Справа №505/784/23
пр. №1-кп/505/481/2023
05.06.2023 р. Котовський міськрайсуд, Одеської області в складі :
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, працюючого по найму, військовозобов`язаного, маючого на утриманні двоє неповнолітніх дітей, раніше не судимого
- обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вахнівка, Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не одруженого, військовозобов`язаного, працюючого ФОП, з неповною середньою освітою, раніше не судимого,
- обвинуваченого в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України,
В провадження Котовського міськрайсуду, Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , обвинувачених в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України та угоди про визнання винуватості від 27.02.2023 року.
Згідно обвинувального акту і угоди від 27.02.2023 року, укладеної між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 та підозрюваним ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 про визнання винуватості ОСОБА_6 , обвинувачується в тому, що він за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з невстановленими в ході досудового розслідування особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх експлуатації, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з пошуком, вербуванням та переміщенням осіб з уразливим станом через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин через державний кордон України на територію Французької Республіки в місто Мелен, з метою їх експлуатації, шляхом втягнення у злочинну діяльність, яка полягала в їх зверненні до державних органів Французької Республіки з проханням надати їм правовий статус біженців, мотивуючи його недостовірною та вигаданою інформацією про нібито побоювання стати в Україні жертвами переслідувань за ознаками національності, належності до певної соціальної групи, політичних переконань тощо, з метою подальшого незаконного отримання останніми виплат з державного бюджету Французької Республіки, що відповідно до законодавства Французької Республіки призначаються для осіб, які звернулися з заявою про отриманням статусу біженця, на час проведення відповідної перевірки обґрунтованості підстав для надання такого статусу, розробили план та алгоритм дій, для реалізації своєї злочинної діяльності.
Так, в серпні 2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: Одеська область, м. Подільськ (точна адреса в ході слідства не встановлена), зустрівся із раніше не знайомою йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Провівши бесіду із потерпілою, ОСОБА_6 впевнився, що остання знаходиться в скрутному матеріальному становищі та шукає заробіток, а отже перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повною мірою усвідомлювати свої дії та їх наслідки. Розуміючи, що ОСОБА_8 в силу свого уразливого стану не зможе розкрити злочинних намірів ОСОБА_6 , останній, діючи відповідно до розробленого плану злочинних дій, скориставшись скрутним матеріальним становищем потерпілої ОСОБА_8 запропонував отримати грошові кошти в сумі 200 євро за поїздку до Французької Республіки. При цьому ОСОБА_6 створив у потерпілої хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде виконати ОСОБА_8 за вказану грошову винагороду, таким чином, встановивши над потерпілою контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останньої, :а домігся від потерпілої добровільної згоди на переміщення до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, здійснив дії, направлені на оформлення паспорту для виїзду за кордон потерпілій ОСОБА_8 , при цьому оплативши кошти за прискорену процедуру оформлення вказаного документа.
Далі, приблизно в серпні 2020 року, ОСОБА_6 повідомив потерпілій інформацію про час та місце, куди необхідно прибути останній та звідки буде вирушати транспорт для виїзду до Французької Республіки.
Надалі, потерпіла ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_6 вказівки, які він надав в ході телефонної розмови, прибула до залізничного вокзалу в м. Подільськ, Одеської області, де її очікував ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Зустрівши потерпілу ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою,встановили над потерпілою контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останньої, та 10.08.2020 разом із потерпілою перетнули державний кордон України, вирушивши до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , використовуючи підневільний стан ОСОБА_8 , який проявився в неможливості самостійно покинути межі Французької Республіки, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставили потерпілу до м. Мелен Республіки Франція, з метою організації звернення потерпілої до компетентних держаних органів для отримання нею статусу біженця під вигаданою легендою, задля подальшого отримання нею банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Французької Республіки є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Республіки Франція.
Далі, під контролем та керівництвом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , потерпіла в період з 10.08.2020 року по 31.08.2020 року (точного часу в ході слідства не встановлено), перебуваючи в м. Мелен Французької Республіки, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернулася до компетентних пержаних органів із заявою про отримання нею статусу біженця під вигаданою невстановленою особою легендою, яку вона запам`ятала заздалегідь та отримала банківську картку, призначену для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, яку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , застосовуючи психологічний вплив, вилучили у потерпілої з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
Окрім цього, ОСОБА_6 за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та з невстановленими в ході досудового розслідування особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх експлуатації, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з пошуком, вербуванням та переміщенням осіб з уразливим станом через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин через державний кордон України на територію Французької Республіки в місто Мелен, з метою їх експлуатації, шляхом втягнення у злочинну діяльність, яка полягала в їх зверненні до державних органів Французької Республіки з проханням надати їм правовий статус біженців, мотивуючи його недостовірною та вигаданою інформацією про нібито побоювання стати в Україні жертвами переслідувань за ознаками національності, належності до певної соціальної групи, політичних переконань тощо, з метою подальшого незаконного отримання останніми виплат з державного бюджету Французької Республіки, що відповідно до законодавства Французької Республіки призначаються для осіб, які звернулися з заявою про отриманням статусу біженця, на час проведення відповідної перевірки обґрунтованості підстав для надання такого статусу, розробили план та алгоритм дій, для реалізації своєї злочинної діяльності.
