Справа № 953/4146/23
н/п 1-кс/953/3941/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2023 р. м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0000562 від 26.02.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Дубровиця Дубровицького айону Рівненської області, громадянину України, одруженому, має на утриманні неповнолітню дитину, непрацездатних осіб на утриманні не має, не є інвалідом, який проходить військову службу на посаді старшого стрільця 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , з військовим званням старший солдат, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2023 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000562 від 26.02.2023, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 без визначення застави.

В обґрунтування клопотання сторона обвинувачення вказує, що у провадженні СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000562 від 26.02.2023 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Як встановлено в ході досудового розслідування, ОСОБА_5 на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 призваний у Збройні Сили України військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаду старшого стрільця 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з положеннями ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та Військової присяги ОСОБА_5 , як військовослужбовець, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, дорожити бойовою славою своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця.

Положеннями ст. ст. 20-22 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що військовослужбовці під час виконання службових обов`язків мають право носити, зберігати та застосовувати зброю в порядку, встановленому законодавством. Застосування зброї допускається, якщо інші заходи виявилися неефективними або якщо застосування інших заходів є неможливим.

Військовослужбовці мають право застосовувати зброю: для захисту свого здоров`я і життя, а також здоров`я і життя інших військовослужбовців і цивільних осіб від нападу, якщо іншими способами і засобами захистити їх у даній ситуації не можливо; для затримання особи, яку застали при вчиненні тяжкого злочину та яка намагається втекти або яка чинить збройний опір, намагається втекти з-під варти; для затримання озброєної особи, яка загрожує застосуванням зброї та інших засобів, що становить загрозу для життя і здоров`я військовослужбовця чи інших осіб; для відбиття нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями; для звільнення цих об`єктів у разі захоплення; у разі спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, якщо іншими способами і засобами неможливо припинити цю спробу.

У разі застосування і використання зброї військовослужбовець зобов`язаний вжити всіх заходів для того, щоб не було завдано шкоди стороннім особам.

Так, слідчий вказує, що ОСОБА_5 , 29.12.2022 отримавши у своє розпорядження автоматичну зброю НОМЕР_2 та 4 магазини, і будучи обізнаним з «Інструкцією про організацію обліку, зберігання і видачі стрілецької зброї та боєприпасів у Збройних Силах України» затвердженої наказом Міністра оборони України №359 від 29.06.2005, порушив пункт 14 вказаної інструкції, яким забороняється «безпідставно спрямовувати зброю у бік людей», та вчинив умисний злочин проти життя та здоров`я особи за наступних обставин.

Так, 25.02.2023 у період часу приблизно з 19:00 до 24:00 години військовослужбовець ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 спільно з військовослужбовцем старшим стрільцем 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 спільно вживали спиртні напої.

Близько 00:00 години 26.02.2023 ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , у тому ж місці, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи при собі закріплену автоматичну вогнепальну зброю АК-74, домовились зіграти один з одним у потенційно смертельну гру із непередбачуваними наслідками так звану «рускую рулєтку», суть якої полягала у небезпечному для життя способі перевірки наявності патрону у патроннику закріпленої вогнепальної зброї, оскільки ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не пам`ятали та, відповідно, не знали про їх (патронів у патроннику) наявність або відсутність.

Одночасно з цим, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 обумовили та узгодили між собою правила смертельно-небезпечної гри, згідно з якими кожен з них мав використовувати закріплену особисту зброю (автомат АК-47), вимкнути її запобіжник, активувати режим одиночної стрільби, без досилання патрону до патронника шляхом відведення затворної рами, від`єднати магазин та, націливши у такому стані автоматичну зброю в бік опонента, натиснути до упору на гачок ударно-спускового механізму.

Дійшовши згоди, ОСОБА_9 та ОСОБА_5 умисно виконали погоджені вищевикладені умови, зокрема, останній вимкнув запобіжник службової автоматичної зброї НОМЕР_2 , активував режим одиночної стрільби, без досилання патрону до патронника шляхом відведення затворної рами, від`єднав магазин. Аналогічні дії ОСОБА_9 здійснив із своєю службовою зброєю АК-74 № НОМЕР_3 .Безпосередньо після цього ОСОБА_9 , перебуваючи в положенні сидячи на стільці, направив свою службову автоматичну зброю АК-74 № НОМЕР_3 в напрямку ОСОБА_5 , який перебував у положенні стоячи праворуч на відстані витягнутої руки та натиснув на гачок ударно-спускового механізму, внаслідок чого пострілу не відбулось.

