Справа № 947/3337/21
Провадження № 1-кп/947/302/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023 року Київський районний суд м. Одеси, в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0002098 від 06.08.2020 року, зі зміною обвинувачення 17.12.2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_10 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хрустальний (Красний Луч), Луганської обл., росіянина, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.04.1999 року Краснолуцьким місцевим судом Луганської області, за вчинення дій, передбачених ч. 2 ст. 206 КК України, 1960 р., засуджено до позбавлення волі на строк 3 роки, з застосуванням ст. 45 КК України - звільнений з випробувальним терміном 1 рік 6 місяців, штраф 170 грн. (з застосуванням ст. 45 КК України, 1960 р.);

- 15.12.2004 року Краснолуцьким місцевим судом Луганської області за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 296, ст. 70 КК України, засуджено до позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, з застосуванням ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном 2 роки;

- 21.05.2009 року Краснолуцьким місцевим судом Луганської області, за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 121 КК України, засуджено до позбавлення волі на строк 5 років, з застосуванням ст. 75 КК України від відбування покарання звільнено з випробувальним терміном 2 роки;

- 29.06.2011 року Краснолуцьким місцевим судом Луганської області, за вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України, засуджено до позбавлення волі строком на 3 роки, відповідно положень ст. 71 КК України приєднано часткове покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців (відповідно до вироку Краснолуцького місцевого суду Луганської області від 21.05.2009, та призначено кінцевий строк позбавлення волі - 5 років 6 місяців).

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,ч.2 ст.127 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, приблизно в середині липня 2020 року, в денний час доби, більш точну дату встановити не надалось можливим, перебуваючи за адресою проживання: АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 , почувши, що малолітній син співмешканки останнього - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , робить помилки при вимовлянні слів, будучи роздратованим через те, що дитина ззовні схожа на свого покійного батька, вирішив покарати ОСОБА_11 за невиконання його вимог, щодо чіткого вимовляння слів шляхом нанесення останньому тілесних ушкоджень та побоїв, залякуванням, мучення та завданням психологічних страждань.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на нанесення тілесних ушкоджень та побоїв, залякування та завдання сильного фізичного болю та страждання малолітньому потерпілому ОСОБА_11 , діючи умисно, усвідомлюю чи протиправність своїх дій, бажаючи діяти саме таким чином, маючи на меті виховання малолітнього ОСОБА_11 виключно шляхом його покарання, та таким чином примушуючи його до виконання своїх вимог, грубо порушуючи гарантовані державою конституційні права і свободи людини, а також загальновизнані принципи і норми міжнародного права (ст.ст. 3 ч.1, 28 ч.1 Конституції України, ст.ст. 3, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року №475/97-ВР),норми, передбачені ст.ст. 10, 12 Закону України «Про охорону дитинства»,», а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ОСОБА_10 став наносити малолітньому потерпілому ОСОБА_11 удари шкіряним ременем з металевою пряжкою по тулубу та нижніх кінцівках останнього, не реагуючи на його плач та крики.

Внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_10 , ОСОБА_11 завдано тілесних ушкоджень у вигляді чисельних гематом (синців) тулуба та нижніх кінцівок, які у сукупності так і кожне окремо мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти діб та за цим критерієм відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Продовжуючи свої протиправні дії, маючи на меті заподіяння мук, сильного фізичного та морального страждання малолітньому ОСОБА_11 , ОСОБА_10 неодноразово, регулярно, а саме кожні 2-3 дні протягом періоду часу з середини липня 2020 року до кінця липня 2020 року, більш точно дати встановити не виявилося за можливе, примушував малолітнього ОСОБА_11 стояти в кутку протягом тривалого часу, а саме безперервно до 4-х годин, та залишав його в кутку на всю ніч, внаслідок чого малолітній ОСОБА_11 вимушений був спати на підлозі, що завдавало потерпілому сильних фізичних та моральних страждань.

Враховуючи, що протиправні дії вчинено ОСОБА_10 в межах місця проживання щодо малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , який спільно проживав з ОСОБА_10 однією сім`єю, але не перебував з ним у родинних відносинах, кримінальне правопорушення, скоєне ОСОБА_10 , є таким, що пов`язане з домашнім насильством.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 127 КК України - катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі з метою покарання та залякування за дії, скоєні потерпілим.

