КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження№11-сс/824/3427/2023 Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні №0000548 прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Російської Федерації, громадянина України, одруженого, на утриманні якого знаходиться неповнолітня дитина, адвоката, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року, задоволено частково клопотання слідчого слідчої групи ГСУ НПУ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 та змінено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту на певний період доби на заставу, розмір якої визначено у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 214 720 грн.

Покладено на підозрюваного такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії обов`язків, покладених судом визначенодо 17 липня 2023 року включно.

Роз`яснено заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом, передбачені ст. 182 КПК України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою змінити застосований до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на заставу в розмірі 1863 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 5 000 292,00 (п`ять мільйонів двісті дев`яносто дві) гривні.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, оскільки викладені у ній висновки не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Апелянт вказує на те, що враховуючи продовження вчинення підозрюваним фінансових операцій з незаконно набутим майном, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, а також наслідки у вигляді завдання збитків потерпілим в загальній сумі 20 001 016, 00, грн., сторона обвинувачення переконана, що застава у зазначених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому наполягала на визначенні застави в розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не є непомірним та занадто обтяжливим для підозрюваного, а також узгоджується із сумою реально заподіяних заподіяних збитків, а саме в розмірі 1863 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 5 000 292, 00 (п`ять мільйонів двісті дев`яносто дві) гривні.

Однак слідчий суддя суду першої інстанції не взявши до уваги доводи сторони обвинувачення та наявні в матеріалах кримінального провадження докази, прийняв незаконне рішення та застосував до підозрюваного заставу в мінімальному розмірі, який не визначається тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у підозрюваного ОСОБА_7 бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та перешкоджати досудовому розслідуванню.

Заслухавши доповідь судді щодо змісту оскарженої ухвали слідчого судді, доводи прокурора щодо обставин викладених в апеляційній скарзі, яку вона підтримала в судовому засіданні апеляційного суду за наведених у ній обставинах і просила про її задоволення, думку підозрюваного та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та подали письмові заперечення на вказану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали провадження за клопотанням слідчого, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000548 від 20.01.2019 за фактом заволодіння службовими особами ТОВ «Мегаінвест Сервіс» нерухомим майном ОСОБА_10 та інших осіб шляхом обману з використанням завідомо підроблених документів та легалізації цього майна за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 209, ст. 356, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 365-2 КК України, в якому ОСОБА_7 і ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 14.06.2018 ОСОБА_7 одноосібно засновано ТОВ «Мегаінвест Сервіс» (), основним видом діяльності якого згідно зі статутом є купівля-продаж нерухомості. Цього ж дня ОСОБА_7 призначено на посаду директора ТОВ «Мегаінвест Сервіс».

Надалі у не встановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше ніж 11.07.2019, у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на протиправне заволодіння нерухомим майном фізичних осіб, зокрема квартир, розташованих у місті Києві.

До вчинення кримінальних правопорушень ОСОБА_7 залучив свою матір громадянку Російської Федерації ОСОБА_11 , свою дружину ОСОБА_12 , свого тестя ОСОБА_13 та інших на теперішній час невстановлених осіб, яким повідомив про свої наміри, на що згадані особи добровільно погодились, а отже, вступили з підозрюваним у злочинну змову як виконавці.

Далі ОСОБА_7 , діючи на виконання свого злочинного наміру, за невстановлених обставин підшукав оголошення про проведення електронних аукціонів з продажу права вимоги банків, що ліквідовуються, за кредитними договорами, забезпеченими іпотекою у вигляді житлових квартир у м. Києві.

Після цього, виступаючи від імені ТОВ «Мегаінвест Сервіс», у 2019-2020 роках шляхом укладання з Фондом гарантування вкладів фізичних осіб низки договорів, ОСОБА_7 набув права вимоги за кредитними договорами та договорами іпотеки щодо нерухомого майна ОСОБА_19, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 .

Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено, якщо договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки в іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло кілька, право на придбання предмета іпотеки в іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог.

Якщо особа, яка висловила намір придбати предмет іпотеки, ухиляється або з інших причин не вчиняє дій до укладення договору купівлі-продажу предмета іпотеки з іпотекодержателем протягом 5 днів після закінчення вказаного вище тридцятиденного строку, вона втрачає право на придбання предмета іпотеки. Це право переходить до інших осіб, які висловили намір придбати предмет іпотеки, відповідно до пріоритету їх прав і вимог.