Так, в серпні 2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: Одеська область, м. Подільськ (точна адреса в ході слідства не встановлена), зустрівся із раніше не знайомим йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Провівши бесіду із потерпілим, ОСОБА_6 впевнився, що останній знаходиться в скрутному матеріальному становищі та шукає заробіток, а отже перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повного мірою усвідомлювати свої дії та їх наслідки. Розуміючи, що ОСОБА_10 в силу свого уразливого стану не зможе розкрити злочинних намірів ОСОБА_6 , останній, діючи відповідно до розробленого плану злочинних дій, скориставшись скрутним матеріальним становищем потерпілого ОСОБА_10 , запропонував йому отримати грошові кошти в сумі 400 євро за поїздку до Французької Республіки. При цьому ОСОБА_6 створив у потерпілого хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде виконати ОСОБА_10 за вказану грошову винагороду, таким чином, встановивши над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, та домігся від потерпілого добровільної згоди на переміщення до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, здійснив дії, направлені на оформлення паспорту для виїзду за кордон потерпілому ОСОБА_10 , при цьому оплативши кошти за прискорену процедуру оформлення вказаного документа.
Далі, приблизно в серпні 2020 року, ОСОБА_6 повідомив потерпілому інформацію про час та місце, куди необхідно прибути останньому та звідки буде вирушати транспорт для виїзду до Французької Республіки.
Надалі, потерпілий ОСОБА_10 , отримавши від ОСОБА_6 вказівки, які він надав в ході телефонної розмови, прибув до м. Подільськ, Одеської області, де його очікували ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Зустрівши потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, встановили над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, та 10.08.2020 разом із потерпілим перетнули державний кордон України, вирушивши до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , використовуючи підневільний стан ОСОБА_10 , який проявився в неможливості самостійно покинути межі Французької Республіки, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставили потерпілого до м. Мелен Республіки Франці, з метою організації звернення потерпілого до компетентних держаних органів для отримання ним статусу біженця під вигаданою легендою, задля подальшого отримання ним банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Французької Республіки є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Республіки Франція.
Далі, під контролем та керівництвом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_10 в період з 10.08.2020 року по 09.09.2020 року (точного часу в ході слідства не встановлено), перебуваючи в м. Мелен Французької Республіки, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернувся до компетентних держаних органів із заявою про отримання ним статусу біженця під вигаданою невстановленою особою легендою, яку він запам`ятав заздалегідь та отримав банківську картку, призначену для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, яку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , застосовуючи психологічний вплив, вилучили у потерпілого ОСОБА_10 з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
Згідно обвинувального акту і наданої угоди від 27.02.2023 року, укладеної між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх експлуатації, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з пошуком, вербуванням та переміщенням осіб з уразливим станом через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин через державний кордон України на територію Французької Республіки в місто Мелен, з метою їх експлуатації, шляхом втягнення у злочинну діяльність, яка полягала в їх зверненні до державних органів Французької Республіки з проханням надати їм правовий статус біженців, мотивуючи його недостовірною та вигаданою інформацією про нібито побоювання стати в Україні жертвами переслідувань за ознаками національності, належності до певної соціальної групи, політичних переконань тощо, з метою подальшого незаконного отримання останніми виплат з державного бюджету Французької Республіки, що відповідно до законодавства Французької Республіки призначаються для осіб, які звернулися з заявою про отриманням статусу біженця, на час проведення відповідної перевірки обґрунтованості підстав для надання такого статусу, розробили план та алгоритм дій, для реалізації своєї злочинної діяльності.
Відповідно до заздалегідь розробленого та узгодженого плану на початку серпня 2020 року ОСОБА_5 виконуючи роль вербувальника, перебуваючи з м. Подільськ, Одеської області (точна адреса невстановлена в ході досудового слідства), зустрівся із раніше не знайомим йому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (анкетні дані засекречені, відповідно по постанови про застосування заходів безпеки, щодо осіб, які беруть участь в кримінальному судочинстві). Провівши бесіду із потерпілим, ОСОБА_5 з`ясував, що останній знаходиться в скрутному матеріальному становищі, являється інвалідом 3 групи та шукає заробіток, а отже перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повною мірою усвідомлювати свої дії та їх наслідки. Розуміючи, що ОСОБА_7 в силу свого уразливого стану не зможе розкрити злочинних намірів ОСОБА_5 , останній, діючи відповідно до розробленого плану злочинних дій, скориставшись скрутним матеріальним становищем потерпілого ОСОБА_7 запропонував йому отримати грошові кошти в сумі 300 євро за поїздку до Французької Республіки. При цьому ОСОБА_5 створив у потерпілого хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде виконати ОСОБА_7 за вказану грошову винагороду, таким чином, встановивши над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, та домігся від потерпілого добровільної згоди на переміщення до Французької Республіки.
Далі, в період між 05.08.2020 та 09.08.2020 невстановлена в ході досудового розслідування особа, яка діяла за попередньо змовою із ОСОБА_5 , прибула за адресою: Одеська область, Подільський район, вул. Бірзульська (точна адреса в ході досудового слідства не встановлена), де повідомила потерпілого ОСОБА_7 про необхідність прибуття наступного дня за адресою: АДРЕСА_2 . Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_5 разом із невстановленими в ході досудового слідства особами, встановивши над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, 10.08.2020 разом із потерпілим перетнули державний кордон України, вирушивши автомобілем до Французької Республіки.
В подальшому, ОСОБА_5 використовуючи підневільний стан потерпілого ОСОБА_7 , який проявився в неможливості самостійно покинути межі Французької Республіки, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставив останнього до м. Мелен Республіки Франція, з метою організації звернення ОСОБА_15 до компетентних держаних органів для отримання ним статусу біженця під вигаданою легендою про нібито побоювання стати в Україні жертвою збройного конфлікту на сході України, задля подальшого отримання потерпілим банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Французької Республіки є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Французької Республіки.