Одразу після цього ОСОБА_5 , приблизно о 00:05 годин 26.02.2023, розуміючи що вогнепальна зброя призначена для ураження живої цілі, маючи необхідні вміння та знання для використання вогнепальної зброї, знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, використовуючи закріплену за ним автоматичну вогнепальну зброю, достеменно усвідомлюючи свою необізнаність щодо наявності або відсутності патрону у патроннику, діючи з непрямим умислом на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої особи і хоча не бажаючи саме таких наслідків, але свідомо припускаючи їх настання, умисно не пересвідчившись у відсутності патрону в патроннику, перебуваючи в положенні стоячи направив свою службову автоматичну зброю АК-74 № НОМЕР_4 в область голови ОСОБА_9 , який перебував праворуч в положенні сидячи на стільці, з відстані негерметичного притулу, та умисно натиснув на гачок ударно-спускового механізму, таким чином здійснив один постріл у потерпілого, спричинивши наскрізне кульове вогнепальне поранення, єдиний рановий канал якого починається з рани в правій лобно-тім`яної області, підлеглі м`які тканини, проходить скрізь праву лобно-тім`яну кістку з утворенням дірчастого перелому та радіальних лінійних переломів, тканину головного мозку, серединну чepeпно-мозкову ямку, з утворенням переломів, ліве надпліччя, тканину лівої легені, діафрагму, плевру та закінчується раною на задній поверхні грудної клітини зліва між 10 та 11 ребрами по заднє-пахвової лінії.

У результаті дій ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_9 помер на місці внаслідок наскрізного кульового вогнепального поранення голови з руйнуванням кісток головного мозку, з розчавленням правої півкулі головного мозку та мозочка, яке має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя, що стало причиною смерті.

Слідчий вказує, що 30.05.2023 ОСОБА_10 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.Обгрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_5 , на думку сторони обвинувачення, підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, копії яких додано до клопотання.

Підставою для звернення до слідчої судді із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стали наявність достатніх підозр вважати, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.115 КК України та наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Сторона обвинувачення у судовому засіданні клопотання про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підтримала. Прокурор зазначив, що зібрані на час розгляду клопотання докази свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та підтверджують наявність ризиків, передбачених пунктами 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України. Обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання належної процесуальної поведінки підозрюваним, у зв`язку з чим, сторона обвинувачення просила застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Сторона захисту проти задоволення клопотання сторони обвинувачення не заперечувала. Підозрюваний повідомлену йому підозру визнав в повному обсязі.

Слідча суддя, заслухавши позицію сторін, дослідивши надані матеріали та документи у їх сукупності, прийшла до наступного висновку.

24 лютого 2022 року Україна зазнала чергового акту збройної агресії з боку Російської Федерації. Відбулося широкомасштабне вторгнення в Україну збройних сил Росії, що триває і досі. Згідно з Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. Відповідно до Закону №3057-IX (раніше законопроєкт №9259) "Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" Верховною Радою продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб.

З наданих матеріалів встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесене до ЄРДР 26.02.2023 за №0005562, в рамках якого подається дане клопотання.

Відомості щодо вчинення кримінального правопорушення, за ознаками ч.1 ст.115 КК України внесені до ЄРДР 26.02.2023 за фактом того, що 26.02.2023 близько 00:10 год. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , в порушення правил поводження зі зброєю, не переконавшись у відсутності патрона в патроннику, здійснив один постріл із закріпленого за ним автомату АК-74 № НОМЕР_4 в голову військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_8 , від якого останній помер на місці.

ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України не затримувався.

ОСОБА_5 о 10 годині 49 хвилин 30.05.2023 у кримінальному провадженні №0005562 від 26.02.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянню смерті іншій людині.

Повідомлення про підозру та пам`ятка про процесуальні права та обов`язки вручені особисто ОСОБА_5 права підозрюваного оголошені та роз`яснені 30.05.2023.

Зазначений факт підтверджується особистим підписом ОСОБА_5 , який міститься в підозрі та пам`ятці про процесуальні права та обов`язки підозрюваного та не заперечувалось останнім в судовому засіданні.

З огляду на зазначене, слідча суддя приходить до висновку, що відповідно до вимог ст.42 КПК України, ОСОБА_5 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст.178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідча суддя зобов`язана встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідча суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідча суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З матеріалів доданих до клопотання вбачається, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого: ч.1 ст.115 КК України у вбивстві, тобто умисному протиправному заподіянню смерті іншій людині.

Слідчою суддею встановлено, що на час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 підозрюється, останній є осудною особою, яка досягла 16-річного віку. На час вчинення кримінального правопорушення у якому підозрюється ОСОБА_5 , останній на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022, згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 призваний у Збройні Сили України військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на посаду старшого стрільця 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . У зв"язку з чим останній отримав у своє розпорядження автоматичну зброю НОМЕР_2 та 4 магазини.

За результатами розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчою суддею встановлено, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими, виходячи з наданих стороною обвинувачення документів та висновків експерта, а саме: даних, які містяться в протоколі огляду місця події від 26.02.2023; показань свідка ОСОБА_11 , які містяться в протоколі допиту від 26.02.2023; показань свідка ОСОБА_12 , які містяться в протоколі допиту від 26.02.2023; показань свідка ОСОБА_13 , які містяться в протоколі допиту від 26.02.2023; показань свідка ОСОБА_14 , які містяться в протоколі допиту від 26.02.2023; показань свідка ОСОБА_14 , які містяться в протоколі додаткового допиту від 01.03.2023; показань свідка ОСОБА_15 , які містяться в протоколі допиту від 03.03.2023; показань свідка ОСОБА_14 , які містяться в протоколі допиту від 03.03.2023; показань свідка ОСОБА_16 , які містяться в протоколі допиту від 03.03.2023; показань свідка ОСОБА_17 , які містяться в протоколі допиту від 03.03.2023; висновком експерта №12-17-142-Чт/23, складений за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа військовослужбовця ОСОБА_8 , 1974 року народження; висновку експерта від 20.03.2023 №СЕ-19/121-23/4981-ФХВР, складений за результатами проведення судової експертизи за експертною спеціальністю 5.1 «Дослідження вибухових речовин, продуктів вибуху та пострілу»; даними, які містяться у виписці з відомості закріплення зброї за особовим складом 1 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується. Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті.

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідча суддя переконана, що надані достатні підстави для наявності обґрунтованої підозри стосовно можливого вчинення ОСОБА_5 дій, що кваліфікуються за ч.1 ст.115 КК України за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України слідча суддя зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Слідча суддя враховує наявність ризиків, передбаченихо п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваною переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 у сукупності з іншими обставинами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими, свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від цих осіб та дослідження їх судом.

Також слідча суддя вважає доведеним ризик вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення, з огляду на те, що останній проходить військову службу на посаді старшого стрільця 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , з військовим званням старший солдат, тим самим, з метою переховування від органу досудового розслідування та суду може вчинити інший злочин, передбачений ст. 408 КК України, - дезертирство, а також самовільно залишити військову частину або місце служби, тобто вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України.

Крім того, слідча суддя враховує у сукупності наступні обставини:

- ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, а саме за ч.1 ст.115 КК України - кримінальним правопорушенням проти життя та здоров`я особи, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років;

- дані щодо особи ОСОБА_5 , який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, непрацездатних осіб на утриманні не має, не є інвалідом, військовослужбовець, проходить військову службу на посаді старшого стрільця 1 механізованого відділення 2 механізованого взводу 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , з військовим званням старший солдат, за місцем проходження військової служби характеризується незадовільно, має зареєстроване місце проживання, не судимий.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, Право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів суспільства. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, його наслідків вчинення, а саме смерть людини, даних про особу підозрюваного, слідча суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, так і потерпілого, що застосування більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а тому обирає ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідча суддя відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яке спричинило загибель людини.

Вказане рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки, як вище зазначалося, у провадженні існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідають усталеній практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів потерпілого, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 , по кримінальному провадженню № 0000562 від 26.02.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування на 60 (шістдесят) днів - до 28.07.2023 включно, без визначення розмру застави.

Зобов`язати слідчого слідчого управління ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_5 про взяття під варту останнього.

Встановити строк дії ухвали до 28.07.2023 включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідча суддя - ОСОБА_1