Якщо особи, які мають зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, не висловили наміру його придбати, іпотекодержатель вправі продати предмет іпотеки будь-якій іншій особі на власний розсуд.

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі ? державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав визначено Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1127 (далі - Порядок № 1127).

Згідно з абзацом першим п. 40 Порядку № 1127 державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», іншими законами України та цим Порядком, крім випадку, передбаченого абзацом другим цього пункту.

Пунктами 60, 61 Порядку № 1127 (у редакції від 08.12.2018) регламентовано, що для державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, яке перебуває в іпотеці або податковій заставі, також подається документ, що підтверджує наявність факту згоди іпотекодержателя або контролюючого органу на відчуження або передачу на іншому речовому праві такого майна.

Для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджував наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Крім цього установлено, що згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», протягом дії цього Закону заборонено примусове звернення стягнення (відчужене без згоди власника) на майно, що віднесене до об`єктів житлового фонду (далі - нерухоме житлове майно), об`єкт незавершеного житлового будівництва, майнові права на нього, що є предметом іпотеки згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно / об`єкт незавершеного житлового будівництва / майнові права виступають як забезпечення виконання зобов`язань фізичної особи (позичальника або майнового поручителя) за кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Разом з тим, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 упродовж 2019-2020 років, діючи за попередньою змовою з метою заволодіння чужим майном, умисно порушуючи вимоги Законів України «Про іпотеку» та «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», з використанням завідомо підроблених повідомлень про усунення порушення основного зобов`язання і рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення, без повідомлення іпотекодавців про свій намір здійснити продаж предметів іпотеки заволоділи нерухомим майном ОСОБА_19, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_10 загальною вартістю понад 7 млн. грн шляхом укладання цивільно-правових угод між собою.

Зокрема, ОСОБА_7 09.09.2019 прибув до місця здійснення нотаріальної діяльності приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_18 за адресою: АДРЕСА_2 , де використовуючи завідомо підроблені вимогу про усунення порушень основного зобов`язання за кредитним договором від 18.09.2007 № 2706/0907/88-353, виконану від імені представника АТ «Дельта Банк», і рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 062 на ім`я ОСОБА_19 , № 119 на ім`я ОСОБА_20 , № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_21 , уклав із ОСОБА_13 , від імені якого діяла ОСОБА_12 , договір купівлі-продажу нерухомого майна від 09.09.2019 квартири АДРЕСА_3 , обернувши її в такий спосіб на свою користь.

14.02.2020 ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем здійснення нотаріальної діяльності приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_22 за адресою: АДРЕСА_4 , діючи повторно, використовуючи завідомо підроблені повідомлення/вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та надання копій платіжних документів про сплату страхових внесків від 07.02.2019, 22.04.2019 та 15.05.2019 за кредитними договорамим від 11.11.2011 № 18005, від 02.12.2013 № К-5205918 і 28.11.2007 № 0 відповідно, та іпотечними договорами від 11.11.2011, 02.12.2013 і договором іпотеки від 28.11.2007 № 71190, а також завідомо підроблені рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 144 на ім`я ОСОБА_14 , № 110 на ім`я ОСОБА_15 та № 055 на ім`я ОСОБА_16 уклав з ОСОБА_11 договори купівлі-продажу квартир АДРЕСА_5 та АДРЕСА_6 , обернувши їх в такий спосіб на свою користь.

26.02.2020 ОСОБА_7 прибув до місця здійснення нотаріальної діяльності приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_23 за адресою: АДРЕСА_7 , діючи повторно, де використовуючи завідомо підроблені повідомлення від 16.01.2019 та 05.03.2019 про усунення порушення основного зобов`язання та надання копій платіжних документів про сплату страхових внесків за кредитними договорами від 04.11.2005 № 77 і від 18.12.2007 № 803 та договорами іпотеки від 04.11.2005 і 18.12.2007, а також рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу № 187 на ім`я ОСОБА_17 та № 217 на ім`я ОСОБА_10 , уклав з ОСОБА_11 договори купівлі-продажу квартир АДРЕСА_8 та АДРЕСА_9 , обернувши їх в такий спосіб на свою користь.