Далі, під контролем та керівництвом ОСОБА_5 та невстановленої в ході слідства особи, які діяли за попередньою змовою, ОСОБА_7 , в період часу з 10.08.2020 по 04.09.2020 (точної дати в ході слідства не встановлено), перебуваючи в м. Мелен Французької Республіки, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернувся до компетентних держаних органів із заявою про отримання ним статусу біженця під вигаданою невстановленою досудовим слідством особою та ОСОБА_5 легендою, яку він запам`ятав заздалегідь, про нібито побоювання стати в Україні жертвою збройного конфлікту на сході України та отримав банківську картку, призначену для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, яку невстановлена досудовим слідством особа, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , відібрала у потерпілого з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
Крім того, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з невстановленими в ході досудового розслідування особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх експлуатації, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з пошуком, вербуванням та переміщенням осіб з уразливим станом через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин через державний кордон України на територію Французької Республіки в місто Мелен, з метою їх експлуатації, шляхом втягнення у злочинну діяльність, яка полягала в їх зверненні до державних органів Французької Республіки з проханням надати їм правовий статус біженців, мотивуючи його недостовірною та вигаданою інформацією про нібито побоювання стати в Україні жертвами переслідувань за ознаками національності, належності до певної соціальної групи, політичних переконань тощо, з метою подальшого незаконного отримання останніми виплат з державного бюджету Французької Республіки, що відповідно до законодавства Французької Республіки призначаються для осіб, які звернулися з заявою про отриманням статусу біженця, на час проведення відповідної перевірки обґрунтованості підстав для надання такого статусу, розробили план та алгоритм дій, для реалізації своєї злочинної діяльності.
Так, в серпні 2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: Одеська область, м. Подільськ (точна адреса в ході слідства не встановлена), зустрівся із раніше не знайомою йому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Провівши бесіду із потерпілою, ОСОБА_6 впевнився, що остання знаходиться в скрутному матеріальному становищі та шукає заробіток, а отже перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повною мірою усвідомлювати свої дії та їх наслідки. Розуміючи, що ОСОБА_8 в силу свого уразливого стану не зможе розкрити злочинних намірів ОСОБА_6 , останній, діючи відповідно до розробленого плану злочинних дій, скориставшись скрутним матеріальним становищем потерпілої ОСОБА_8 запропонував отримати грошові кошти в сумі 200 евро за поїздку до Французької Республіки. При цьому ОСОБА_6 створив у потерпілої хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде виконати ОСОБА_8 за вказану грошову винагороду, таким чином, встановивши над потерпілою контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останньої, та домігся від потерпілої добровільної згоди на переміщення до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, здійснив дії, направлені на оформлення паспорту для виїзду за кордон потерпілій ОСОБА_8 , при цьому оплативши кошти за прискорену процедуру оформлення вказаного документа.
Далі, приблизно в серпні 2020 року, ОСОБА_6 повідомив потерпілій інформацію про час та місце, куди необхідно прибути останній та звідки буде вирушати транспорт для виїзду до Французької Республіки.
Надалі, потерпіла ОСОБА_16 , отримавши від ОСОБА_6 вказівки, які він надав в ході телефонної розмови, прибула до залізничного вокзалу в м. Подільськ, Одеської області, де її очікував ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Зустрівши потерпілу ОСОБА_16 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, встановили над потерпілою контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останньої, та 10.08.2020 разом із потерпілою перетнули державний кордон України, вирушивши до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , використовуючи підневільний стан ОСОБА_16 , який проявився в неможливості самостійно покинути межі Французької Республіки, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставили потерпілу до м. Мелен Республіки Франції, з метою організації звернення потерпілої до компетентних держаних органів для отримання нею статусу біженця під вигаданою легендою, задля подальшого отримання нею банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Французької Республіки є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Республіки Франція.
Далі, під контролем та керівництвом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , потерпіла в період з 10.08.2020 року по 31.08.2020 року (точного часу в ході слідства не встановлено), перебуваючи в м. Мелен Французької Республіки, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернулася до компетентних держаних органів із заявою про отримання нею статусу біженця під вигаданою невстановленою особою легендою, яку вона запам`ятала заздалегідь та отримала банківську картку, призначену для нарахування та отримання -ротових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, яку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , застосовуючи психологічний вплив, вилучили у потерпілої з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
Окрім цього, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх експлуатації, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з пошуком, вербуванням та переміщенням осіб з уразливим станом через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин через державний кордон України на територію Французької Республіки в місто Мелен, з метою їх експлуатації, шляхом втягнення у злочинну діяльність, яка полягала в їх зверненні до державних органів Французької Республіки з проханням надати їм правовий статус біженців, мотивуючи його недостовірною та вигаданою інформацією про нібито побоювання стати в Україні жертвами переслідувань за ознаками національності, належності до певної соціальної групи, політичних переконань тощо, з метою подальшого незаконного отримання останніми виплат з державного бюджету Французької Республіки, що відповідно до законодавства Французької Республіки призначаються для осіб, які звернулися з заявою про отриманням статусу біженця, на час проведення відповідної перевірки обґрунтованості підстав для надання такого статусу, розробили план та алгоритм дій, для реалізації своєї злочинної діяльності.
