Провадження № 1-кс/638/2200/23
УХВАЛА

Іменем України

12 вересня 2023 року м. Харків

Слідчий суддя Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши клопотання начальника відділення слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гємушчу, Саатлинського району, Азербайджан, громадянина України, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 18.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Начальник відділення слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_5 звернулася із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , в обґрунтування якого посилається на наступне.

В провадженні слідчого відділу ХРУП № 3 ГУ Національної поліції в Харківській області перебувають матеріали об`єднаного досудового розслідування, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 18.01.2023, за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження 11.09.2023 повідомлено громадянина України ОСОБА_4 , про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме: пособництво у одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обіймаючи посаду головного спеціаліста сектору підприємництва та споживчого ринку Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради, маючи незаконний вплив на невстановлених службових осіб органу місцевого самоврядування КП «Сучасне місто», організував за попередньою змовою з громадянином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 протиправну схему з систематичного вимагання неправомірної вигоди з фізичних осіб - підприємців за надання дозволу на розміщення малих архітектурних форм (МАФ) на території Шевченківського району м. Харкова.

Так, 13.06.2023 ОСОБА_6 зустрівся з раніше знайомим громадянином ОСОБА_7 в своєму робочому кабінеті № 416 Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради за адресою: м. Харків, просп. Науки, буд. 17А. В ході зустрічі, громадянин ОСОБА_7 повідомив, що він, з метою зайняття підприємницькою діяльністю, має намір розмістити МАФ на території Шевченківського району м. Харкова для торгівлі, однак у останнього протягом певного часу виникають складнощі із подачею та узгодженням документів в КП «Сучасне місто».

Після вказаної розмови у ОСОБА_6 виник спільний з ОСОБА_4 злочинний умисел, направлений на одержання неправомірної вигоди для себе чи третіх осіб за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням.

З метою реалізації спільного злочинного умислу, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, ОСОБА_4 вступив у злочинну змову з ОСОБА_6 щодо надання останньому пособницьких послуг у одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою у співучасті з ОСОБА_6 та разом розподіливши між собою ролі, відповідно до яких ОСОБА_4 виступає пособником у вчиненні кримінального правопорушення, розробили злочинний план, згідно якого ОСОБА_4 з метою подальшої передачі ОСОБА_6 мав одержати від громадянина ОСОБА_7 неправомірну вигоду в розмірі 3 000 доларів США за успішне укладення договору з КП «Сучасне місто» для можливості розміщення ОСОБА_7 . МАФу на території Шевченківського району м. Харкова.

Дотримуючись вказаного злочинного плану, ОСОБА_4 мав організувати зустріч з громадянином ОСОБА_7 з метою отримання від нього грошових коштів для подальшої їх передачі ОСОБА_6 , а останній в свою чергу 24.07.2023 близько 15 год. 00 хв. під час зустрічі з ОСОБА_7 біля Адміністрації Шевченківського району Харківської міської ради указав останньому на спосіб передачі йому неправомірної вигоди, а саме повідомив, що гроші необхідно передати його знайомому та надав номер мобільного телефону ОСОБА_4 .

На виконання заздалегідь розробленого плану, 26.07.2023 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 біля ТРК «Україна» та з метою спонукання ОСОБА_7 до надання грошових коштів у сумі 3 000 доларів США запевнив останнього у вагомості впливу ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на посадових осіб органу місцевого самоврядування, їх позаслужбові зв`язки із службовими особами КП «Сучасне місто» та іншими підпорядкованими ХМР органами, при цьому зазначивши про «вигідність ціни» у сумі 3 000 доларів США за розміщення торгівельного МАФу на території Шевченківського району м. Харкова у зв`язку з тим, що наразі діє воєнний стан в Україні та раніше було значно дорожче.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати спільний з ОСОБА_6 злочинний умисел, направлений на одержання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди, згідно раніше розподілених ролей, дотримуючись обумовленого злочинного плану, зустрівся 27.07.2023 близько 17 год 00 хв. за адресою: м. Харків, вул. 23 Серпня, 33А, супермаркет «Класс» з ОСОБА_7 , який на вимогу ОСОБА_4 передав першу частину неправомірної вигоди в розмірі 1 000 (одна тисяча) доларів США за вплив на службових осіб КП «Сучасне місто» за успішне укладання договору на розміщення МАФу на території Шевченківського району м. Харкова.

Після вказаних подій, на виконання раніше розробленого плану, 28.07.2023 близько 17 год. 00 хв. ОСОБА_6 організував та забезпечив установку МАФу за адресою: м. Харків, просп. Перемоги, 64 без наявності на той момент необхідних дозвільних документів (договору), при цьому запевнивши ОСОБА_7 , що це необхідно для скорішого заняття ділянки місцевості під установку МАФу та нагадав про надання іншої частини неправомірної вигоди з метою узаконення вказаного місця в сумі 2 000 дол. США.

06.09.2023 близько 10 год. 00 хв. ОСОБА_7 прибув до КП «Сучасне місто» за адресою: м. Харків, м-н Павлівський, 4, поверх 5, де отримав договір № 2606/С8/23 від 31.08.2023 тимчасового користування окремим елементом благоустрою комунальної власності для розміщення тимчасових об`єктів підприємницької та іншої діяльності, згідно якого КП «Сучасне місто» надає ФОП « ОСОБА_8 », в інтересах якого за довіреністю діє ОСОБА_7 , право на розміщення тимчасового об`єкта підприємницької діяльності поблизу будинку АДРЕСА_4 , площею 24 кв.м. строком до 31.12.2023 з платою за експлуатацію в розмірі 2 851, 25 грн. на місяць.

В цей же день, одразу після отримання вказаного вище договору у ОСОБА_7 відбулась телефонна розмова з ОСОБА_4 , в ході якої останній висунув вимогу про необхідність надання іншої частини грошових коштів в сумі 2 000 доларів США для ОСОБА_6 , зазначивши при цьому дату, час та місце надання неправомірної вигоди.

Після чого, 7 вересня 2023 року ОСОБА_4 , діючи як пособник у вчиненні злочину згідно заздалегідь розподілених ролей, продовжуючи реалізацію спільного з ОСОБА_6 злочинного умислу, направленого на одержання наступної частини неправомірної вигоди та на виконання попередньо розробленого злочинного плану у період часу з 18:30 по 19:00 зустрівся з ОСОБА_7 за адресою: м. Харків, м-н Свободи, 4, навпроти Харківського національного університету ім. В.Н. Каразіна, де останній надав ОСОБА_4 іншу частину неправомірної вигоди в розмірі 2 000 (дві тисячі) доларів США для подальшої їх передачі ОСОБА_6 за отримання вищевказаного договору з КП «Сучасне місто» про розміщення МАФу на території Шевченківського району м. Харкова.

Таким чином, ОСОБА_4 , діючи спільно з ОСОБА_6 , з прямим умислом, з корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усуваючи перешкоди виконував роль пособника, чим сприяв у одержанні ОСОБА_6 неправомірної вигоди від ОСОБА_7 в розмірі 3 000 (три тисячі) доларів США для себе чи третіх осіб за вплив на прийняття рішення службовими особами КП «Сучасне місто», які уповноважені на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Підозрюваний, ОСОБА_4 проти застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечував.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями статті 186 КПК України визначено, що клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Згідно з частиною першою статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК (частина друга статті 177 КПК).

Крім того, статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про запобіжний захід, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, необхідно враховувати в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Виходячи з положень розділу ІІ КПК України, зокрема статей 131, 176 вказаного Кодексу, запобіжні заходи, в тому числі домашній арешт, є одними з видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно частини першої, другої та шостої статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до висновків щодо застосування норм права, викладених, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20 червня 2019 року по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27 лютого 2019 року по справі № 0503/10653/2012, усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та є підставою для застосування запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме: пособництво у одержанні неправомірної вигоди для себе чи третьої особи за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднане з вимаганням такої вигоди.

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчинені вказаного кримінального правопорушення, повністю підтверджується зібраними відповідно до вимог кримінального процесуального кодексу України у ході досудового розслідування доказами, як окремо так і у їх сукупності, зокрема:

-повідомлення про кримінальне правопорушення в порядку ст. 214 КПК України щодо протиправних дій із вимагання ОСОБА_6 неправомірної вигоди;

-протоколами допиту ОСОБА_7 ;

-протоколами за результатом проведення негласних (слідчих) розшукових дій, які на теперішній час розсекречено та долучено до матеріалів кримінального провадження;

-протоколами огляду, копіювання та вручення, в яких зафіксовано серії та номери оглянутих та вручених ОСОБА_7 грошових коштів в загальній сумі 3 000 дол. США;

-протоколом обшуку від 07.09.2023, в ході якого в вилучено грошові кошти в сумі 2 000 дол. США, серії та номери яких співпадають із серіями та номерами зазначеними в протоколі огляду, копіювання та вручення від 07.09.2023;

-протоколом затримання ОСОБА_6 згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК від 07.09.2023;

-та іншими, зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Приймаючи до уваги вищевикладене, при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу суд враховує, що передбачені п. п. 1, 3 частини першої статті 177 КПК України ризики прокурором та слідчим є доведеними, а також сукупність обставин, визначених статтею 178 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України судом встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 через тяжкість інкримінованого йому кримінального правопорушення може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, в тому числі на тимчасово окупованій території України, або за місцем зареєстрованого місця проживання, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Окрім того, відповідно до ст. 75 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням цієї особи, а також відповідно до ст. 69 КК України, у разі засудження особи за корупційний злочин, суд не може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Таким чином, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, переховування від органів досудового розслідування та суду.

Підозрюваний ОСОБА_4 , може тиснути та впливати на свідків, деякі з яких до теперішнього часу ще не допитані, а також на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Підґрунтям такого ризику є те, що підозрюваний ОСОБА_4 , особисто знайомий зі свідками в даному кримінальному провадженні ОСОБА_7 , йому відоме їх місце проживання. А тому, не можна виключати ризик, що ОСОБА_4 може впливати на вказаних свідківа також на недопитаних ще свідків у кримінальному проваджені та схиляти їх до зміни показань на його користь, що може перешкодити встановленню істини по справі.

Крім того, органом досудового розслідування на даний час повідомлено про підозру співучаснику вчинення кримінального правопорушення, а тому існує ризик незаконно впливати на іншого підозрюваного у кримінальному провадженні.

Вказана обставина свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, незаконний вплив на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, органом досудового слідства, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.п.1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

Відтак у сторони обвинувачення є достатні підстави вважати, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ст. 177 КПК України, об`єктивно наявні, що свідчить про неможливість їх запобігання іншим чином, а тому з метою забезпечення дієвості вказаного кримінального провадження доцільно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, у зв`язку з тим, що такий вид обмеження може запобігти вказаним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також гарантувати виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя вважає, що необхідність застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України, який в повній мірі забезпечить запобіганню ризиків, передбачених частиною першою статтею 177 КПК України, та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, є обгрунтованою.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, переховування від органів досудового розслідування або суду; незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, суд дійшов висновку про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Саме такий запобіжний захід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, буде відповідати даним про особу обвинуваченого, а також буде пропорційним тим ризикам, які об`єктивно існують, забезпечить в повній мірі належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а також відповідатиме охороні прав та інтересів суспільства.

Водночас, суд вважає, що обов`язки, покладені на підозрюваного за своєю суттю є пропорційними, помірними та такими, що не становитимуть надмірний тягар для обвинуваченого, у зв`язку з чим їх застосування відповідає приписам п. 2 частини третьої статті 132 КПК України.

З огляду на положення частини сьомої статті 194 КПК України, у зв`язку із застосуванням щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд покладає на нього визначені статтею 194 КПК України обов`язки на строк два місяці.

Керуючись статтями 131, 132, 176 - 178, 181, 182-184, 194 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання начальника відділення слідчого відділу Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000019 від 18.01.2023 за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 3 ст. 369-2, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 369-2 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою фактичного місця проживання - АДРЕСА_2 - задовольнити.

Обрати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., на строк два місяці, тобто до 12 листопада 2023 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такі обов`язки:

- заборонити залишати місце фактичного мешкання, а саме: АДРЕСА_2 у період доби з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- не відлучатися із міста Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками та іншими підозрюваними з приводу обставин вчинення інкримінованого йому злочину;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання слідчому, прокурору свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Дозволити ОСОБА_4 , залишати місце перебування під домашнім арештом під час повітряної тривоги задля укриття в захисних спорудах цивільного захисту з метою уникнення загрози життю та здоров`ю.

За умови неможливості залишатися за місцем перебування під домашнім арештом, зумовленої режимом воєнного стану чи у випадку загрози здоров`ю, життю та безпеці, виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні, стану ведення активних бойових дій, дозволити ОСОБА_4 залишити місце перебування під домашнім арештом з обов`язковим повідомленням про це прокурора та суддю протягом 48 годин із зазначенням нової адреси місця перебування.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що відповідно до частини п`ятої статті 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 про його право на звернення до суду із клопотанням про зміну адреси перебування під домашнім арештом з метою забезпечення безпеки життю та здоров`ю під час дії воєнного стану в Україні.

Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня ї проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Строк дії ухвали встановити до 12 листопада 2023 року включно.

Суддя ОСОБА_1