Дата документу 13.09.2023 Справа № 333/4579/21
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ЄУ № 333/4579/21 Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
Провадж. № 11-кп/807/1041/23 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 в режимі відеоконференції через підсистему відеоконференцзв`язку,

розглянула 13 вересня 2023 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2023 року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Встановлені вироком суду першої інстанції обставини:

ОСОБА_8 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих злочинів проти власності, судимість за які у встановленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став, та вчинив нове аналогічне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 21.06.2021 року, приблизно о 20 годині 50 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи на сходовому майданчику між першим та другим поверхами під`їзду № 1 будинку № 130-Б по вулиці Космічній у м. Запоріжжі, в стані алкогольного сп`яніння, маючи прямий умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, підійшов ззаду до потерпілої ОСОБА_9 , з метою наживи та особистого збагачення, схопив її правою рукою за тіло в районі талії та став утримувати, а ліву руку притиснув до її рота, тим самим не даючи змоги потерпілій покликати на допомогу, почав тягнути останню на себе, намагаючись повалити її на бетонну підлогу.

Після чого, ОСОБА_8 за допомогою фізичної сили рук повалив ОСОБА_9 на підлогу, де з метою подавити волю потерпілої знову намагався закрити рукою рот потерпілій та знерухомити останню. Потерпіла ОСОБА_10 стала чинити опір ОСОБА_8 , звільнилася від останнього та втекла до третього поверху, при цьому, кинувши на підлогу свою сумочку шкіряну, сірого кольору бренду «Guess», вартість якої, за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи № 846-21 від 30.06.2021 року, станом на 21.06.2021 року, становить 1249 гривень 80 копійок, в якій знаходився клатч із замшу чорного кольору, вартість якого, за результатами проведеної судової товарознавчої експертизи № 846-21 від 30.06.2021 року, станом на 21.06.2021 року, становить 589 гривень 34 копійки, в середині якого знаходились грошові кошти на суму 350 гривень, яку ОСОБА_8 відкрито викрав. Після чого, разом вкраденим майном ОСОБА_8 втік з місця злочину, тим самим отримав можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Злочинними діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_9 спричинено майнову шкоду на загальну суму 2189 гривень 14 копійок.

Вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2023 року:

ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання - з 21 години 35 хвилин 21 червня 2021 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили ухвалено залишити тримання під вартою.

Після набрання цим вироком законної сили обвинуваченого ухвалено перевести з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в місце позбавлення волі для відбування призначеного покарання.

Стягнуто із ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 686 грн. 44 коп. за залучення експертів на проведення судової товарознавчої експертизи.

Доля речових доказів вирішена в порядку ст. 100 КПК України.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник не погоджується з оскаржуваним вироком, вважає призначене покарання надто суворим та таким, що не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного. Просить змінити вирок суду та призначити ОСОБА_8 покарання за ч. 2 ст. 186 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням.

В обґрунтування своїх вимог зазначає про наявність пом`якшуючих покарання обставин, а саме визнання вини ОСОБА_8 у повному обсязі, його щиросердне розкаяння, активне сприяння слідству у розкритті злочину. Вказує, що за час проведення досудового розслідування, суду ОСОБА_8 вже 2 роки знаходиться під вартою та багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення.

Вважає, що з урахуванням всіх характеристик та обставин суд мав можливість та законні підстави призначити ОСОБА_8 менш суворе покарання. На підставі принципів індивідуалізації, гуманізації та справедливості покарання, враховуючи інформацію про особистість обвинуваченого, наявності пом`якшуючих покарання обставин та відсутності обтяжуючих, на думку апелянта, у даному випадку було б достатнім звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник в судовому засіданні підтримав подану ним апеляційну скаргу.

Прокурор в судовому засіданні висловив заперечення доводам та вимогам поданої апеляційної скарги, просив вирок суду залишити без змін. Зазначив, що обвинувачений раніше судимий, при цьому, суд призначив йому мінімальне покарання, визначене санкцією статті.

Обвинувачений ОСОБА_8 був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду через адміністрацію ДУ «Запорізький слідчий ізолятор». Заяв чи клопотань від обвинуваченого про участь в судовому засіданні на адресу апеляційного суду не надходило. Враховуючи дані обставини та з урахуванням відсутності питань, які б погіршували правове становище обвинуваченого, враховуючи присутність в судовому засіданні захисника, який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги сторони захисту за відсутності обвинуваченого, апеляційний суд відповідно до положень ч. 4 ст. 401, ч. 4 ст. 405 КПК України проводить апеляційний розгляд без участі обвинуваченого ОСОБА_8 .

У судове засідання апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце апеляційного розгляду, не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила. Враховуючи дані обставини та відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України апеляційний суд проводить апеляційний розгляд без участі потерпілої ОСОБА_9 .

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України та загальної засади змагальності кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, за обставин, установлених та перевірених місцевим судом, кримінально-правової оцінки його дій за ч. 2 ст. 186 КК України відповідно до вимог ст. 404 КПК України апеляційний суд не перевіряє, оскільки законність та обґрунтованість вироку у цій частині стороною захисту не оскаржуються.