Надалі, в серпні 2020 року, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, перебуваючи за адресою: Одеська область, м. Подільськ (точна адреса в ході слідства не встановлена), зустрівся із раніше не знайомим йому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Провівши бесіду із потерпілим, ОСОБА_5 впевнився, що останній знаходиться в скрутному матеріальному становищі та шукає заробіток, а отже перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повного мірою усвідомлювати свої дії та їх наслідки. Розуміючи, що ОСОБА_9 в силу свого уразливого стану не зможе розкрити злочинних намірів ОСОБА_5 , останній, діючи відповідно до розробленого плану злочинних дій, скориставшись скрутним матеріальним становищем потерпілого ОСОБА_9 запропонував отримати грошові кошти в сумі 250 євро за поїздку до Французької Республіки. При цьому ОСОБА_5 створив у потерпілого хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде виконати ОСОБА_9 за вказану грошову винагороду, таким чином, встановивши над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, та домігся від потерпілого добровільної згоди на переміщення до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, здійснив дії, направлені на оформлення паспорту для виїзду за кордон потерпілому ОСОБА_9 , при цьому оплативши кошти за прискорену процедуру оформлення вказаного документа.
Далі, приблизно в серпні 2020 року, ОСОБА_5 повідомив потерпілому інформацію про час та місце, куди необхідно прибути останньому та звідки буде вирушати транспорт для виїзду до Французької Республіки.
Надалі, потерпілий ОСОБА_9 , отримавши від ОСОБА_5 вказівки, які він надав в ході телефонної розмови, прибув за адресою: вул. Крупська в м. Подільськ, Одеської області, де його очікував ОСОБА_5 . Зустрівши потерпілого ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , встановив над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, та 10.08.2020 разом із потерпілим перетнув державний кордон України, вирушивши до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_5 , використовуючи підневільний стан ОСОБА_9 , який проявився в неможливості самостійно покинути межі Французької Республіки, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставив потерпілого до м. Мелен Республіки Франції, з метою організації звернення потерпілого до компетентних держаних органів для отримання ним статусу біженця під вигаданою легендою, задля подальшого отримання ним банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Французької Республіки є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Республіки Франція.
Далі, під контролем та керівництвом ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою з невстановленими особами, потерпілий ОСОБА_9 в період з 10.08.2020 року по 31.08.2020 року (точного часу в ході слідства не встановлено), перебуваючи в м. Мелен Французької Республіки, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернувся до компетентних держаних органів із заявою про отримання ним статусу біженця під вигаданою невстановленою особою легендою, яку він запам`ятав заздалегідь та отримав банківську картку, призначену для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, яку ОСОБА_5 , застосовуючи психологічний вплив, вилучив у потерпілого з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
Окрім цього, ОСОБА_5 за попередньою змовою із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з невстановленими в ході досудового розслідування особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх експлуатації, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з пошуком, вербуванням та переміщенням осіб з уразливим станом через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин через державний кордон України на територію Французької Республіки в місто Мелен, з метою їх експлуатації, шляхом втягненім у злочинну діяльність, яка полягала в їх зверненні до державних органів Французької Республіки з проханням надати їм правовий статус біженців, мотивуючи його недостовірною та вигаданою інформацією про нібито побоювання стати в Україні жертвами переслідувань за ознаками національності, належності до певної соціальної групи, політичних переконань тощо, з метою подальшого незаконного отримання останніми виплат з державного бюджету Французької Республіки, що відповідно до законодавства Французької Республіки призначаються для осіб, які звернулися з заявою про отриманням статусу біженця, на час проведення відповідної перевірки обґрунтованості підстав для надання такого статусу, розробили план та алгоритм дій, для реалізації своєї злочинної діяльності.
Так, в серпні 2020 року ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: Одеська область, м. Подільськ (точна адреса в ході слідства не встановлена), зустрівся із раніше не знайомим йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Провівши бесіду із потерпілим, ОСОБА_6 впевнився, що останній знаходиться в скрутному матеріальному становищі та шукає заробіток, а отже перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повною мірою усвідомлювати свої дії та їх наслідки. Розуміючи, що ОСОБА_10 в силу свого уразливого стану не зможе розкрити злочинних намірів ОСОБА_6 , останній, діючи відповідно до розробленого плану злочинних дій, скориставшись скрутним матеріальним становищем потерпілого ОСОБА_10 , запропонував йому отримати грошові кошти в сумі 400 євро за поїздку до Французької Республіки. При цьому ОСОБА_6 створив у потерпілого хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде виконати ОСОБА_10 за вказану грошову винагороду, таким чином, встановивши над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, та домігся від потерпілого добровільної згоди на переміщення до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, здійснив дії, направлені на оформлення паспорту для виїзду за кордон потерпілому ОСОБА_10 , при цьому оплативши кошти за прискорену процедуру оформлення вказаного документа.
Далі, приблизно в серпні 2020 року, ОСОБА_6 повідомив потерпілому інформацію про час та місце, куди необхідно прибути останньому та звідки буде вирушати транспорт для виїзду до Французької Республіки.
Надалі, потерпілий ОСОБА_10 , отримавши від ОСОБА_17 вказівки, які він надав в ході телефонної розмови, прибув до м. Подільськ, Одеської області, де його очікували ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Зустрівши потерпілого ОСОБА_10 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, встановили над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, та 10.08.2020 разом із потерпілим перетнули державний кордон України, вирушивши до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , використовуючи підневільний стан ОСОБА_10 , який проявився в неможливості самостійно покинути межі Французької Республіки, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставили потерпілого до м. Мелен Республіки Франці, з метою організації звернення потерпілого до компетентних держаних органів для отримання ним статусу біженця під вигаданою легендою, задля подальшого отримання ним банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Французької Республіки є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Республіки Франція.
