УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 , яка дії в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання захисника в повному обсязі.

Короткий зміст ухвали.

Ухвалою суду відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі захисник вважає ухвалу суду незаконною та такою, що підласе скасуванню. Вказує, що суддя суду першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання сторони захисту у зв`язку з тим, що засудженому ОСОБА_6 було зараховано строк попереднього ув`язнення при ухваленні вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.02.2021р., який вироком Миколаївського апеляційного суду від 27.05.2021р. скасовано в частині призначення покарання, проте це не відповідає дійсності. Вказує, що судом не зараховано строк попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_6 за період з 17.10.2019р. по 03.05.2020р. з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Пояснює, що у період з 17 жовтня 2019 року по 03 травня 2020 року, ОСОБА_6 утримувався у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» лише для розгляду кримінального провадження №489/2031/17, яке розглядалось Ленінським районним судом м. Миколаєва. Утримання засудженого ОСОБА_6 у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» за ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.06.2018 року на період розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України виключається, оскільки на той момент у даному кримінальному провадженні було ухвалено вирок Центральним районним судом м. Миколаєва від 25.02.2019 року, яким останнього визнано невинуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та виправдано, запобіжний захід скасовано.

Крім того, зауважує, що вказаний вирок було скасовано лише 09.07.2020 року ухвалою Миколаївського апеляційного суду та призначено новий розгляд у суді першої інстанції. З чого слідує, що у період з 17 жовтня 2019 року по 03 травня 2020 року ОСОБА_6 не повинен був утримуватись у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для розгляду кримінального провадження за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України Центральним районним судом м. Миколаєва.

16.10.2019 року набрав законної сили вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.08.2019 року, яким ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, ч.1 ст.187, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців з конфіскацією усього належного йому майна. Тому, ОСОБА_6 згідно норм частини 1 статті 86 КВК України мав би бути направлений до установи відбуття покарання для відбування покарання не раніше спливу триденного та не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, що набрав законної сили. Проте, цього не відбулося і засуджений надалі утримувався у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор». Далі апелянт наголошує, що ОСОБА_6 в період часу з 17 жовтня 2019 року по 03 травня 2020 року утримувався у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» для розгляду кримінального провадження №486/2031/17, яке на той час розглядалось Ленінським районним судом м. Миколаєва. На теперішній час ОСОБА_6 відбуває покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія 93» за вироком, який винесено за результатами кримінального провадження №486/2031/17.

Враховуючи вищезазначене, відповідно до ч.2 ст. 72 КК України, на думку сторони захисту, необхідно зарахувати засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 17 жовтня 2019 року по 03 травня 2020 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення до двох днів позбавлення волі.

Обставини встановлені судом першої інстанції обставини.

Захисник ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотанням в якому посилаючись на вимоги ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року), просить застосувати до засудженого ОСОБА_6 положення зазначеного закону, зарахувати йому у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.10.2019 року по 03.05.2020 року за правилами абзацу першого цієї частини з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі та звільнити засудженого ОСОБА_6 з під-варти у зв`язку з повним відбуттям призначеного покарання.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2023 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання за правилами абзацу першого цієї частини.

Відмовляючи у задоволенні клопотання, суд першої інстанції встановив,

що засудженому ОСОБА_6 були зараховані попередні ув`язнення вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.02.2021 року, який вироком Миколаївського апеляційного суду від 27.05.2021року скасовано в частині призначення покарання, та який набрав законної сили 27.05.2021 року, де засудженому ОСОБА_6 обґрунтовано зараховано попереднє ув`язнення на підставі ч.5 ст.72КК України та зараховано в строк покарання ОСОБА_6 , покарання відбуте за попереднім вироком (за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.08.2019 року) з 03.03.2017 по 16.10.2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015), та з наступного за днем набрання цим вироком законної сили 17.10.2019 по 03.05.2020 року з розрахунку день за день.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

Статтею 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Згідно ч.5 ст.72 КК України, в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року №838-VІІІ «Про внесення зміни до Кримінального Кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», зараховується судом строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно до абзацу четвертого ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ) у строк попереднього ув`язнення включається строк: затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; строк тримання під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Згідно пункту «ґ» абзацу четвертого ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року №838-VІІІ) у строк попереднього ув`язнення включається строк перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

В силу положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19.02.2021 року, який вироком Миколаївського апеляційного суду від 27.05.2021року скасовано в частині призначення покарання, та який набрав законної сили 27.05.2021 року, засудженому ОСОБА_6 обґрунтовано зараховано попереднє ув`язнення на підставі ч.5 ст.72КК України і зараховано в строк покарання останньому, строк попереднього ув`язнення за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.08.2019р., з 03.03.2017 по 16.10.2019 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015), і з наступного за днем набрання цим вироком законної сили - 17.10.2019 по 03.05.2020 року строк відбутого покарання з розрахунку день за день.

Тобто, період перебування засудженого під вартою з 17.10.2019р. по 03.05.2020р. не є попереднім ув`язненням, а є строком відбування покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 27.08.2019р. За такого, суд першої інстанції вірно відмовив у задоволенні клопотання захисника про зарахування ОСОБА_6 строку ув`язнення з 17.10.2019р. по 03.05.2020р. у строк покарання в порядку визначеному редакцією Закону України № 838-VIII від 26.11.2015.

З огляду на наведене та відсутністю підстав для зміни вироку, передбачених ст.409 КПК України, з наведених апелянтом мотивів, апеляційний суд не вбачає підстав зарахування у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі перебування ОСОБА_6 під вартою з 17.10.2019р. по 03.05.2020р., у зв`язку з чим апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 15 лютого 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , яка діє в інтересах засудженого ОСОБА_6 про застосування положень ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону від 26.11.2015 року) щодо зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: