Провадження №11-кп/801/806/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Вінниця

Колегія суддів Вінницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000195 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2023, яким засуджено

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина російської федерації, уродженця м. Балхаш Карагандиської області російської федерації, робоча адреса: АДРЕСА_1 ,

-за ч. 3 ст. 110 КК України до покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна на користь держави України.

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

15.02.2022 депутат Державної Думи Федеральних Зборів рф ОСОБА_8 , будучи представником влади рф, уповноваженим приймати участь у засіданнях палати і голосувати за прийняття поставлених на голосування актів та інших питань, серед яких питання ратифікації міжнародних договорів російської федерації діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими депутатами та представниками влади і ЗС російської федерації, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, зокрема й цивільного населення, розуміючи, що він порушує встановлений ст. ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на суверенітет та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та розширення впливу рф, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю російської федерації над політичними та економічними процесами в Україні, усвідомлюючи, що діє всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, порушує принципи Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975, вимоги частини 4 статті 2 Статуту ООН та Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), за адресою російська федерація, м. Москва, вул. Охотний ряд, буд. 1, прийняв участь у засіданні Державної Думи Федеральних Зборів рф, де підтримав постанову із зверненням до Президента російської федерації з проханням розглянути питання про визнання російською федерацією самопроголошених Донецької та Луганської народних республік, як самостійних, суверенних і незалежних держав. Такі дії ОСОБА_8 призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури, належних як приватним особам, так і державі Україна.

Крім того, 22.02.2022 депутат Державної Думи Федеральних Зборів рф ОСОБА_8 , продовжуючи реалізацію злочинного умислу, будучи представником влади рф, уповноваженим приймати участь у засіданнях палати і голосувати за прийняття поставлених на голосування актів та інших питань, серед яких питання ратифікації міжнародних договорів російської федерації, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з іншими депутатами та представниками влади і ЗС російської федерації, усвідомлюючи явну злочинність власних дій та передбачаючи можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, зокрема й цивільного населення, розуміючи, що він порушує встановлений ст. ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на суверенітет та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та розширення впливу рф, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю російської федерації над політичними та економічними процесами в Україні, усвідомлюючи, що діє з іншими співучасниками всупереч вимогам пунктів 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, порушують принципи Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975, вимоги частини 4 статті 2 Статуту ООН та Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), за адресою: російська федерація, м. Москва, вул. Охотний ряд, буд. 1, прийняв участь у засіданні Державної Думи Федеральних Зборів рф, де підтримав ратифікацію Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між рф і так званою Донецької народною республікою та Договору про дружбу, співробітництво та взаємну допомогу між рф і так званою Луганською народною республікою. Такі дії ОСОБА_8 призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та інфраструктури, належних як приватним особам, так і державі Україна.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи осіб, які їх подали

В апеляційній скарзі адвокат просить вирок суду скасувати та виправдати ОСОБА_8 у зв`язку з недоведеністю, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим.

Рішення суду постановлене без урахувань положень Конвенції та рішень Європейського суду, а саме обвинувачення ґрунтується на припущеннях.

Сукупність доказів у справі є недостатніми для постановлення обвинувального вироку.

Крім того, не встановлено суб`єктивну сторону злочину, зокрема наявність умислу у обвинуваченого.

Позиції учасників судового провадження

Заслухавши доповідача, адвоката ОСОБА_7 , яка просила задовільнити її апеляційну скаргу, прокурора, який просив вирок суду залишити без зміни, перевіривши матеріали справи в межах апеляційної скарги та обговоривши її доводи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу адвоката слід залишити без задоволення.

Мотиви Суду

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року: «Кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Однією із загальних засад кримінального провадження, передбачених п.10 ч. 1 ст. 7 та ст. 17 КПК, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, яка визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України при обставинах, встановлених вироком суду, а також правова кваліфікація його дій, ґрунтується на зібраних по справі та перевірених судом доказах та належним чином мотивованими.

Відповідно до положень статті 84 КПК доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно статей 85 та 86 КПК належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Згідно ч. 1 ст.98 КПК речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 99 КПК документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, зокрема, складені в порядку, передбаченому цим Кодексом, протоколи процесуальних дій та додатки до них, а також носії інформації, на яких за допомогою технічних засобів зафіксовано процесуальні дії.

Як слідує з матеріалів провадження, на підставі самостійного виявлення прокурором кримінального правопорушення, 02.11.2022 до ЄРДР за № 0000195 було внесено відомості про вчинення депутатом державної думи російської федерації ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч. 3 ст. 110 КК України.

Листом заступника начальника ГВ ЗНД начальника 3 відділу УСБУ у Вінницькій області від 04.04.2022 надано інформацію за вх. № 53/6/12-76 від 05.04.2022 про депутатів державної думи рф, в тому числі й про ОСОБА_8 . Згідно з наданою інформацією, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народився в м. Балхаш Карагандинської області Казахської РСР, проживає у м. Калінінград, є депутатом держдуми рф, обраний у складі федерального списку кандидатів від політичної партії «єдина росія».