Далі, під контролем та керівництвом ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_10 в період з 10.08.2020 року по 09.09.2020 року (точного часу в ході слідства не встановлено), перебуваючи в м. Мелен Французької Республіки, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернувся до компетентних держаних органів із заявою про отримання ним статусу біженця під вигаданою невстановленою особою легендою, яку він запам`ятав заздалегідь та отримав банківську картку, призначену для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення,яку ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , застосовуючи психологічний вплив, вилучили у потерпілого ОСОБА_10 з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
Окрім цього, за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх експлуатації, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з пошуком, вербуванням та переміщенням осіб з уразливим станом через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин через державний кордон України на територію Французької Республіки в місто Мелен, з метою їх експлуатації, шляхом втягнення у злочинну діяльність, яка полягала в їх зверненні до державних органів Французької Республіки з проханням надати їм правовий статус біженців, мотивуючи його недостовірною та вигаданою інформацією про нібито побоювання стати в Україні жертвами переслідувань за ознаками національності, належності до певної соціальної групи, політичних переконань тощо, з метою подальшого незаконного отримання останніми виплат з державного бюджету Французької Республіки, що відповідно до законодавства Французької Республіки призначаються для осіб, які звернулися з заявою про отриманням статусу біженця, на час проведення відповідної перевірки обґрунтованості підстав для надання такого статусу, розробили план та алгоритм дій, для реалізації своєї злочинної діяльності.
Надалі, в серпні 2020 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, перебуваючи за адресою: Одеська область, м. Подільськ (точна адреса в ході слідства не встановлена), зустрівся із раніше не знайомим йому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Провівши бесіду із потерпілим, ОСОБА_5 впевнився, що останній знаходиться в скрутному матеріальному становищі та шукає заробіток, а отже перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повною мірою усвідомлювати свої дії та їх наслідки. Розуміючи, що ОСОБА_11 в силу свого уразливого стану не зможе розкрити злочинних намірів ОСОБА_5 , останній, діючи відповідно до розробленого плану злочинних дій, скориставшись скрутним матеріальним становищем потерпілого ОСОБА_11 запропонував отримати грошові кошти в сумі 300 евро за поїздку до Французької Республіки. При цьому ОСОБА_5 створив у потерпілого хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде виконати ОСОБА_11 за вказану грошову винагороду, таким чином, встановивши над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, та домігся від потерпілого добровільної згоди на переміщення до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, здійснив дії, направлені на оформлення паспорту для виїзду за кордон потерпілому ОСОБА_11 , при цьому оплативши кошти за прискорену процедуру оформлення вказаного документа.
Далі, приблизно в серпні 2020 року, ОСОБА_5 повідомив потерпілому інформацію про час та місце, куди необхідно прибути останньому та звідки буде вирушати транспорт для виїзду до Французької Республіки.
Надалі, потерпілий ОСОБА_11 , отримавши від ОСОБА_5 вказівки, які він надав в ході телефонної розмови, прибув до м. Подільськ, Одеської області, де його очікував ОСОБА_5 . Зустрівши потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , встановив над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, та 10.08.2020 разом із потерпілим перетнув державний кордон України, вирушивши до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_5 , використовуючи підневільний стан ОСОБА_11 , який проявився в неможливості самостійно покинути межі Французької Республіки, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставив потерпілого до м. Мелен Республіки Франції, з метою організації звернення потерпілого до компетентних держаних органів для отримання ним статусу біженця під вигаданою легендою, задля подальшого отримання ним банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Французької Республіки є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Республіки Франція.
Далі, під контролем та керівництвом ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою з невстановленими особами, потерпілий ОСОБА_11 в період з 10.08.2020 року по 27.08.2020 року (точного часу в ході слідства не встановлено), перебуваючи в м. Мелен Французької Республіки, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернувся до компетентних держаних органів із заявою про отримання ним статусу біженця під вигаданою невстановленою особою легендою, яку він запам`ятав заздалегідь та отримав банківську картку, призначену для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, яку ОСОБА_5 , застосовуючи психологічний вплив, вилучив у потерпілого з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
Окрім цього, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх експлуатації, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з пошуком, вербуванням та переміщенням осіб з уразливим станом через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин через державний кордон України на територію Французької Республіки в місто Мелен, з метою їх експлуатації, шляхом втягнення у злочинну діяльність, яка полягала в їх зверненні до державних органів Французької Республіки з проханням надати їм правовий статус біженців, мотивуючи його недостовірною та вигаданою інформацією про нібито побоювання стати в Україні жертвами переслідувань за ознаками національності, належності до певної соціальної групи, політичних переконань тощо, з метою подальшого незаконного отримання останніми виплат з державного бюджету Французької Республіки, що відповідно до законодавства Французької Республіки призначаються для осіб, які звернулися з заявою про отриманням статусу біженця, на час проведення відповідної перевірки обґрунтованості підстав для надання такого статусу, розробили план та алгоритм дій, для реалізації своєї злочинної діяльності.
Надалі, в серпні 2020 року ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою із невстановленими слідством особами, перебуваючи за адресою: Одеська область, м. Подільськ (точна адреса в ході слідства не встановлена), зустрівся із раніше не знайомою йому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 . Провівши бесіду із потерпілою, ОСОБА_5 впевнився, що остання знаходиться в скрутному матеріальному становищі та шукає заробіток, а отже перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повною мірою усвідомлювати свої дії та їх наслідки. Розуміючи, що ОСОБА_12 в силу свого уразливого стану не зможе розкрити злочинних намірів ОСОБА_5 , останній, діючи відповідно до розробленого плану дій, скориставшись скрутним матеріальним становищем потерпілої ОСОБА_12 запропонував їй отримати грошові кошти в сумі 250 євро за поїздку до Французької Республіки. При цьому ОСОБА_5 створив у потерпілої хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде виконати ОСОБА_12 за вказану грошову винагороду, таким чином, встановивши над потерпілою контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останньої, та домігся від потерпілої добровільної згоди на її переміщення до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, здійснив дії, направлені на оформлення паспорту для виїзду за кордон потерпілій ОСОБА_12 , при цьому оплативши кошти за прискорену процедуру оформлення вказаного документа.
