Справа № 372/1050/23
Провадження № 1-кп-203/23
В И Р О К

іменем України

30 червня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження №0000199 від 11.02.2023 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Солдат ОСОБА_4 з 17.03.2022 на посаді стрільця-номера обслуги 3 взводу охорони 2 роти 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України; захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України; кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Згідно зі ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов'язок і військову службу» військовий обов'язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями.

Відповідно до ст. ст. 4, 6 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі Статут) повсякденне життя і службова діяльність військовослужбовців регулюються Конституцією України, законами України, цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Згідно зі ст. 11, 16 Статуту кожен військовослужбовець повинен бути дисциплінованим, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

У відповідності до ст. 1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території України введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022, який продовжено до 05 год. 30 хв. 20.05.2023.

Однак, під час проходження військової служби у солдата ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на нез`явлення вчасно на службу без поважних причин в умовах воєнного стану, який він реалізував за наступних обставин.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 381 від 24.12.2022 солдат ОСОБА_4 вибув у відпустку за сімейними обставинами з 24.12.2022 до 22 год. 00 хв. 30.12.2022 .

Однак, стрілець-номер обслуги 3 взводу охорони 2 роти 1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, у порушення вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 127, 128, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1-3, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з особистих мотивів та з метою тимчасово ухилитись від військової служби, без дозволу відповідних командирів (начальників) та без поважних причин, в умовах воєнного стану, близько 22 год 00 хв 30.12.2022 не з`явився вчасно на службу, а саме до об`єкта виконання бойового завдання УЗ НОМЕР_2 , який знаходиться на залізничній станції « АДРЕСА_2 , після чого проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з проходженням військової служби та не вживаючи жодних заходів для повернення до місця служби.

02.02.2023 ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської обл. щодо солдата ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 000108 від 13.01.2023 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні вказаних кримінального правопорушення визнав повністю, дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінальних правопорушень за обвинуваченням, зокрема показав, перебуває на військовій службі по мобілізації, пішов добровольцем. 24.12.2022 вибув з військової частини у відпустку за сімейними обставинами в зв`язку зі смертю матері та виїхав в місто Кривий Ріг. Перебуваючи за місцем проживання дізнався, що до його доньки систематично пристає невідомий чоловік. Він попросив у свого командира ще залишитись у відпустці, щоб врегулювати цей конфлікт. 10.10.2023 він зустрів дану особу і між ними виникла бійка. Після цієї події працівники поліції заборонили покидати місце проживання, а 02.02.2023 обрали запобіжних захід у вигляді тримання під вартою. В скоєному щиро кається, просить суворо не карати, має бажання продовжити військову службу та захищати Батьківщину.

ч.3 ст.349 КПК України роз`яснивши учасникам процесу положення цієї статті, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки жодним учасником процесу не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень та визначені обвинуваченням обставини.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень повністю доведена.

Суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, оскільки він вчинив умисні дії, які виразились нез?явлення військовослужбовця (крім строкової служби) вчасно на службу без поважних причин в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінальних правопорушень, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Відповідно до положень ст.ст. 50, 65 КК України, враховуючи тяжкість та характер кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, наявність на утримання двох неповнолітніх дітей, позивну характеристику, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому суд вважає можливим застосування ст.ст. 75, 76 КК України і звільнення обвинуваченого від відбування призначеного цим вироком покарання за умови виконання покладених судом обов`язків.

Призначення такого покарання буде відповідати характеру скоєного кримінального правопорушення, його суспільній небезпеці, буде належним чином сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним інших кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід по даному кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов по справі не пред`являвся.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України суд,

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового терміну 2 (двох) років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно до статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 обов`язки:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Контроль за поведінкою ОСОБА_4 покласти на командира військової частини НОМЕР_1 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченій та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1