Провадження № 1-в/638/309/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського районного суду м. Харкова подання начальника Ізюмського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.05.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205-1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 гривень, який, відповідно до вироку, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Ізюмського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням про вирішення питання про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2019 року, у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України.

В обґрунтування подання ОСОБА_3 зазначив наступне.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2019 року набрав законної сили 02.07.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Ізюмський РВ № 1 ФДУ «Центр пробації» не отримав від засудженого відповідного документа про сплату штрафу.

02.08.2019 року Ізюмський РВ № 1 ФДУ «Центр пробації» направлялося подання до Дзержинського районного суду м. Харкова про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

13.09.2019 року Дзержинський районний суд м. Харкова постановив ухвалу про відмову задоволенні подання Ізюмського РВ № 1 ФДУ «Центр пробації».

ОСОБА_4 направлялися виклики за адресою: АДРЕСА_1 , але останній за викликами не з`явився.

Неодноразово працівниками Ізюмського РВ № 1 здійснені службові виїзди за місцем проживання засудженого, в ході перевірок встановлено, що за даною адресою ОСОБА_4 не проживає, де він може знаходитися невідомо.

Уповноваженим органом з питань пробації вживалися всі необхідні заходи щодо виконання даного вироку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Враховуючи той факт, що станом на теперішній час закінчились строки давності виконання обвинувального вироку Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2019 року, факт ухилення ОСОБА_4 від відбування покарання не встановлений, засуджений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нового злочину не вчинив, начальник Ізюмського РВ № 1 ФДУ «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_3 просить суд розглянути подання Ізюмського РВ № 1 ФДУ «Центр пробації» в Харківській області про вирішення питання про звільнення від призначеного покарання у вигляді штрафу у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України.

Засуджений в судові засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 30.05.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205-1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 гривень.

Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 30.05.2019 року набрав законної сили 02.07.2019 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Суд констатує, що уповноваженим органом з питань пробації вжито всіх необхідних заходів щодо виконання даного вироку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч. 3 ст. 80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст. 80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15, зазначеного у постанові від 24 грудня 2015 року, ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція частини третьої статті 80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч. 3 ст. 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч. 3 ст. 80 КК України, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч. 1 ст. 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Оскільки в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, то немає підстав вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи вищенаведене та той факт, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Дзержинського районного суду міста Харкова від 30.05.2019 року, факт ухилення від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 КК України.

У зв`язку з викладеним вище , суд вважає, що дане подання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 80 КК України, ст. 539 КПК України, ст. 152 КВК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Ізюмського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області відносно: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.05.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205-1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 гривень, який, відповідно до вироку, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про звільнення від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого 30.05.2019 року Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 205-1 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 8500,00 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Дзержинський районний суд міста Харкова.

Головуючий