Справа № 626/2598/23
Провадження № 1-кп/626/388/2023
Красноградський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

19 вересня 2023 року Красноградський районний суд Харківської області

в складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Краснограді кримінальне провадження № 0000 783 від 03.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , офіційно не працює, не одружений, який має повну загальну середню освіту, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України , - ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» з 24.02.2022 на території України оголошено загальну мобілізацію.

02.08.2023 року, більш точний час не встановлено, ОСОБА_4 , який відповідно ч. 9 ст. 1 до Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» є військовозобов`язаним, під час воєнного стану, який відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про ведення воєнного стану в Україні», введений на території України отримав повістку для прибуття 02.08.2023 на 13:00 годин до ІНФОРМАЦІЯ_2 для відправлення до військової частини НОМЕР_1 .

Згідно ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах.

Так, 02.08.2023 ОСОБА_4 , маючи прямий умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, будучи придатним до військової служби, згідно з довідкою військово-лікарської комісії від 02.08.2023 №151/1100 з метою ухилення від мобілізації, без поважних на те причин не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 в зазначений час та продовжує ухилятися від призову на військову службу по теперішній час.

Тобто ОСОБА_4 ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Обвинувачений винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що спочатку у 2022 році відмовився проходити військову службу. а потім влітку 2023 року пройшов медичну комісію і також письмово відмовився проходити військову службу, так як боїться воювати, бути убитим, просить суворо не карати.

На думку суду показання підсудного є достовірними, узгоджуються з обставинами, які викладені в обвинувальному акті.

В судовому засіданні суд переконався, що учасники процесу, в тому числі і обвинувачений ОСОБА_4 вірно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів в добровільності їх позицій, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, а також тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, суд вважає, що його дії кваліфіковані вірно за ст. 336 КК України, як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації.

При призначенні покарання згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання суд визнає притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності вперше.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлено.

Судом вивчалися відомості про особу обвинуваченого та встановлено, що він є громадянином України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення за ст. 366 КК України віднесено до нетяжких злочинів.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Суд не вбачає підстав для застосування положень ст. 75 КК України виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді обмеження волі не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Тобто звільнення особи від відбування покарання з випробуванням можливе з урахуванням не тільки тяжкості злочину, а ще особи винного і інших обставин справи.

Враховуючи вказані дані, фактичні обставини скоєного злочину та дані про ОСОБА_4 , який раніше не судимий, не одружений, офіційно не працевлаштований, підстав передбачених законодавством на відстрочку від призову чи інших поважних причин не мав, в період воєнного стану при оголошеній загальній мобілізації умисно проігнорував своїм конституційним обов`язком по захисту Батьківщини, суд дійшов переконання, що звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням не можна вважати таким, що є достатнім для досягнення мети покарання, а саме запобігання вчинення нових злочинів.

Так, ч.2 ст. 50 КК України встановлює, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Отже, з у рахуванням вищенаведеної мети покарання, суд вважає, що звільнення від відбування покарання з іспитовим строком не може запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень іншими особами, що в умовах воєнного стану є не припустимим.

Таким чином, призначаючи покарання у виді реального позбавлення волі, суд враховує, що вищевказаний злочин пов`язаний із ситуацією, яка наразі склалася в країні, збройною агресією РФ та конституційним обов`язком кожного громадянина захищати свою державу.

ОСОБА_4 скоїв умисний нетяжкий злочин, але який створює в очах громадян та суспільства в цілому негативне враження безладдя, безкарності, тим паче під час введеного на всій території України воєнного стану та мобілізації, що свідчить про значну суспільну небезпечність самого злочину.

Вищенаведені аргументи унеможливлюють виправлення обвинуваченого без реального відбуття покарання в умовах ізоляції від суспільства.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Прокурор відповідно до ч.4 ст. 176 та ч.1 ст. 331 КПК України не звертався з письмовим клопотання про обрання запобіжного заходу обвинуваченому і тому суд не обирає запобіжний захід.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Строк покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_4 в порядку виконання вироку суду.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, в Харківський апеляційний суд області через Красноградський районний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя