Справа № 756/7425/23
Номер провадження № 1-кс/756/1383/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі слідчого судді ОСОБА_1 , секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва клопотання прокурора, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 06.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002111, про накладення арешту на майно,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. 16.06.2023 до Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 06.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002111, про накладення арешту на майно.

1.2. У клопотанні прокурор просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме на гараж, ряд № НОМЕР_1 за адресою м. Київ, «Позняки-2», гаражно-будівельний кооператив «Позняки-2» гараж НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ; квартира за адресою АДРЕСА_2 .

1.3. На думку прокурора, наведені обставини свідчать про те, що наразі є необхідність в накладенні арешту на нерухоме майно з метою забезпечення відшкодування спричинених збитків, оскільки ОСОБА_4 обізнана про надходження до слідчого судді клопотання про арешт майна, а отже може вжити заходи щодо його відчуження на користь третіх осіб, з метою уникнення відшкодування.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. У судове засідання прокурор, не з`явився, але надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

2.2 Прокурор також просив розглянути питання про накладення арешту на майно, за відсутності власника, посилаючись на ч. 2 ст. 172 КПК України, оскільки це є необхідним задля забезпечення арешту майна.

У зв`язку з чим судом було задоволено цю заяву, а отже розгляд клопотання про накладення арешту відбувався без виклику та повідомлення власників, питання про накладення арешту на чиє майно ставиться в клопотанні прокурора.

3. Установлені судом обставин із посиланням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. Як встановлено у судовому засіданні, органом досудового розслідування, яким є Оболонське управління поліції ГУНП у місті Києві, здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, яке внесено 06.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002111, за підозрою ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. Процесуальне керівництво здійснюється Оболонської окружною прокуратурою міста Києва, а отже клопотання підсудне Оболонському районному суду міста Києва.

3.2. Як свідчать надані матеріали досудового розслідування, ОСОБА_4 підозрюється в тому, що перебуваючи на посаді заступника начальника управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, тимчасово виконуючи обов`язки начальника управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами, зловживаючи своїм службовим становищем, здійснила розтрату грошових коштів управління освіти Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, зокрема ОСОБА_4 та невстановлена під час досудового розслідуванням особа, завдали матеріальних збитків управлінню освіти Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації на загальну суму 424512 грн, що є великим розміром.

3.3. Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 4 ст. 191 КК України, як розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

3.4. Відповідно до ч. 1-4 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

3.5. Як видно з поданого клопотання прокурор вважає, що наявні підстави для накладення арешту на майно підозрюваної ОСОБА_4 , а саме гараж № НОМЕР_2 , що розташований у 12 ряді за адресою АДРЕСА_3 , а також квартиру за адресою АДРЕСА_2 .

3.6 З наведених положень ст. 170 КПК України вбачається, що на майно може бути накладено арешт, якщо це майно відповідає певним ознакам, а саме коли це майно є речовим доказом, може бути предметом спеціальної конфіскації, особа підозрюється у вчиненні злочину за який передбачено покарання в виді конфіскації майна, а також у випадку подання цивільного позову задля відшкодування завданої шкоди.

3.7. Між тим, аналізуючи подане прокурором клопотання, клопотання не містить будь-які посилання саме на певну підставу, визначену пунктами 1-4 ч. 2 ст. 170 КПК України. При цьому, судом проаналізовано також і подані до клопотання матеріали, які свідчать, що зазначене в клопотанні майно не підпадає під жодну з ознак, визначених пунктами 1-4 ч. 2 ст. 170 КПК України. Судом також було досліджено та встановлено, що вказане в клопотанні майно також не є тимчасово вилученим.

3.7. Ураховуючи викладене, на думку суду, прокурором не доведено обґрунтованість застосування такого заходу із забезпечення кримінального провадження як накладення арешту на майно підозрюваної, а отже у задоволенні клопотання прокурора, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 06.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002111, про арешт майна слід відмовити.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора, яке подане в рамках кримінального провадження, внесеного 06.06.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002111, про арешт майна відмовити.

Копію ухвали надати прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1