Справа № 303/3821/23
Провадження №1-кп/303/340/23
Ухвала

про продовження строку дії запобіжного заходу

16 червня 2023 року м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

в складі: головуючої ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мукачеві кримінальне провадженні стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

- обвинуваченого за частиною 3 статті 286-1 КК України,-

з участю сторін та учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

28 квітня 2023 року до суду надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 286-1 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000041 від 15 лютого 2023 року.

Прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 286-1 КК України у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Клопотання вмотивоване тим, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 07 квітня 2023 року стосовно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 16 травня 2023 року. 08 травня 2023 року ухвалою Мукачівського міськрайонного суду стосовно ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 05 липня 2023 року.

Зазначив, що існує необхідність у подальшому продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого з метою запобігання ризиків невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, зокрема передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Прокурор, покликається на те, що вказані обставини свідчать про наявність ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, а саме, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене частиною 3 статті 286-1 КК України, яке відповідно до статті 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, що може бути підставою та мотивом для переховування обвинуваченого від органів досудового розслідування та суду. Існування такого ризику обґрунтовується характером протиправних дій, способом вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, а також тяжкістю покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині.

ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків, та осіб, які володіють відомостями щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, а саме на свідків. які є друзями обвинуваченого, та безпосередньо перебували разом з ним під час вчинення дорожньо-транспортної пригоди, з метою дачі завідомо неправдивих показань чи відмови від дачі показів. Окрім вищенаведеного, слід врахувати, те що останній вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, свідомо знехтував інтересами суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, що в свою чергу потягло за собою тяжкі наслідки, у вигляді загибелі ОСОБА_7 .

Вказані ризики наразі залишаються реальними і триваючими, продовжують об`єктивно існувати, тому подальше тримання під вартою обвинуваченого буде виправданим та необхідним.

Інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки обвинуваченого, тому наявна необхідність у збереженні такої міри запобіжного заходу.

Також, прокурор зазначив, що ОСОБА_3 стійких соціальних зв`язків немає, захворювань, які перешкоджають триманню під вартою немає. Просив врахувати, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, свідомо знехтував інтересами суспільства щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, що в свою чергу потягло за собою тяжкі наслідки у вигляді загибелі потерпілої.

Таким чином, прокурор просив задоволити клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора.

Обвинувачений та його захисник ОСОБА_6 не заперечували проти клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу стосовно останнього.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши наданий суду обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Частиною 3 статті 331 КПК України визначено, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Згідно вимог статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовження кримінального правопорушення в якому обвинувачується.

Вимогами статті 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні або продовженні дії запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що хоча суворість можливого вироку є елементом, який має бути прийнятим до уваги при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно, необхідність продовження строку тримання під вартою не може оцінюватися з виключної абстрактної точки зору та лише з точки зору тяжкості злочину.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою має оцінюватися в кожній справі з урахуванням її конкретних обставин. У будь-якій справі тривале тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи (рішення у справі «W. проти Швейцарії»).

Слід зазначити, що при застосуванні запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування слідчий суддя встановив, у тому числі наявність ризиків передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, на які покликається прокурор в обґрунтуванні клопотання про обрання запобіжного заходу, а саме ризиків можливості обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків кримінального правопорушення, в якому обвинувачується, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, щодо існування ризиків визначених статтею 177 КПК України, які не перестали існувати, тому клопотання є обґрунтованим.

Наданими суду доказами підтверджується що кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_3 є тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до десяти років, що дає підстави вважати що обвинувачений може переховуватися від суду, з метою уникнення від кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, суд враховує суворість можливого призначеного покарання, тільки при оцінці ризику переховування від правосуддя або вчинення злочину повторно. Необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не може оцінюватися виключно з точки зору тяжкості злочину. Тримання під вартою може виявитися виправданим лише за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства.

Таким чином, суд приходить до переконання що на даний час ризики, які служили підставою для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, своєї актуальності не втратили та виправдовують подальше застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Одночасно суд зазначає, що своїм рішенням Конституційний Суд України № 4-р/2019 від 13 червня 2019 року у справі № 3-208/2018(2402/18) визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 2 статті 392 КПК України щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції.

Керуючись вимогами ст. ст. 331, 371,372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора щодо продовження дії запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 - задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, по 14 серпня 2023 року.

Судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 за частиною 3 статті 286-1 КК України відкласти на 13 липня 2023 року об 10 годині 00 хвилин.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуюча ОСОБА_1