29.12.2022 заступником Генерального прокурора ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтверджуються зібраними в порядку та у спосіб, передбачені кримінальним процесуальним законодавством, доказами, зокрема: заявами про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_24 та інших; показаннями потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 , ОСОБА_25 та інших потерпілих; договорами про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 04.02.2020 № 2146/к, від 04.02.2020 № 2144/К, від 21.02.2020 № GL3N015205, від 04.02.2020 № 2145/К, від 31.07.2019 № 1611/К, від 04.02.2020 № GL3N015231 та іншими; кредитними договорами від 18.09.2007 № 2706/0907/88-353, від 11.11.2011 № 18005, від 02.12.2013 № К-5205918, від 28.11.2007 № 0, від 04.11.2005 № 77 з додатковими угодами, укладеними за цим договором, від 18.12.2007 № 803; іпотечними договорами від 18.09.2007 № 2706/0907/88-353-Z-1, від 11.11.2011 без номера між ПАТ «Астра Банк» та ОСОБА_14 , від 02.12.2013 без номера між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_15 , від 28.11.2007 № 71190; договорами іпотеки від 04.11.2005 та від 18.12.2007 без номера між ВАТ «СЕБ Банк» та ОСОБА_10 ; відомостями про вчинення нотаріальних дій з нерухомим майном потерпілих, що містяться в нотаріальних справах, вилучених у порядку здійснення тимчасового доступу до документів у Київському державному нотаріальному архіві, у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_18 , Департаменті державної реєстрації Київської міської державної адміністрації; звітом суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Незалежна експертна компанія «Правий берег» про вартість об`єкта оцінки від 23.10.2013, яким встановлено ринкову вартість предмета іпотеки за адресою: АДРЕСА_12; звітом суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ЕКСПЕРТ КАПІТАЛ» про незалежну оцінку майна від 19.03.2020, яким встановлено ринкову вартість предмета іпотеки за адресою: АДРЕСА_8; звітом про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_26 про ринкову вартість об`єкта оцінки на 13.02.2020, яким встановлено ринкову вартість предмета іпотеки за адресою: АДРЕСА_10 ; показаннями свідка ОСОБА_27 щодо неможливості вручення працівниками АТ «Укрпошта» потерпілим рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень та про наявність ознаки підробки у наданих для огляду документах; показаннями свідка ОСОБА_28 щодо неможливості направлення ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» вимог та повідомлень про усунення порушень за кредитними договорами потерпілим, а також те, що надані для огляду документи містять ознаки підробки; інформацією ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» № 862 від 27.12.2022, згідно з якою вимоги та повідомлення потерпілим про усунення порушень за кредитними договорами з ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» не направлялися; висновками оціночно-будівельних експертиз від 01.03.2023 № СЕ-19/11-23/6980-ОБ, від 24.02.2023 № СЕ-19/11-22/50533-ОБ, від 24.02.2023 № СЕ-19/11-22/50541-ОБ, від 23.02.2023 № СЕ-19/11-22/50526-ОБ, від 27.02.2023 № СЕ-19/11-22/50540-ОБ, № СЕ-19/11-22/50544-ОБ від 27.02.2023; іншими доказами у їх сукупності, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 міг вчинити злочини, у скоєнні яких він підозрюються.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.01.2023, яка залишена без змін судом апеляційної інстанції, до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту шляхом цілодобової заборони залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , а також покладено процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21.03.2023 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 29.09.2023.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.03.2023 продовжено в межах строку досудового розслідування строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у певний період доби, а саме, з 22 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій воєнного, техногенного чи природного характеру, а також продовжено строк дії покладених на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, до 22.05.2023 року включно.

17.05.2023 слідчий слідчої групи ГСУ НПУ старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , за погодженням із старшим групи прокурорів Офісу Генерального прокурора у кримінальному провадженні № 0000548 ОСОБА_29 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із домашнього арешту на заставу в розмірі 1863 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 5 000 292 гривень, з покладенням на підозрюваного ОСОБА_7 строком на 2 місяці таких обов`язків:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця

проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному

провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій

паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на

виїзд з України.

