушкодження в результаті теракту зі сторони країни агресора в м. Краматорськ, а також, що в разі довгострокового звільнення від подальшого відбування покарання засуджений має на меті працювати та допомагати ЗСУ для забезпечення якнайшвидшої перемоги над ворогом, на переконання колегії суддів, не є тими підставами, які свідчать про необхідність звільнення останнього умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України.

Більше того, засуджений не міг би забезпечувати чи утримувати його дочку в законний спосіб, оскільки не працює.

Інших доказів, які б свідчили про те, що засуджений став на шлях виправлення в матеріалах справи немає, не надано таких доказів і під час апеляційного перегляду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що як поведінка засудженого, його ставлення до праці, так і інші критерії оцінки ступеню виправлення засудженого жодним чином не свідчать про те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення, та що є законні підстави для умовно-дострокового звільнення від відбування останнім покарання.

Порушень кримінального процесуального та кримінального законів під час розгляду клопотання про умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, судом першої інстанції, які могли б істотно вплинути на висновок суду та давали підстави для скасування ухвали районного суду, колегією суддів не встановлено.

Отже, ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги з доповненням засудженого, судова колегія не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419, 537, 539 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_6 , залишити без задоволення, а ухвалу Сокирянського районного суду Чернівецької області від 12 червня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у виді позбавлення волі, без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді:

____________ ________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3