Справа № 307/3488/23
Провадження № 1-кп/307/187/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000275 від 22.07.2023 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , у червні 2023 року, у невстановлені досудовим розслідуванням більш точної дати та часу, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у підроблені пенсійного посвідчення, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати і посвідчувати такі документи і які надають права та звільняють від обов?язків з метою використання їх іншою особою, відшукав невстановлену досудовим розслідуванням особу, відомості відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, з якою домовився через мережу «Telegram» про підробку пенсійного посвідчення за грошові кошти у сумі 2000 гривень.

З метою досягнення обумовленої домовленості ОСОБА_3 , за допомогою мережі «Telegram» шляхом обміну повідомленнями надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, відомості відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, свої анкетні дані та особисту фотокартку, які було використано під час підробки пенсійного посвідчення на його ім?я.

В подальшому ОСОБА_3 у липні 2023, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено, в м. Червоноград, Львівської області, неподалік управління соціального захисту населення, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, відомості відносно якої виділено в окреме кримінальне провадження, підроблений документ, саме пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 19.11.2019 видане на його ім?я управлінням соціального захисту населення Сокальської районної державної адміністрації.

Однак, згідно відповіді заступника начальника управління соціального захисту населення Червоноградської районної державної адміністрації за вих. №738-04 від 08.08.2023, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 19.11.2019 не видавалось.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_3 інкримінується вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: в пособництві у виді заздалегідь обіцяного придбання предмету кримінального правопорушення підробленого посвідчення, який видається установою, що має право видавати такий документ і який надає права, з метою використання його іншою особою.

Крім цього, 21.07.2023 близько 14:50 год., ОСОБА_3 , перебуваючи на міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення "Солотвино", що за адресою Закарпатська область, Тячівський район, смт. Солотвино, вул. Сігетська, 88, під час проходження прикордонного контролю, усвідомлюючи власні дії та керуючи ними, діючи умисно, з метою виїзду через Державний кордон України, пред?явив на паспортному контролі службовцям Державної прикордонної служби України завідомо підроблений документ, а саме пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 від 19.11.2019 видане на його ім?я управлінням соціального захисту населення Сокальської районної державної адміністрації, відповідно до якого в нього наявна ІІ група інвалідності, достовірно знаючи, що він не проходив установленої законом процедури отримання таких документів та, що такі є підробленими, чим здійснив використання завідомо підробленого документа і на підставі якого відповідно до вимог статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та постанови КМУ №399 він має право перетинати державний кордон України, чим здійснив використання завідомо підробленого документу.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: у використанні завідомо підробленого документа.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 в присутності його захисника ОСОБА_4 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченим ОСОБА_3 зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 258, ч. 4 ст. 358 КК України, згоден та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

В обвинувальному акті прокурором зазначено клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно обвинувального акту, потерпіла сторона до кримінального провадження в порядку ч.3 ст. 55 КПК України не залучалася.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5, ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: в пособництві у виді заздалегідь обіцяного придбання предмету кримінального правопорушення підробленого посвідчення, який видається установою, що має право видавати такий документ і який надає права, з метою використання його іншою особою та у використанні зазідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним проступків, дані про особу винного, який по місцю свого проживання характеризує позитивно на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, визначеною ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення проступків, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65, 68 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчинених проступків, характеру та ступеню участі ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч.ч. 1, 4 ст.358 КК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Процесуальних витрат немає.

Речових доказів не має.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 гривень (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України та призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850, 00 гривень (вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700, 00 гривень (одна тисяча сімсот гривень 00 копійок).

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Речовий доказ відсутній.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Головуючий ОСОБА_1