Відповідаючи на доводи захисника з приводу суворості призначеного покарання, колегія суддів виходить з положень ст.ст. 50, 65 КК України, які судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання були дотримані.

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання і через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, суд, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку має дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Визначений судом першої інстанції обвинуваченому ОСОБА_8 вид та розмір покарання в повному обсязі відповідає зазначеним вище вимогам закону.

При обранні виду та розміру покарання суд першої інстанції, згідно вироку та матеріалів кримінального провадження, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, який раніше неодноразово судимий, у тому числі, за скоєння аналогічних умисних корисливих злочинів.

Обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, місцевий суд не встановив.

При цьому, у якості обставини, обтяжуючої покарання у відповідності до положень ст. 67 КК України, суд визнав вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Одночасно суд першої інстанції врахував і ту обставину, що обвинувачений, звільнившись з місць позбавлення волі у листопаді 2022 року, знову вчинив нове кримінальне правопорушення, тобто менш ніж через рік після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про небажання ОСОБА_8 стати на шлях виправлення.

Отже, судом першої інстанції при дослідженні матеріалів провадження в повній мірі враховані усі відомості, які характеризують обвинуваченого, його ставлення до скоєного та обґрунтовано призначено ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі у мінімальній межі, визначеній санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Колегія суддів не вбачає підстав для призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі.

Так, наведений висновок судова колегія аргументує фактичними обставинами скоєного грабежу, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, вчиненого повторно.

Також у якості характеризуючих даних колегія суддів бере до уваги попередні притягнення обвинуваченого ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності, що у сукупності з іншими обставинами справи засвідчує усталеність протиправної поведінки ОСОБА_8 та небажання останнього піддавати критиці свою антисоціальну поведінку.

Сукупність наведених обставини давала суду підстави для призначення ОСОБА_8 покарання, пов`язаного з ізоляцією від суспільства.

Попри твердження захисника щодо наявності позитивних відомостей відносно особистості ОСОБА_8 , об`єктивних даних цим обставинам, а так само і позитивних змін у його житті після попереднього відбування покарання в місцях позбавлення волі не вбачається.

Посилання захисника на наявність пом`якшуючих покарання обставин у виді повного визнання вини ОСОБА_8 , його щиросердне розкаяння та активне сприяння слідству у розкритті злочину є необґрунтованими з огляду на зміст відображених у вироку пояснень обвинуваченого, які не заперечуються. Так, ОСОБА_8 зазначив, що під час скоєння злочину він перебував у стані алкогольного сп`яніння, обставин події не пам`ятає. При цьому, повернення викраденого ОСОБА_8 відкритим шляхом майна потерпілій мало місце внаслідок дій сторонньої особи.

За матеріалами провадження не встановлено дій з боку обвинуваченого, які б можна було віднести на користь наявності пом`якшуючих покарання обставин.

Довод захисника про відсутність обставин, обтяжуючих покарання ОСОБА_8 , є надуманими та спростовуються змістом оскаржуваного вироку, з якого вбачається, що суд визнав обтяжуючою покарання обставиною вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, що також підтверджується висновком про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 3273 від 22.06.2021 року (т. 1 а.п. 114).

Таким чином, колегія суддів не знаходить переконливими доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі.

Наведені апелянтом обставини були враховані місцевим судом при призначенні обвинуваченому покарання, яке є мінімальним.

Отже, на думку колегії суддів, призначене місцевим судом покарання ОСОБА_8 за своїм видом та розміром відповідає засадам призначення покарання, є необхідним для його виправлення, перевиховання та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Призначене місцевим судом покарання, з огляду на сукупність оцінених судом обставин щодо скоєного злочину та особи ОСОБА_8 , вочевидь не можна вважати невідповідним ступеню тяжкості та особі обвинуваченого внаслідок суворості, що вказує на безпідставність доводів сторони захисту.

Оцінюючи наведені в апеляційній скарзі доводи щодо мотивів призначення ОСОБА_8 покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, колегія суддів не вбачає виключних та переконливих підстав для пом`якшення покарання.

Твердження захисника про те, що обвинувачений вже два роки знаходиться під вартою та багаторазово пожалкував про скоєне ним кримінальне правопорушення, не може слугувати підставою для призначення ОСОБА_8 покарання, не пов`язаного з реальним позбавленням волі внаслідок наявності інших наведених вище обставин, зокрема щодо негативної репутації обвинуваченого, які вочевидь, з огляду на положення ст. 65 КК України, слід вважати вагомими.

Отже, обставин, які б можна було віднести на користь призначення ОСОБА_8 покарання, не пов`язаного із позбавленням волі, апеляційною інстанцією не встановлено, що обумовлює визнання доводів сторони захисту як неспроможних.

Враховуючи наведене, на переконання колегії суддів, покарання, призначене ОСОБА_8 , відповідає принципам співмірності та індивідуалізації, є необхідним для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, призначене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Враховуючи викладене, колегія суддів, вважає необхідним вирок суду залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 23 травня 2023 року відносно ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня оголошення, а засудженою особою, яка утримується під вартою, в той же строк з дня отримання копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4