Судом першої інстанції у відповідності до зазначених вище норм кримінального процесуального законодавства досліджено протоколи оглядів публікацій, розміщених на офіційному сайті державної думи рф, фотоматеріалів, облікових записів у соціальних мережах Інтернету депутатів державної думи рф, зокрема ОСОБА_8 та вірно визнано допустими та достатніми доказами винуватості обвинуваченого.

Так, відповідно до протоколу огляду від 31.03.2022, об`єктами огляду були публікації на офіційному сайті державної думи рф, що містяться за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 розміщена наступна інформація, яка викладена російською мовою « ІНФОРМАЦІЯ_4 » та зазначено «Справка о результатах голосования по вопросу: О проекте постановления Государственной Думы № 58243-8 «Об обращении Государственной Думы Федерального Собрания Российской Федерации «К Президенту Российской Федерации В.В. Путину о необходимости признания Донецкой Народной Республики и Луганской Народной Республики». На вказаній сторінці виявлено, що депутат державної думи рф ОСОБА_8 від партії ЕР (Единая Россия) проголосував «ЗА» вказану постанову. За посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 розміщена наступна інформація, яка викладена російською мовою «Система анализа результатов голосований на заседаниях Государственной Думы» та зазначено «Справка о результатах голосования по вопросу: О проекте федерального закона № 75578-8 «О ратификации Договора о дружбе, сотрудничестве и взаимной помощи между Российской Федерацией и Донецкой Народной Республикой». На вказаній сторінці виявлено, що депутат державної думи рф ОСОБА_8 від партії ЕР (Единая Россия) проголосував «ЗА» по вказаному питанню.

Відповідно до протоколу огляду від 31.03.2022, об`єктами огляду були публікації в соціальній мережі «Facebook», що міститься за посиланнями ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При переході за посиланням відображено сторінку під назвою « ОСОБА_9 ». За посиланням «ІНФОРМАЦІЯ_6 » розміщена публікація від імені облікового запису « ОСОБА_9 » з наступним текстом: «Вчера весь день следил за тем, как разворачиваются события, и что думают об этом люди. Выскажу своё мнение. Действия России это миротворческая операция, принуждение к миру. Точечными ударами обезвреживается военная инфраструктура, которую накачивали много лет. Она создавалась отнюдь не только для войны с многострадальным Донбасом. Россия до последнего момента отдаляла принятия жестких решений. Мы постоянно говорили: принятие Украины в НАТО угроза для существования нашей страны. Россию не послушали, наоборот, ускорили накачку вооружениями. И другого выхода просто не осталось. Это вопрос выживания. В Донецке есть ОСОБА_10 ангелов длинный список убитых донецких детей… Мы видели, на что способен киевский режим, нацбаты и ВСУ. Когда пошли уже намеки на возможность создания собственного ядерного оружия, медлить дальше было нельзя. С мирным населением не воюем нынешняя миротворческая операция России в корне отличается от подлой и кровавой донбасской войны. Украинцы братский народ, да что там, поставь нас рядом, никто не найдет отличий. Россия не воюет с украинцами, она сегодня защищает себя. И самих украинцев тоже, которые стали заложниками нынешних властей. Демилитаризация, денацификация Украины, о которой говорил наш президент это тоже миротворческая помощь. Она должна быть оказана хирургически точно, без потерь в мирном населении. Должна быть обезврежена не только военная инфраструктура, но и сама преступная идеология, которая толкает к очень большой войне и очень большой крови. Вот что войну и кровь мы сегодня на самом деле предотвращаем. А по-человечески, у меня душа болит от происходящего. Храни Господь всех нас, всех без исключений! Я молюсь о мире, когда Россия и Украина будут жить в мире и понимании. Мне кажется, наша страна сегодня делает все, чтобы этот мир наступил как можно быстрее #своихнебросаем#мывместе».

За посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_7 » розміщена публікація від імені облікового запису « ОСОБА_9 » з наступним текстом: «Признание Россией Донецкой и Луганской народных республик это в первую очередь акт справедливости, милосердия. Наша страна снова выступает в роли миротворца гасит войну там, где война готова разгореться с новой силой, обрушив целый регион в кровавый хаос. Восемь лет бомбежек, обстрелов школ и жилых домов, диверсий на инфраструктуре, стен тысяч беженцев, выживание в режиме гуманитарной катастрофы все это, надеюсь, для Донбаса закончено навсегда. Дончане наши с вами братья. Трудовой народ шахтеры, металлурги, крестьяне. Говорят и думают на русском языке. Исповедают единую с нами веру, общие ценности и взгляды на российскую историю, на подвиг отцов и дедов в Великой Отечественной. Они выстрадали возможность свободно жить на своей земле, работать, растить детей. И Россия обеспечит своим братьям такую возможность. Своих не бросаем. #СвоихНебросаем#МыВместе#Время Помогать».

Також, судом першої інстанції було досліджено протокол огляду від 02.11.2022, відповідно до якого оглянуто публікації розміщені на офіційних сайтах, як докази наслідків в Україні дій ОСОБА_8 по зміні меж її території:

Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України, що міститься за посиланням

ІНФОРМАЦІЯ_8 , що містяться за посиланням:

ІНФОРМАЦІЯ_9 , що міститься за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_10 .