Крім того, приблизно в кінці липня 2020 року, більш точну дату встановити не представилось можливим, в період часу з 23-00 по 00-00 годину, ОСОБА_10 , перебуваючи за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , продовжуючи протиправні умисні дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень та побоїв малолітньому потерпілому ОСОБА_11 , з метою залякування, виклику почуття страху, пригніченості та неповноцінності, приниження та завдання останньому сильного фізичного болю та фізичного, морального й психологічного страждання, усвідомлюючи протиправність своїх дій та, таким чином, примушуючи його виконувати власні вимоги, будучи упередженим та роздратованим, щодо малолітнього ОСОБА_11 через його схожість ззовні з покійним батьком, ОСОБА_10 , діючи повторно, почав наносити удари ногою малолітньому ОСОБА_11 в область паху, спричинивши своїми діями потерпілому тілесні ушкодження у вигляді обширної гематоми правої пахової, надлобкової ділянок, калитки статевого члена, які викликали розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день), що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 127 КК України - катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі з метою покарання та залякування за дії, скоєні потерпілим, вчинене повторно.

Крім того, в період з 01.08.2020 року по 04.08.2020 року, в денний час доби, більш точну дату та час встановити не представилось за можливе, перебуваючи на місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_10 , продовжуючи протиправні умисні дії, спрямовані на нанесення тілесних ушкоджень та побоїв малолітньому потерпілому ОСОБА_11 , з метою залякування, виклику почуття страху, пригніченості та неповноцінності, приниження та завдання останньому сильному фізичному болю, фізичних, моральних та психологічних страждань, усвідомлюючи протиправність своїх дій, бажаючи діяти саме таким чином, маючи на меті виховання ОСОБА_11 виключно шляхом його покарання та таким чином примушуючи його виконувати власні вимоги, будучи агресивно налаштованим проти малолітнього ОСОБА_11 , діючи повторно, підняв останнього та кинув його на підлогу, внаслідок чого малолітній ОСОБА_11 втратив свідомість та у нього почалися судоми.

Продовжуючи свої протиправні дії ОСОБА_10 відніс малолітнього потерпілого ОСОБА_11 до ванної кімнати, де поливав холодною водою, припинивши свої протиправні дії тільки після того, як потерпілий прийшов до тями.

Зазначеними діями ОСОБА_10 малолітньому ОСОБА_11 завдано тілесних ушкоджень у вигляді струсу головного мозку та гематоми (синці) голови, які є єдиним нерозривним комплексом закритої черепно-мозкової травми і тому оцінюються як такі, що викликали розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів та за цим критерієм відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Крім того, внаслідок скоєних проти нього протиправних дій з боку ОСОБА_10 , у потерпілого ОСОБА_11 розвинулися психічні порушення невротичного регістру у вигляді «Посттравматичного стресового розладу», виникнення яких знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із заподіяною шкодою.

Враховуючи, що протиправні дії ОСОБА_12 в межах місця проживання щодо малолітнього потерпілого ОСОБА_11 , який спільно проживав з ОСОБА_10 однією сім`єю, але не перебував з ним у родинних відносинах, кримінальне правопорушення, скоєне ОСОБА_10 , є таким, що пов`язане з домашнім насильством.

Таким чином своїми умисними діями, обвинувачений ОСОБА_10 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 127 КК України, за кваліфікуючими ознаками - катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі з метою покарання та залякування за дії, скоєні потерпілим, вчинене повторно.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КК України, але вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України не визнав.

Обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що він довгий час мешкав однією сімьєю з ОСОБА_13 , у якої є донька та син, які мешкали у бабусі за іншим місцем мешкання. В липні 2020 року вони забрали дітей від бабусі до себе в квартиру, у нього з дітьми були добрі відносини, особисто з ОСОБА_14 . В один із днів до нього заходив його знайомий, який попросив закурити, і ОСОБА_15 пішов і приніс тому цигарки, які належали ОСОБА_10 , тоді він зробив дитині зауваження, що чуже чипати не можно. Потім його перемкнуло і він почав ременем дубасити дитину по всім частинам тіла, поставив у кут, дитина стояла у куті два, три дні. Один раз він дійсно побив ОСОБА_16 ременем, дитина стояла до нього спиною, він його тримав за шию і наносив удари рімнем по спині та сідницях. Він не пам`ята бив ременем чи пряжкою, ударів десят наніс дитині, потім поставив у кут, він був дуже розлючений, він лаявся на адресу ОСОБА_16 , дитина могла злякатися. Він вважає, що в його діях не було ознак катування, він тільки виховував дитину, кається у тому, що відбулося.

У судовому засіданні представник малолітнього потерпілого ОСОБА_17 пояснила, що її онук ОСОБА_11 був побитий, події відбувалися у 2020 році. Так, її невістка ОСОБА_13 не з`являлася вдома півроку, вона стала їй дзвонити, казати що у неї є двоє дітей, за півроку ОСОБА_18 навістила дітей два рази. Літом в липні ОСОБА_18 погодилась приїхати до дітей. Невістці вона дала онуків на три дні. Коли вона телефонувала ОСОБА_18 , то обвинувачений виривав телефон з рук і починав її обзивати. Протягом місяця вона дзвонила,їй казали що онуки гуляють, вона не могла поговорити з дітьми. ОСОБА_13 їй казала, що в них все добре. 07 серпня 2020 року їй привезли дітей назад. Зателефонувала ОСОБА_18 і сказала. Що привезе онуків під під`їзд, щоб вона їх забрала. Перше, що вона звернула увагу, те що були побиті коліна та вистрижене шматками волосся у онука ОСОБА_16 , якому на час подій було 5 років. На її питання хто це зробив, онук відповів,що дядько ОСОБА_19 . Вона запропонувала онуку їжу, але той коли їжу побачив, то почав блювати, вона його витирала. Онучка казала, що ОСОБА_16 блював ще вдома у матері. Старша онучка хотіла богато, що розказати, але їй казали, щоб вона нічого не розповідала бабусі. Потім ОСОБА_16 пішов до туалету та впав без свідомості. Коли вони почали його роздягати, побачили, що у нього все тіло в сінцях. Дитина обкакалася, коли роздягли, то побачили, що пахова зона теж в сінцях, тоді вони подзвони до поліції і викликали швидку допомогу. У онука були побої всього тіла, було відсутнє волосся на потилиці. Швидка допомога відвезла їх до лікарні, при медичному огляді встановлено, що у дитини лопнуло одне яєчко. На другий день з`явилися сліди від задухи. Лікар казав, що всі ці гематоми були поставлені протягом місяця, бо були свіжі і старі. Офіційно вона є законним опікуном дітей, про що є судове рішення. Діти постійно мешкали з нею з народження. Вони є переселенцями, спочатку вони жили в Київській області, їм дали будинок, все було добре, вони жили з чоловіком. Невістці ОСОБА_20 запропонували роботу в Києві , тому вона звільнилася з роботи і почала доглядати онуків. Після того, як мати повернула дітей їй в серпні, то вона один раз зустрічалась з ОСОБА_20 . Зазначені всі події дуже вплинули на онука ОСОБА_16 , буває вона крикне, що розкидані іграшки, а він стане в ступор та не реагує, видно що в нього травма. Вони зверталися до спеціалістів, їм надавали психологів. Онуку повинні робити урологічну операцію, пошкодження нирок, як наслідки побоїв. Також під питанням залишается будуть у онука в подальшому діти, з підстав пошкодження яєчка. На онучці ОСОБА_14 не було ушкоджень, але дитина казала, що її били по голові. Спочатку ОСОБА_14 та ОСОБА_16 нічого не казали, але потім потрохи почали розказувати. ОСОБА_14 казала, що ОСОБА_23 бив ОСОБА_16 , а мати стояла та дивилася, нічого не робила, не зупиняла. ОСОБА_14 дуже прив`язана до своєї матері. На теперішній час ОСОБА_15 , періодично проходить медичне обстеження у лікарів та відвідує психолога.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_24 , пояснила, що вона є невісткою ОСОБА_17 , яка є бабусею ОСОБА_16 та ОСОБА_25 . Вона коли познайомилася з родиною ОСОБА_26 , дізналася, що у них є діти: ОСОБА_27 і ОСОБА_16 , протягом півроку вони були без матері, ОСОБА_13 . У якісь момент ОСОБА_28 подзвонила бабусі і захотіла забрати дітей на три дні, до цього вони протягом довгого часу просили її побачитися з дітьми. У перший день коли ОСОБА_20 забрала дітей, їй на телефон прийшло смс повідомлення від ОСОБА_19 з погрозами, що вона не повинна лізти у їх родину, погрожує що зіпсує їм життя. Тітка ОСОБА_29 довго намагалася додзвонитися, але зв`язку не було, ОСОБА_30 кидався погрозами. Рівно через місяць подзвонила ОСОБА_20 , сказала що привезе дітей, через півтори години вона привезла дітей. Вони відразу помітили, що з дітьми щось не так, ОСОБА_27 була блідна, ОСОБА_16 було погано. Бабуся побачило у нього синці під очами, нагадувала його фруктами, потім через 15 хвилин, він почав втрачати свідомість, рвати. Бабуся почала його оглядати, роздягла і побачила, що він весь в сінцях, сінці були на колінах, шиї, руках, яєчка були чорного кольору, розпухлі. На ньому були дуже брудні речі, таке відчуття, що дитина місяць в них ходила. Діти мовчали, не розповідали, що сталося. ОСОБА_16 почав втрачати свідомість і вони викликали швидку допомогу. Потім ОСОБА_27 почала потрохи розповідати про події, ОСОБА_16 теж сказав, що ОСОБА_19 залякав його і дозволив дітям розповідати, що вони падали декілька разів з гойдалки. Потім ОСОБА_16 став розповідати, що ОСОБА_19 його бив постійно, бив його головою об стіну, бив його між ногами по яєчкам, на нього писав, показував дитині дитячу порнографію. Також ОСОБА_27 розповіла, що чула розмову між ОСОБА_19 та ОСОБА_20 щодо того, що ОСОБА_16 втратив свідомість і вони казали, що якщо він не прийде до тями, вони ОСОБА_16 кинуть під автомобіль. На телефон їй приходили смс повідомлення з погрозами. Характер ОСОБА_16 дуже змінився, він став агресивним, плаче при зауваженні, та боїться що його будуть бити, події дуже вплинули на дитину. Їй відомо, що з ОСОБА_16 спілкувалися щодо подій з ОСОБА_19 в зеленій кімнаті, перший час він відмовлявся розповідати про події.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_31 пояснив, що події відбувалися в 2020 році. Він з напарником приїхав за викликом, дитина лежала в краватці, скаржилася на головну біль, свідомість була приглушена, на тілі були видні крововиливи та тулубі та гематоми. Сестра хлопця розповідала, що бив родич (вітчим) протягом певного часу, кидав дитину об стінку та на підлогу. Крововиливи відразу не відбуваються, це відбувається протягом 2-3 днів, крововиливи були на шкірі. Хлопчик скаржився на головну біль та слабкість. Він оцінив стан дитини, прийшов до висновку що потрібна госпіталізація, дитина була фізично виснажена. Зі слів бабусі, дитина приїхала від матері хлопчика, і вона забрала його, потім виявила, що він весь побитий.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона є співмешканкою ОСОБА_32 , який в кінці літа 2020 року збільшив методи виховання відносно її сина, якому на той час було 6 років, взагалі в неї двоє малолітніх дітей. Події відбувалися в квартирі АДРЕСА_4 , ОСОБА_33 побив ременем її сина, у якого на голові була гематома, на дупі були синці, але до лікаря вона не зверталася, просто відвезла дітей до бабусі. Вона особиста не бачила коли ОСОБА_33 бив її сина, вона була на кухні. У неї був скандал з ОСОБА_33 , після чого вона пішла на кухню, а ОСОБА_33 з її сином пішов у кімнату, закрився в неї і почав бити сина, це відбувалося один раз, їй не зрозуміло чому експерт вказує що побиття були періодичними. Діти з весни до літа мешкали у бабусі, вона з ними не проживала, періодично дзвонила. На теперішній час вона не бачиться з дітьми, свекрів не допускає її до дітей. Вона зверталася до ДБР та прокуратури з приводу залякування її слідчими на досудовому розслідуванні, які казали їй що робити, та залякували, що її позбавлять батьківських прав. Їй не відомо чому ОСОБА_33 побив дитину, на неї він піднімав руку, але її не ображав систематично. Коли ОСОБА_33 побив її сина, вона дітей відвезла до бабусі, а сама залишися з ОСОБА_34 . Вона хотіла схвати дитину, тому що не знала, що далі буде. ОСОБА_33 її доньку не бив, бив тільки її сина, який маленький за віком. Коли вона відвозила дітей до бабусі, то бачила у сина синці, він їй скаржився на біль, але вона не могла звернутися за допомогою.