Далі, приблизно в серпні 2020 року, ОСОБА_5 повідомив потерпілій інформацію про час та місце, куди необхідно прибути останній та звідки буде вирушати транспорт для виїзду до Французької Республіки.
Надалі, потерпіла ОСОБА_12 , отримавши від ОСОБА_5 вказівки, які він надав в ході телефонної розмови, прибула за адресою: вул. Крупська в м. Подільськ, Одеської області, де її очікував ОСОБА_5 . Зустрівши потерпілу ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , встановив над потерпілою контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останньої, та 10.08.2020 разом із потерпілою перетнув державний кордон України, вирушивши до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_5 , використовуючи підневільний стан ОСОБА_12 , який проявився в неможливості самостійно покинути межі Французької Республіки, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставив потерпілу до м. Мелен Республіки Франції, з метою організації звернення потерпілої до компетентних держаних органів для отримання нею статусу біженця під вигаданою легендою, задля подальшого отримання нею банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Французької Республіки є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Республіки Франція.
Далі, під контролем та керівництвом ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою з невстановленими особами, потерпіла ОСОБА_12 в період з 10.08.2020 року по 09.09.2020 року (точного часу в ході слідства не встановлено), перебуваючи в м. Мелен Французької Республіки, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернулась до компетентних держаних органів із заявою про отримання нею статусу біженця під вигаданою невстановленою особою легендою, яку вона запам`ятала заздалегідь, та отримала банківську картку, призначену для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, яку ОСОБА_5 , застосовуючи психологічний вплив, вилучив у потерпілої з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
Окрім цього, ОСОБА_5 за попередньою змовою з невстановленими в ході досудового розслідування особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи у невстановленому досудовим слідством місці, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання стабільних незаконних прибутків від вербування та переміщення людей з метою їх експлуатації, керуючись метою вчинення злочинів, спрямованих на порушення конституційних прав людини - особисту волю, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вирішили зайнятись злочинною діяльністю, пов`язаною з пошуком, вербуванням та переміщенням осіб з уразливим станом через збіг тяжких особистих, сімейних або інших обставин через державний кордон України на територію Французької Республіки в місто Мелен, з метою їх експлуатації, шляхом втягнення у злочинну діяльність, яка полягала в їх зверненні до державних органів Французької Республіки з проханням надати їм правовий статус біженців, мотивуючи його недостовірною та вигаданою інформацією про нібито побоювання стати в Україні жертвами переслідувань за ознаками національності, належності до певної соціальної групи, політичних переконань тощо, з метою подальшого незаконного отримання останніми виплат з державного бюджету Французької Республіки, що відповідно до законодавства Французької Республіки призначаються для осіб, які звернулися з заявою про отриманням статусу біженця, на час проведення відповідної перевірки обґрунтованості підстав для надання такого статусу, розробили план та алгоритм дій, для реалізації своєї злочинної діяльності.
Надалі, в серпні 2020 року невстановлена слідством особа, перебуваючи за адресою: Одеська область, м. Подільськ (точна адреса в ході слідства не встановлена), зустрілась із раніше не знайомим їй ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Провівши бесіду із потерпілим, невстановлена особа впевнилась, що останній знаходиться в скрутному матеріальному становищі та шукає заробіток, а отже перебуває в уразливому стані та за збігом тяжких життєвих обставин не може повного мірою усвідомлювати свої дії та їх наслідки. Розуміючи, що ОСОБА_13 в силу свого уразливого стану не зможе розкрити злочинних намірів, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 та відповідно до розробленого плану злочинних дій, скориставшись скрутним матеріальним становищем потерпілого ОСОБА_13 , запропонувала йому отримати грошові кошти в сумі 250 евро за поїздку до Французької Республіки. При цьому невстановлена особа створила у потерпілого хибне уявлення про отримання високих заробітків за вчинення нескладних правомірних дій, не розкриваючи дійсних намірів такої поїздки та не зазначаючи, які саме дії необхідно буде виконати ОСОБА_13 за вказану грошову винагороду, таким чином, встановивши над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, та домоглася від потерпілого добровільної згоди на його переміщення до Французької Республіки.
В подальшому невстановлена слідством особа, реалізуючи свій злочинний умисел, здійснила дії, направлені на оформлення паспорту для виїзду за кордон потерпілому ОСОБА_13 , при цьому оплативши кошти за прискорену процедуру оформлення вказаного документа.
Далі, приблизно в серпні 2020 року, невстановлена особа, діючи спільно з ОСОБА_5 , повідомила потерпілому інформацію про час та місце, куди йому необхідно прибути та звідки буде вирушати транспорт для виїзду до Французької Республіки.
Надалі, потерпілий ОСОБА_13 , отримавши вказівки від невстановленої особи, які вона надала в ході телефонної розмови, прибув до м. Подільськ, Одеської області, де його очікували ОСОБА_5 та невстановлена особа. Зустрівши потерпілого ОСОБА_13 , ОСОБА_5 , встановив над потерпілим контроль у вигляді психологічного примусу, обумовленого безпорадністю стану останнього, та 10.08.2020 разом із потерпілим перетнув державний кордон України, вирушивши до Французької Республіки.
