Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 331/8702/16-к
Провадження №: 1-в/332/106/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2023 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку,

встановив:

Начальник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулась до суду з поданням про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. В обґрунтування клопотання посилається на те що, що ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2017 року ОСОБА_4 несплачену суму штрафу у сумі 850 грн за вироком Жовтневого районного суду від 01.02.2017 р. замінено на 50 годин громадських робіт. Заводським районним відділом філії ДУ «Центр пробації» в Запорізькій області (далі - Заводський РВ з питань пробації) ухвалу суду стосовно ОСОБА_4 15.12.2017 року отримано та прийнято до виконання, цього ж дня засудженого поставлено на облік та заведено особову справу № 18/2017 р. За викликами до Заводського РВ з питань пробації засуджений не з`являвся, тому 05.02.2018 р. Заводським ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області гр. ОСОБА_4 було оголошено у розшук. 02.05.2018 року ОСОБА_4 самостійно з`явився до Заводського РВ з питань пробації та під особистий підпис його було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. Засудженому було роз`яснено правові наслідки за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, відповідно до ч.2 ст. 389 Кримінального кодексу України та невиконання ним обов`язків, передбачених ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України, про що від ОСОБА_4 було відібрано підписку. Керуючись рішенням Запорізької міської радії, засудженому було видано направлення до КП «Титан» для відбування покарання, починаючи з 02.05.2018 року. До відбування покарання гр. ОСОБА_4 не приступив за різними обставинами, які не знайшли своєї поважності, тому засудженому двічі виносились попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. За ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт 05.06.2018р. до Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області було скеровано подання про притягнення гр. ОСОБА_4 на підставі ч. 2 ст. 389 КК України. 13.06.2018р. до Заводського РВ з питань пробації зателефонували з Державної прикордонної служби України та повідомили, що гр. ОСОБА_4 перетинає кордон та виїжджає до Російської Федерації (далі - РФ). Оскільки засуджений перестав виходити на зв`язок, його місце перебування було невідомим, 10.08.2018 року до Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області було скеровано подання про передачу матеріалів для проведення подальших розшукових заходів, 17.08.2018 р. гр. ОСОБА_4 було оголошено у розшук. 10.12.2018р. з Заводського ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області надійшло повідомлення про те, що засудженого ОСОБА_4 було затримано в РФ за скоєння злочинів щодо збуту наркотичних засобів групою осіб, засудженому оголошено підозру, згідно законодавства РФ та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 28.11.2019р. з Заводського ВП ДВП ГУНП В Запорізькій області надійшло повідомлення про закриття провадження на підставі ч. 2 ст. 389 КК України відносно гр. ОСОБА_4 . Згідно щоквартальних повідомлень з Державної прикордонної служби України протягом з 2018 р. до 2023 р. - засуджений ОСОБА_4 в Україну не повертався, державний кордон не перетинав.

Посилаючись на те, що подальше перебування на обліку уповноваженого органу з питань пробації засудженої недоцільно так як після спливу строків, зазначених в ч.1 ст.80 КК України, обвинувальний вирок втратив належний каральний та превентивний вплив та не відповідає принципам кримінально-виконавчого законодавства, просить розглянути матеріали та звільнити від подальшого відбування покарання ОСОБА_4 , , якому ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30.11.2017 р. на підставі ч. 5 ст. 53 КК України несплачену суму штрафу у сумі 850 грн за вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 185 КК України від 01.02.2017 р. замінено на 50 годин громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Представник Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області, який про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, до суду не з`явився, надав до суду заяву, в якій просить розглянути подання за його відсутності, подання задовольнити.

Прокурор надав заяву, в якій подання підтримав та просив задовольнити.

Засуджений ОСОБА_4 , який про час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали подання, вивчивши матеріали особової справи №18/2017 засудженого ОСОБА_4 , суд вважає, що подання підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів подання встановлено, що вироком Жовтневого районного суду міста Запоріжжявід 01 лютого 2017 рокуОСОБА_4 засуджено за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2017 року ОСОБА_4 несплачену суму штрафу в сумі 850 грн за вироком Жовтневого районного суду від 01.02.2017р. замінено на 50 годин громадських робіт.

Згідно з вимогами ч. 1ст. 80 КК України слідує, що: особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки:

1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно з ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п.1-3 ч.1 цієї статті, подвоюються.

Згідно з ч. 4 ст. 80 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч. 1 та ч. 3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Тобто, підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Отже, ст. 80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Проте, ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми. Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку встановлюється за чітко регламентованою законодавством процедурою, та вирішується виключно судом. Отже, особа, визнається такою, що ухиляється від відбування покарання лише за наявності обвинувального вироку.

В той же час, відомостей щодо притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 КК України (ухилення від відбування покарання у виді штрафу), матеріали провадження не містять та суду не надано.

Відповідно до приписів ст. 152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Судом встановлено, що після винесення вироку, який після набрання законної сили направлений до виконання, засуджений не почав його виконувати, а покинув країну, в ході усього часу виконання вироку відсутні докази ухилення від виконання вироку та минули встановлені законодавством строки його виконання, тому дане клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 80 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

Подання начальника Заводського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області ОСОБА_3 про звільнення від подальшого відбування покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду міста Запоріжжявід 01 лютого 2017 року у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме 850 гривень, яке відповідно до ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 30 листопада 2017 року замінено на 50 годин громадських робіт, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд Запорізької області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1