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_35 пояснила, що вона працює лікарем в Обласній лікарні. Так в серпні 2020 року ОСОБА_18 знаходився в дитячому відділенні Обласної лікарні, вона була присутня для оцінки ситуації по урології. У ОСОБА_18 була гематома мошонки і пахової області, яєчко атрофірувалось, можна судити, що воно сховалося, дитина мала ще багато численні синці, ці сінці були різного кольору, тому можна думати, що вони утворилися в різній час. Під час перебування у відділенні ОСОБА_18 неодноразово оглядався хірургом, нейрохірургом. На час перебування ОСОБА_18 на лікуванні на стаціонарі він отримував медичну допомогу, через тиждень був виписаний з лікарні. Потім приходив на прийом для визначення стану правого яєчка і встановлення через що була викликана ця ситуація. У подальшому дитина підлягає медичному нагляду. Наступний візит його був в листопаді, слідів гематоми не було уже, яєчко було рухоме. У період перебування на стаціонарному лікуванні, дитина була налякана, лякалася інших людей. Вона спілкувалася з бабусею, яка доброзичливо відносилася до нього. Коли вони приходили в осені, ОСОБА_11 вів себе більш відкрито. За період перебування дитини на лікуванні, окрім бабусі інші родичі не приходили.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_36 пояснив, що у ввечері подзвонила ОСОБА_13 , сказала, що привезе дітей, їх необхідно зустріти, це був серпень 2020 року. Він спустився в під`їзд, вийшов, ОСОБА_13 вийшла з таксі з дітьми, швидко віддала їх і сказала, що їй треба поїхати на пару днів. Він з дітьми піднявся в квартиру. ОСОБА_27 відразу сіла їсти, ОСОБА_16 сказав, що йому погано і не буде їсти. Вони дали ОСОБА_11 яблуко , він відкусив і відразу його знудило. ОСОБА_27 казала, що їх погано годували, якісь суп давали. Вони почали переодягати дітей, у ОСОБА_16 всюди на тілі були синці, були сині яєчка. З початку ОСОБА_27 казала, що вдарився на дитячому майданчику, але потім сказала, що ОСОБА_16 бив та знущався ОСОБА_19 . ОСОБА_16 поклали спати, але коли він встав і пішов в туалет, то знепритомнів і вони викликали швидку допомогу. ОСОБА_27 розповідала, що ОСОБА_16 кидали на підлогу, били ременем по голові і яєчкам. ОСОБА_38 почав не відразу говорити, десь через тиждень від почав розповідати. ОСОБА_27 казала, що ОСОБА_16 били тому, що він не вірно казав якісь слова. ОСОБА_16 на теперішній час став агресивним. Може вдарити дитину, раптова агресія. ОСОБА_16 також розповідав, що ОСОБА_19 писав на нього, знущався. Хлопчик казав, що побої були постійними, з перших днів як вони приїхали. Лікарі казали, що травми ОСОБА_16 були нанесені протягом місяця. У нього відсутні неприязні відносини з ОСОБА_23 , ОСОБА_28 працює повією. Вона не опікується за дітьми, один раз дзвонила на день народження, за весь час вона ні разу дітей не відвідувала. ОСОБА_20 не любила ОСОБА_16 з народження, вона розійшлась з його братом після народження дитини. До школи, де навчається ОСОБА_27 вона не з`являється, фінансово не допомагає. На теперішній час ОСОБА_16 потрібен психолог, його поведінка змінилася, стала агресивною. Обвинувачений ОСОБА_23 не пояснював їм, що відбувалося, але коли його закрили, то він їм дзвонив та погрожував.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_39 пояснив, що він був доповідачем при проведенні комісійної експертизи ОСОБА_11 , а саме: він підготував висновок експерта, який було погоджено комісією. Він в повному обсязі підтверджує викладені ним висновки зазначені в експертизі. Тілесні ушкодження, які були у ОСОБА_40 не характерні для само спричинення. Досліджувалися тілесні ушкодження згідно медичної документації відносно ОСОБА_18 , в якій було зазначено, що ОСОБА_18 знаходиться на лікуванні. Усі висновки які зазначені експертизі підтримую і підтверджую. Для проведення дослідження була надана медична картка стаціонарного хворого номер 93795, за нею вони проводили дослідження. Дитина оглядалась ним та членами комісії. 15.10.2020 року дитину оглядав невропатолог, перед оглядом проводилася первинна експертиза. Вони досліджували дитину і медичну документацію, яка їм була надана. У висновку експертів була встановлена і зазначена давність тілесних ушкоджень виявлених у дитини.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_41 пояснив, що він працює лікарем, в середині липня 2020 року до лікарні поступив хлопчик від 6-8 років, маленький худорлявий, у якого на тілі було множинні рани, садна, гематоми. У нього це була найперша дитина - пацієнт в плані лікуванні внаслідок жорстокого поводження батьків до дитини. У хлопчика, тілесні ушкодження були на різних етапах розвитку, деякі сінці були свіжі, деякі сінці були старішими. Тілесні ушкодження були спричинені не в один день. Травми, які отримують на вулиці мають характерні відмінності. На тілі дитини був слід від долоні, у поперековій ділянці, передпліччя і на спині. Дитина була мало контактна, як наче із асоціальної сім`ї, не грався, сидів на одному місці чекав бабусю. Дитина їм нічого не казав, всю інформацію розповіла бабуся. Дитина при бабусі вела себе, як нормальна адекватна дитина. Дитина перебувала у лікарні близько двох тижнів, потім дитину виписали.