На обґрунтування вимог даного клопотання сторона обвинувачення послалась на те, що строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту спливає 22.05.2023 та той факт, що закінчити досудове розслідування наразі неможливо, сторона обвинувачення вважала за необхідне звернутись до слідчого судді з клопотанням про зміну запобіжного заходу на заставу з покладанням на підозрюваного ОСОБА_7 процесуальних обов`язків з наступною метою та за таких підстав.

Метою застосування запобіжного заходу згідно зі ст. 177 КПК України, серед іншого, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від слідчого, прокурора чи суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта у цьому ж кримінальному провадженні; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність триваючих ризиків, що не зменшились, та виникнення нових, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити згадані дії.

Сторона обвинувачення вважала, що на цей час існують достатні підстави для зміни запобіжного заходу підозрюваному на заставу, оскільки раніше застосований до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту не здатен запобігти вищеперерахованим ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому, сторона обвинувачення вважала, що іншими, більш м`якими, запобіжними заходами запобігти настанню зазначених ризиків неможливо, оскільки існують обґрунтовані підстави й надалі вважати, що не перебування підозрюваного ОСОБА_7 під впливом дієвих заходів процесуального контролю призведе до його переховування від слідчого, прокурора та суду, незаконного впливу на потерпілих, свідків, експертів, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; продовження вчинення кримінальних правопорушень, а також сприятиме перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином.

Так, ризик можливості переховуватися від органів досудового розслідування, полягає в тому, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, за яке може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років, з конфіскацією майна.

Наявність матеріальних активів у підозрюваного, в сукупності з тяжкістю покарання, що йому загрожує, у разі доведення вини, беззаперечно свідчать про існування обґрунтованого ризику та наявності у підозрюваного реальної можливості з метою мінімізації настання негативних наслідків для нього тривалий час переховуватись від органу досудового розслідування та суду, зокрема й за кордоном або на тимчасово окупованій території України.

У разі настання згаданих подій, процедура виклику підозрюваного та вручення процесуальних документів суттєво ускладниться та призведе до неможливості проводити будь-які процесуальні дії за його участю.

Про схильність ОСОБА_7 до переховування від органу досудового розслідування та прокурора свідчить той факт, що будучи заздалегідь обізнаним про необхідність явки до прокурора для вручення повідомлення про підозру, він умисно залишив місце свого проживання, намагаючись в такий спосіб завадити проведенню цієї важливої для кримінального провадження процесуальної дії.

Зазначені обставини дають підстави вважати, що не перебуваючи під процесуальним контролем, підозрюваний вчинятиме аналогічні дії з метою ухилитись від явки до органу досудового розслідування, прокурора задля перешкоджання проведенню процесуальних дій та ухилення від кримінальної відповідальності.

Ризик можливості незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, обумовлюється характером та обставинами вчинення інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, зокрема їх вчинення в групі близьких та довірених осіб.

Ураховуючи організаційні здібності підозрюваного та наявність у нього знань і професійного досвіду в галузі кримінального процесу, сторона обвинувачення вважала, що з метою уникнення від кримінальної відповідальності він може вдатися до дій, спрямованих на примушення свідків та інших підозрюваних надати завідомо неправдиві показання у вказаному кримінальному провадженні.

Оскільки на цей час досудове розслідування триває та всіх свідків і потерпілих, що підлягають допиту під час судового розгляду, не допитано, існують обставини, які також вказують на те, що ОСОБА_7 через невстановлених осіб, які були залучені до фізичного позбавлення потерпілих права власності у виді користування належним їм майном, шляхом погроз може чинити тиск на таких осіб з метою примушування до надання завідомо неправдивих показань.

Практична реалізація указаних дій негативно вплине на процес доведення майбутнього обвинувачення під час судового розгляду, зокрема через необхідність обґрунтування судом своїх висновки лише на підставі показань, які він безпосередньо сприйматиме під час судового засідання.

Ризик можливості вчинити інше кримінальне правопорушення полягає у характері та способі вчинення інкримінованих підозрюваному злочинів, які стали можливі в результаті використання завідомо підроблених документів.

Так, на цей час проведеними слідчими та процесуальними діями виявлено не всі оригінали документів, що використовувались ОСОБА_7 під час нотаріального оформлення угод з відчуження майна потерпілих, а тому існують підстави вважати, що ці документи перебувають в його розпорядженні і з метою уникнення відповідальності останній може вдатись до їх підроблення або знищення.