Зазначені докази були ретельно проаналізовані судом першої інстанції з точки зору їх належності та допустимості, й правомірно визнані судом такими, що зібрані відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Вони є допустимими та такими, що у своїй сукупності сукупність безпосередньо вказує на вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 діяння, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Відповідно до ст. 94 КПК оцінка доказів є компетенцією суду, який ухвалив вирок і який оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Крім того, поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як ті, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і ті, що визначають його суб`єктивну сторону.

Зазначені вимоги суд першої інстанції також виконав у повному обсязі.

Суб`єктивна сторона злочину характеризується виною у формі прямого умислу. Обов`язковою ознакою злочину є наявність спеціальної мети змінити межі території або державного кордону України.

Ставлення ж винного до наслідків, передбачених у частині третій статті 110 КК України, може характеризуватися як умислом, так і необережністю.

Отже, на переконання апеляційного суду, встановлені під час судового розгляду фактичні об`єктивні обставини та наведені у вироку висновки місцевого суду підтверджують умисел обвинуваченого та спростовують твердження сторони захисту про недоведеність прямого умислу обвинуваченого ОСОБА_8 на вчинення умисних дій з метою зміни меж території або державного кордону України.

Таким чином, як свідчать матеріали кримінального провадження, суд першої інстанції, дослідивши всі обставини даного провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору допустимості, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх належності та взаємозв`язку, дійшов правильного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. У свою чергу судом апеляційної інстанції порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами кримінального провадження не встановлено та місцевим судом правильно вирішено питання про їх належність та допустимість, з урахуванням положень статей 85, 86, 94 КПК. Тому доводи апеляційної скарги захисника про відсутність належних і допустимих доказів вини обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, колегія суддів визнає безпідставними, а отже відсутні визначені ст. 284 КПК підстави для закриття даного кримінального провадження, на чому наполягає сторона захисту.

Щодо постановлення вироку за відсутності ОСОБА_8 колегія суддів зазначає наступне.

Дане кримінальне провадження, як на етапі досудового розслідування, так і під час судового розгляду, здійснювалося за відсутності обвинуваченого (in absentia) в порядку спеціального досудового та судового провадження, що обумовлюється наступним.

Так, у межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження ОСОБА_8 у відповідності до вимог ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України 08.04.2022 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України, шляхом направлення повідомлення про підозру на електронну адресу державної думи федеральних зборів російської федерації та повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_8 до слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області для його допиту як підозрюваного, однак останній не з`явився до слідчого без поважних причин.

Крім того, у газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» опубліковано повідомлення про виклик ОСОБА_8 до слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області для його допиту як підозрюваного, проведення інших слідчих і процесуальних дій у статусі підозрюваного у даному кримінальному провадженні, однак останній не з`явився до слідчого відділу без поважних причин. Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 21.06.2022 у справі № 127/11560/22 задоволено клопотання слідчого, погоджене з прокурором та надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000233 від 02.11.2022 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 110 КК України.

У газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» опубліковано повідомлення про здійснення стосовно підозрюваного ОСОБА_8 спеціального досудового розслідування.

У подальшому, факти численних викликів ОСОБА_8 у порядку ст. 135 КПК України підтверджуються відповідними матеріалами кримінального провадження. Таким чином, під час досудового розслідування були вжиті всі доступні способи інформування для виклику на той час підозрюваного ОСОБА_8 до слідчого/прокурора.

Щодо розгляду справи в суді, обвинувачений ОСОБА_8 інформувався також відповідно до ст. 323 КПК України. Зокрема, повідомлення про виклик до суду розміщувалися на офіційному веб-сайті суду https://vnm.vn.court.gov.ua, а також публікувалися в газеті «Урядовий кур`єр». Крім того, про всі судові засідання інформувався захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7 .

У підсумку, колегія суддів констатує, що з наявних матеріалів справи (численні документи на підтвердження завчасних належних викликів обвинуваченого) вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження. Також обвинувачений отримав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики та пред`явлене обвинувачення, маючи можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя.

Відтак, держава Україна під контролем сторони захисту та суду використала всі можливості для того, щоб обвинувачений мав право під час судового провадження як мінімум на такі гарантії: бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу обвинувачення; мати достатній час і можливості для підготовки свого захисту, обрати самому захисника; приймати участь в розгляді і захищати себе особисто або за посередництвом обраного захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного захисника безплатно для нього.

Така ситуація узгоджується із взятими на себе зобов`язаннями, яких повинна дотримуватися держава Україна з тим, щоб забезпечити реальне використання права, яке гарантується статтею 6 Європейської Конвенції з прав людини та ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права.

Натомість, обвинувачений скористався своїми правами на власний розсуд за відсутності будь-яких перешкод для їх реалізації на території України.

Підсумовуючи вищенаведене колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а вирок суду відносно обвинуваченого ОСОБА_8 є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 370 КПК, підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 01.06.2023, яким засуджено ОСОБА_8 залишити без зміни.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судові рішення апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з моменту проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4