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим ОСОБА_10 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 127 КК України свідчать також інші докази, надані стороною обвинувачення та дослідженні судом під час судового розгляду справи в порядку ст.ст.91-94 КПК України. Такими доказами є:

?Витяг з ЄРДР за № 0002098 від 06.08.2020 року на 3-х аркушах;

?Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 06.08.2020 року на 1-му аркуші, згідно якого ОСОБА_42 просить прийняти заходи до співмешканця її невістки ОСОБА_13 , який побив онука заявниці - ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого завдав дитині тілесних ушкоджень;

?- Рапорт з журналу реєстрації заяв та повідомлень про вчинені правопорушення від 05.08.2020 року №18990 Шевченківського відділу поліції Приморського районного відділу поліції в м. Одесі на 1-му аркуші, яким зафіксовано про те, що: 05.08.2020 року о 22 годині 42 хвилини на службу 102 надійшов дзвінок про побиття дитини 5 років. Цим же рапортом відображено результати відпрацювання виклику 102, а саме: 06.08.2020 року о 00 годин 09 хвилин, прибувши за адресою: АДРЕСА_5 , було виявлено бабусю ОСОБА_43 ІНФОРМАЦІЯ_3 та потерпілого онука ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_42 повідомила, що її невістка ОСОБА_44 у вечері привезла онука та поїхала. Коли бабуся піднялася до квартири, то побачила, що онук весь у гематомах та саднах. Зі слів дітей хлопчика бив співмешканець матері. Викликали швидку медичну допомогу. Бригада швидкої меддопомоги №16 ОСОБА_45 констатували попередньо закриту черепно-мозкову травму та тілесні ушкодження середньої тяжкості. Дитину з бабусею було госпіталізовано до міської дитячої лікарні.

