Справа № 357/5292/23
У Х В А Л А

20.07.2023 м. Біла Церква

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, в залі судових засідань № 1 в м. Біла Церква, Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000318 від 15.11.2022 відносно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області: ОСОБА_4 ,

захисник - адвокат: ОСОБА_5 ,

обвинувачений: ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В :

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 за ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, перебуває в провадженні суду на стадії судового розгляду.

09.05.2023 під час досудового розслідування слідчим суддею застосований до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби на два місяці, який буд продовжений судом по 01.08.2023 включно.

В ході судового засідання виникла необхідність у відкладанні розгляду справи за клопотанням сторони обвинувачення, так наступною узгодженою датою судового засідання було погоджено 05.09.2023, тобто за межами строку на який продовжений запобіжний захід обвинуваченому.

Так, в судовому засіданні прокурором заявлене клопотання про продовження строків запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту, в порядку ст. 331 КПК України.

Позиція сторін та інших учасників.

Прокурор надав відповідне клопотання про продовження строків запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби, терміном на два місяця, враховуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, оскільки обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачені покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна, що може призвести до уникнення кримінальної відповідальності.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання, оскільки обвинуваченим належним чином виконуються обов`язки покладені судом при застосуванні та продовжені строків застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав позицію свого захисника та просив її задовольнити.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався у ракурсі встановлених обставин із вказаних питань.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 6 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Так, строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_3 закінчується 01.08.2023, а розглянути та прийняти рішення по справі до вказаного строку не представляється можливим, тому виникло питання про доцільність продовження строків запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченого.

Враховуючи характер інкримінованих обвинуваченому злочинів за ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів, а також враховуючи дані про особу обвинуваченого та те, що відповідно до ч. 3 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показах, які він безпосередньо отримав під час судового засідання, суд приходить до висновку, що ризик та обставини відповідно до статей 177, 178 КПК України, які враховував слідчий суддя при обранні та суд при продовженні ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби, а саме передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України на сьогодні не зменшився, таким чином, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику протиправної поведінки обвинуваченого.

Відповідно до положень ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

У вказаному кримінальному провадженні було висунуто обвинувачення ОСОБА_3 за ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, тобто, у незаконному придбанні з метою збуту, незаконному зберіганні з метою збуту та незаконному збуті психотропних речовин, та наркотичних засобів, вчиненому повторно, якщо предметом таких дій були особливо небезпечні наркотичні засоби.

Отже по вказаному кримінальному провадженню наявні п`ять епізодів.

Відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості особи обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Піщана, Білоцерківського району, Київської області, громадянство України, із вищою освітою, непрацевлаштований, одружений, маючий на утриманні одного неповнолітнього сина: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та одного малолітнього сина: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий.

Обвинувачений на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має міцні соціальні зв`язки для особи його віку та статусу.

Докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення та захисту, у цей період, не досліджені.

З урахуванням наведених обставин суд уважає, що обставини регламентовані ст. 177, п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними.

При цьому, вони обумовлені у світлі, як наведених даних, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій вона піддається кримінальному переслідуванню, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризику є обґрунтований, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.

Обставини регламентовані ст. 178 КПК України, у світлі даних про обвинуваченого, не є такими, що вказують на відсутність передумови визначеної п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України у поєднанні з характером висунутого обвинувачення та проведеним комплексом досліджених, у цій справі, доказів, та тих, які тільки мають бути в ньому вчинені.

Також, в судовому засіданні встановлено, що строк домашнього арешту обвинуваченого закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.

Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 315 КПК України.

Обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується, кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло у певний період доби з покладанням на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, який буде достатнім й необхідним запобіжним заходом для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобіганню певному ризику та достатнім заходом забезпечення судового розгляду кримінального провадження.

Враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_3 повинен бути продовжений на два місяця.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1-29, 131-132, 176-178, 181, 193, 194, 196, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді домашнього арешту з забороною з 23 години 59 хвилин по 05.00 годину наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , продовжити строком на два місяця - по 20.09.2023 включно, зобов`язати останнього прибувати за кожною вимогою до суду, а також покласти обов`язок, передбачений ч. 5 ст. 194 КПК України:

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Покладені на підозрюваного ухвалою обов`язки діють по 20.09.2023 включно.

Ознайомити та вручити обвинуваченому ОСОБА_3 під розпис копію ухвали про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Контроль за виконанням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченим покласти на орган національної поліції за місцем його проживання.

Працівники органу національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Судовий розгляд по кримінальному провадженню відкласти на 05.09.2023 об 11.00 год. у приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Павла Скоропадського, 4-А.

Копію ухвали в частині продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_3 направити для виконання начальнику Білоцерківського районного Управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу в частині продовження строку запобіжного заходу, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, не зупиняє її виконання

Ухвала суду щодо призначення справи до судового розгляду оскарженню не підлягає. Заперечення щодо неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

СуддяОСОБА_1