В подальшому ОСОБА_5 , використовуючи підневільний стан ОСОБА_13 , який проявився в неможливості самостійно покинути межі Французької Республіки, у зв`язку із незнанням іноземних мов та відсутністю коштів для покриття витрат на поїздку до України, доставив потерпілого до м. Мелен Республіки Франції, з метою організації звернення потерпілого до компетентних держаних органів для отримання ним статусу біженця під вигаданою легендою, задля подальшого отримання ним банківського рахунку та картки, призначених для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення перевірки такого звернення, з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів, що відповідно до законодавства Французької Республіки є кримінальним правопорушенням, яке кваліфікується як шахрайство, що передбачено статтями 313-2, 313-2 абзац 7, 313-1, 132-71 Кримінального кодексу Республіки Франція.
Далі, під контролем та керівництвом ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою з невстановленими особами, потерпілий ОСОБА_13 в період з 10.08.2020 року по 27.08.2020 року (точного часу в ході слідства не встановлено), перебуваючи в м. Мелен Французької Республіки, знаходячись в уразливому стані, вимушено звернувся до компетентних держаних органів із заявою про отримання ним статусу біженця під вигаданою невстановленою особою легендою, яку він запам`ятав заздалегідь, та отримав банківську картку, призначену для нарахування та отримання грошових виплат, що призначаються для осіб, які звернулися за отриманням статусу біженця на період проведення деревірки такого звернення, яку ОСОБА_5 , застосовуючи психологічний вплив, вилучив у потерпілого з метою подальшого привласнення вказаних грошових коштів.
Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 149 КК України - вербування та переміщення людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману потерпілого, його уразливого стану, вчинені за попередньою змовою групою осіб та по ч.2 ст.. 149 КК України- вербування та переміщення людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману потерпілого, його уразливого стану, вчинені повторно, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України потерпілі у кримінальному провадженні надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 .
З урахуванням вимог статей 470, 472 КПК України, прокурором під час прийняття рішення про укладення угоди враховано такі обставини:
1) ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб ОСОБА_5 , активно сприяв розкриттю вчинених ним злочинів, повністю визнав вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів;
2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри) - злочини, у яких підозрюється (обвинувачується) ОСОБА_5 , передбачені ч. 2 ст. 149 КК України, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки санкція ч. 2 ст. 149 КК України передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років;
4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень - ОСОБА_5 , повідомлено відповідні відомості, які використано правоохоронними органами для виявлення та припинення вчинення злочинів особами, причетними до скоєння кримінальних правопорушень за його участі, а саме ч. 2 ст. 149 КК України.
Згідно даної угоди прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 та підозрюваний ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 з другої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 149 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що він повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях, сприяв слідству у розкритті даних злочинів, розкаявся у скоєнні кримінальних правопорушень.
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звілньнити від відбування покарання з випробуванням на строк, який встановлюється судом тривалістю від 1 (одного) до 3 (трьох) років. На підставі ст. 77 КК України не призначати додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Отримана згода прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 та підозрюваного ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 на призначення вищевказаного покарання.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному ОСОБА_5 .
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В підготовчому судовому засідання прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 укладену 27.02.2023 року та визнати винуватим ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 149 КК України і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Захисник ОСОБА_4 просила також затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27.02.2023 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 та обвинуваченим ОСОБА_5 , і призначити покарання за ч. 2 ст. 149 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, оскільки ОСОБА_5 , раніше не судимий, позитивно характеризуються за місцем мешкання, наявність захворювання та інвалідності 3 групи у батька. Судом обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди. Встановлено, що угода укладена добровільно, без примусу.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 шляхом опитування повідомив суду про визнання своєї вини у вчиненні даних кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 149 КК України, добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором від 27.02.2023 року затвердити, і призначити узгоджене покарання, звільнивши від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік.
Відповідно до ст. 468 КПК України - у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Як вбачається з абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Як вбачається із угоди потерпілі у кримінальному провадженні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , надали письмову згоду прокурору на укладення угод про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 .
Таким чином, за сукупністю скоєного, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 2 ст. 149 КК України - вербування та переміщення людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману потерпілого, його уразливого стану, вчинені за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 2 ст. 149 КК України - вербування та переміщення людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману потерпілого його уразливого стану, вчинені повторно, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Кваліфікація кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України скоєних ОСОБА_5 , яка вказана в угоді про визнання винуватості є правильною.
Злочини за ч. 2 ст. 149 КК України, у вчиненні яких ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Узгоджена угодою про визнання винуватості міра покарання ОСОБА_5 з урахуванням його характеризуючих даних відповідає чинному законодавству.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину з боку ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди потерпілим, на що вказують заяви ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , про надання прокурору письмової згоди на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України судом визнаються, як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 , за участю захисника ОСОБА_4 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 та ОСОБА_18 , за участю захисника ОСОБА_4 повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання.
З наведених вище підстав, вивчивши угоду про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що означена угода, укладена між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 і підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 підлягає затвердженню відповідно до процедури, встановленої КПК України, на підставі ч.2 ст.474 КПК України.
Крім того, дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 149 КК України - вербування та переміщення людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману потерпілого, його уразливого стану, вчинені за попередньою змовою групою осіб та по ч.2 ст.. 149 КК України - вербування та переміщення людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману потерпілого, його уразливого стану, вчинені повторно, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України потерпілі у кримінальному провадженні надали письмову згоду прокурору на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 .
З урахуванням вимог статей 470, 472 КПК України, прокурором під час прийняття рішення про укладення угоди враховано такі обставини:
1) ступінь та характер сприяння підозрюваного у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб ОСОБА_6 активно сприяв розкриттю вчинених ним злочинів, повністю визнав вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів;
2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри) - злочини, у яких підозрюється (обвинувачується) ОСОБА_6 , передбачені ч. 2 ст. 149 КК України, відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, оскільки санкція ч. 2 ст. 149 КК України передбачає можливість призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 12 років;
3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень - ОСОБА_6
4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень - ОСОБА_6 , повідомлено відповідні відомості, які використано правоохоронними органами для виявлення та припинення вчинення злочинів особами, причетними до скоєння кримінальних правопорушень за його участі, а саме ч. 2 ст. 149 КК України.
Згідно даної угоди прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 та підозрюваний ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 з другої сторони дійшли згоди щодо формулювання та правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 149 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а саме те, що він повністю визнав свою винуватість у зазначених діяннях, сприяв слідству у розкритті даних злочинів, розкаявся у скоєнні кримінальних правопорушень.
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України, у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк, який встановлюється судом тривалістю від 1 (одного) до 3 (трьох) років. На підставі ст. 77 КК України не призначати додаткове покарання у вигляді конфіскації майна. Відповідно до ст. 76 КК України покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Отримана згода прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 та підозрюваного ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 на призначення вищевказаного покарання.
В угоді про визнання винуватості передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваномув ОСОБА_6 .
Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.
В підготовчому судовому засідання прокурор Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 укладену 27.02.2023 року та визнати винуватим ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 149 КК України і призначити йому узгоджене в угоді про визнання винуватості покарання.
Захисник ОСОБА_4 просила також затвердити угоду про визнання винуватості укладену 27.02.2023 року між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначити покарання за ч. 2 ст. 149 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік та покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України, оскільки ОСОБА_6 , раніше не судимий, позитивно характеризуються за місцем мешкання, наявність захворювання та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей. Судом обвинуваченому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди. Встановлено, що угода укладена добровільно, без примусу.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , шляхом опитування повідомив суду про визнання своєї вини у вчиненні даних кримінальних правопорушень за ч. 2 ст. 149 КК України, добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, просив угоду про визнання винуватості, укладену між ним та прокурором від 27.02.2023 року затвердити, і призначити узгоджене покарання, звільнивши відбування покарання з випробуванням на строк 1 рік.
Відповідно до ст. 468 КПК України - у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно п. 3 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами.
Як вбачається з абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України - угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Як вбачається із угоди потерпілі у кримінальному провадженні ОСОБА_8 , ОСОБА_10 надали письмову згоду прокурору на укладення угод про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_6 .
Таким чином, за сукупністю скоєного, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:
- ч. 2 ст. 149 КК України - вербування та переміщення людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману потерпілого, його уразливого стану, вчинені за попередньою змовою групою осіб;
- ч. 2 ст. 149 КК України - вербування та переміщення людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману потерпілого його уразливого стану, вчинені повторно, вчинені за попередньою змовою групою осіб.
Кваліфікація кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України скоєних ОСОБА_6 , яка вказана в угоді про визнання винуватості є правильною.
Злочини за ч. 2 ст. 149 КК України, у вчиненні яких ОСОБА_6 визнав себе винним, згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином.
Узгоджена угодою про визнання винуватості міра покарання ОСОБА_6 , з урахуванням його характеризуючих даних відповідає чинному законодавству.
Щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину з боку ОСОБА_6 , який повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів, добровільне відшкодування завданого збитку або усунення заподіяної шкоди потерпілим, на що вказують заяви ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , про надання прокурору письмової згоди на укладення угоди про визнання винуватості з підозрюваним ОСОБА_6 , наявність захворювання у ОСОБА_6 , інвалідність 2 групи у матері - ОСОБА_19 , та знаходження на утриманні двох неповнолітніх дітей, згідно ст. 66 КК України судом визнаються, як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 .
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено.
Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_6 , повністю усвідомлює зміст укладеної угоди з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 , за участю захисника ОСОБА_4 , характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди про визнання винуватості та наслідки її невиконання.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 та підозрюваним ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 повністю відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди та призначення ОСОБА_6 , узгодженої сторонами міри покарання.
З наведених вище підстав, вивчивши угоду про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що означена угода, укладена між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_14 і підозрюваним ОСОБА_6 , за участю захисника ОСОБА_4 підлягає затвердженню відповідно до процедури, встановленої КПК України, на підставі ч.2 ст.474 КПК України.
Такий висновок суду ґрунтується на практиці Європейського суду з прав людини, викладеній, зокрема, у рішенні в справі «Коваль проти України» від 19.10.2006 року, відповідно до п.113 якого вбачається, що «основна мета статті 6 (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) у рамках кримінального провадження забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість «будь-якого кримінального обвинувачення». Стаття 6 Конвенції в цілому гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роув і Дейвіс проти Сполученого Королівства»). А також у рішеннях в справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28.10.2010 року та «Боротюк проти України» від 16.12.2010 року, у пунктах 52 та 80 яких, відповідно, зазначено, що «ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитися у відкритий чи мовчазний спосіб від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»)».
Під час досудового розслідування відносно ОСОБА_5 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.
Також, під час досудового розслідування відносно ОСОБА_6 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Процесуальні витрати по вказаному кримінальному провадженню відсутні.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314, 370, 373, 374, 468, 469, 472-476 КПК України, суд -
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України.
На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку він не скоїть нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. На підставі п.2 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 149 КК України.
На підставі угоди про визнання винуватості призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо протягом 1 (одного) року іспитового строку він не скоїть нового злочину.
Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. На підставі п.1 ч.3 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Вирок може бути оскаржений, до Одеського апеляційного суду через Котовський міськрайсуд, Одеської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1