Отже, у разі незастосування пропонованого запобіжного заходу, підозрюваний ОСОБА_7 може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з підробленням документів з метою створення штучних доказів своєї невинуватості та продовжувати злочинну діяльність.

Також установлено, що 13.04.2023 підозрюваний ОСОБА_7 , діючи спільно з ОСОБА_12 , передав в оренду квартиру АДРЕСА_11 , якою він заволодів у 2019 році у протиправний спосіб, отримавши безпосередній доступ до житла шляхом застосування насильства до ОСОБА_30 та членів його сім`ї.

З повідомлення потерпілого ОСОБА_30 від 14.04.2023 убачається, що належну його батькам квартиру АДРЕСА_11 , 10.04.2023 на веб-ресурсі «https://100realty.ua» включено до оголошення про оренду вартістю 13000 гривень на місяць. 13.04.2023 указане оголошення деактивоване, у зв`язку з тим, що ОСОБА_7 передаввищевказану квартиру в оренду за щомісячну оплату в розмірі 13000 гривень (тринадцять тисяч гривень) та отримав орендні платежі готівкою в сумі 26000грн.

На переконання сторони обвинувачення продовження протиправноїповедінки, пов`язаної з одержанням доходів від протиправно набутого майна, стало можливим через відсутність обтяження підозрюваного дієвими заходамипроцесуального контролю, зокрема й у зв`язку зі змінами 23.03.2023 слідчим суддею умов застосування домашнього арешту.

Ризик можливості перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином може бути реалізований шляхом зловживання підозрюваним своїми процесуальними правами, зокрема й шляхом неявки за надуманими підставами для участі у слідчих чи процесуальних діях; затягуванні в одержанні і ознайомленні з процесуальними документами у випадках, коли це обов`язково; умисного перешкоджання дотримання розумних строків досудового розслідування тощо.

Таким чином, вище перелічені обставини дають можливість сприймати згадані ризики як реальні та такі, що продовжують існувати, а тому виправдовують необхідність ініціювання стороною обвинувачення питання про зміну застосованого до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, як неефективного на заставу з покладенням процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України

Ураховуючи продовження вчинення підозрюваним фінансових операцій з незаконно набутим майном, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, а також наслідки у вигляді завдання збитків потерпілим в загальній сумі 20 001 016, 00, грн., застава у зазначених передбачених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України межах не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому вбачається необхідність у визначенні застави в розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не є завідомо непомірним для підозрюваного та узгоджується із сумою заподіяних злочинами збитків, а саме в розмірі 1863 прожиткових мінімумумів для працездатних осіб, що складає 5 000 292, 00 (п`ять мільйонів двісті дев`яносто дві) гривні.

17.05.2023 ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва задоволено частково вказане клопотання слідчого та змінено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту в певний період доби на заставу, розмір якої визначено у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 214 720 грн., з покладенням на підозрюваного обов`язків, які визначено даною ухвалою.

Приймаючи таке рішення слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання та додані в його обґрунтування копії матеріалів кримінального провадження, враховуючи ті дії, які слід вчинити у даному кримінальному провадженні, враховуючи належну процесуальну поведінку підозрюваного та те, що слідчий звернувся із клопотанням про застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж той що був застосований до підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність зміни підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу з домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 214 720 грн., та покласти на підозрюваного процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, строком до 17 липня 2023 року,

Крім того, слідчий суддя взяв до уваги, що метою та підставами покладення на ОСОБА_7 процесуальних обов`язків є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Ризики, встановленні слідчим суддею при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, продовжують існувати на даний час, вони не зменшилися і перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч. 2 ст. 200 КПК України уклопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які:

1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу;

2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Під час розгляду клопотання в порядку ст. 200 КПК України про зміну запобіжного заходу з домашнього арешту, в певний період доби, на заставу, як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, всупереч доводам сторони захисту, слідчий суддя з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 , кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та всупереч доводам сторони захисту, правильно встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю доказів, які приведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах.

Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, встановлювати конкретну кваліфікацію діяння, за яке особа має нести кримінальну відповідальність, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого докази, у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій за ч. 4 ст. 190 КК України, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження, а тому доводи сторони захисту щодо відсутності у кримінальному провадженні доказів на підтвердження наявності ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, колегія суддів вважає передчасними.

Також, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України на які вказує слідчий у клопотанні, існують та підтверджуються матеріалами провадження.

Отже, під час розгляду клопотання органу досудового розслідування, як того вимагає закон, слідчий суддя встановив наявність достатніх підстав вважати, що обставини визначені п. п. 1-3, ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, достовірність підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами справи.

Однак, колегією суддів встановлено, що прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя належним чином не врахував вимоги ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України при визначенні застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 гривень,у національній грошовій одиниці України та не обґрунтував необхідність застування застави саме в такому розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки підозрюваного в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів не погоджується з висновками слідчого судді щодо застосування підозрюваному ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді застави в мінімальному розмірі відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214 720 гривень. Оскільки надумку колегії суддів, слідчий суддя, визначаючи розмір застави, належним чином не оцінив ступінь порушення цінностей суспільства у кримінальному провадженні, не порівняв існуючі ризики, характер кримінального правопорушення, його тяжкість з реальною можливістю забезпечити запобіжним заходом у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, длявиконання ОСОБА_7 , процесуальних обов`язків. З огляду на обставини вчинення злочину, дані матеріалів кримінального провадження, за якими є обґрунтована підозра ОСОБА_7 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та його ролі у ньому, виникають сумніви у дієвості такого розміру застави. При цьому, дані про особу підозрюваного, зокрема його майновий та сімейний стан, соціальні зв`язки, з огляду на встановлені обставини, цих сумнівів не спростовують.

Таким чином, обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора про те, що фактичні обставини, встановлені слідчим суддею під час розгляду клопотання, не відповідають висновкам слідчого судді щодо відповідності розміру застави в сумі 214 720 грн., тим ризикам, які слідчий суддя визнав доведеними. Тому колегія суддів вважає за можливе визначити більший розмір застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб та в особливо великих розмірах, а саме загальна сума збитків становить 20 001 016, 00, грн грн.

На думку колегії суддів, з урахуванням вказаного вище, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави слід визначити в порядку ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України, в сумі 2 684 000 гривень, що дорівнює 1000 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб.У разі внесення застави необхідно зарахувати до неї раніше сплачену суму застави у розмірі 214 720 гривень та покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На переконання колегії суддів, такий розмір застави на даній стадії досудового розслідування буде співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до остаточного висновку, що апеляційну скаргу прокурора необхідно частково задовольнити, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання слідчого слідчої групи ГСУ НПУ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , з визначенням запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ч. 4, ч. 5 ст. 182 КПК України, в сумі 2 684 000 гривень, що дорівнює 1000 розмірам прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення застави.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 181-182, 194, 196, 200, 309, 376, 404, 405, 407, 418,422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргупрокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 17 травня 2023 року, якою задоволено частково клопотання слідчого слідчої групи ГСУ НПУ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 та змінено підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту в певний період доби на заставу, розмір якої визначено у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що відповідно становить 214 720 грн, із покладенням обов`язків, які визначено даною ухвалою строком до 17 липня 2023 року включно, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчої групи ГСУ НПУ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 , - задовольнити частково.

Змінити підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з домашнього арешту в певний період доби на заставу, розмір якої визначити у межах 1000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що відповідно становить 2 684 000 грн., яка повинна бути внесена у національній грошовій одиниці, як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду: м. Київ, вул. Солом`янська, 2-а, код ЄДРПОУ суду 42258617, код банку 820172, назва банку ГУ ДКСУ у м. Києві, номер рахунку за стандартом IBAN - НОМЕР_2 , призначення платежу: застава заОСОБА_7 , по справі №757/19810/23 в Київському апеляційному суді, (врахувавши у випадку сплати застави, суму застави, сплачену згідно ухвали Печерського районного суду міста Києва від 17 травня 2023 року у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 214 720 грн.).

Покласти на підозрюваного ОСОБА_7 у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Строк дії обов`язків, покладених судом визначитидо 17 липня 2023 року включно.

Роз`яснити, що підозрюваний, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. Зазначені дії можуть бути здійснені пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави, якщо на момент їх здійснення не буде прийнято рішення про зміну запобіжного заходу. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрюваний, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4