?- Рапорт інспектора чергової частини Шевченківського відділу поліції Приморського районного відділу поліції в м. Одесі ОСОБА_46 від 05.08.2020 року , з якого вбачається, що зафіксовано подію, а саме факт повідомлення на №102 05.08.2020 року та реєстрацію в ЖЄО за №18994 за наступними обставинами:дата скоєння 04.08.2020 року, ОСОБА_11 отримав травми в результаті домашнього насильства. Діагноз: політравма, закрита черепно-мозкова травма, травма грудної клітини, гематомами м`яких оболонок калитки, садна з обох боків. Дитина доставлена до Одеської міської дитячої лікарні.

?- Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 06.08.2020 року, з якого вбачається що заявник ОСОБА_42 просить прийняти заходи до особи на ім`я ОСОБА_19 , який наніс тілесні ушкодження онуку заявниці - ОСОБА_11

?- Копія свідоцтва про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якого вбачається: мати дитини - ОСОБА_44 , батько - ОСОБА_47 .

?- Копія паспорту законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 . ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

?- Оригінал довідки Відділення екстреної травматологічної та хірургічної допомоги КП «Одеська обласна дитяча клінічна лікарня» №17883 від 05.08.2020 року, з якої вбачається, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 05.08.2020 року був оглянути в відділенні екстреної травматологічної та хірургічної допомоги хірургом ОСОБА_49 , яким постановлено діагноз: синдром жорстокого поводження з дитиною. Закрита черепно-мозкова травма, обширна гематома пахової області, мошонки, полового члена, під питанням розрив правого яєчка. Множинні гематоми голови, тулуба, нижніх кінцівок. Рекомендовано госпіталізацію до гнійно-септичного відділення;

?- заява ОСОБА_10 про надання дозволу на проведення огляду кімнати №2 за адресою: квартира АДРЕСА_4 ;

?- Протокол огляду місця події від 06.08.2020 року та додаток до нього, а саме - накопичувач «Kingstonetecnologi APAP+EKGHINK, з якого вбачається, що в присутності ОСОБА_10 оглянуто приміщення кімнати АДРЕСА_6 , в ході якого на розкладному кріслі виявлено ремінь чорного кольору з металевою бляхою, виготовленого з матеріалу, схожого на шкіру, який вилучено та упаковано до спец пакету №1012383. Протокол огляду підписано понятими та ОСОБА_10

?- Копія договору оренди квартири від 06.02.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_10 , як орендар уклав договір з ОСОБА_50 про те, що вона, як орендодавець надає йому, тобто ОСОБА_10 , в тимчасове платне користування квартиру АДРЕСА_4 за плату 3000 гривень за місяць на невизначений строк, який може бути змінений за згодою сторін. В договорі зазначено контактні номери телефону орендодавця та орендатора ОСОБА_10

?- Постанова про визначення предметів речовим доказом від 06.08.2020 року, згідно якого вилучений в ході огляду місця події за адресою: АДРЕСА_3 , кімната №2 ремінь чорного кольору з металевою бляхою, який упаковано до спец пакету №1012383, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0002098.

?- Завірена копія ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у справі №947/22243/20 від 07.08.2020 року, згідно якої задоволено клопотання слідчого, погодженого з прокурором про проведення огляду та надано дозвіл на проведення огляду квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , з метою вилучення зазначеного в клопотанні майна, який фактично проведено 06.08.2020 року.

?- копія ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси у справі №947/22243/20 від 10.08.2020 року про накладення арешту на тимчасово вилучений 06.08.2020 року в ході проведення огляду місця події - приміщення кімнати №2 квартири АДРЕСА_4 , ремінь чорного кольору з металевою бляхою, який упакований до спец пакету №1012383 з забороною відчуження та розпорядження з подальшим зберіганням в камері збереження речових доказів Київського ВП в м. Одесі.

?- висновок експерта №1951 від 12.08.2020 року з якого вбачається, що проведено судово-медичну експертизу ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно якої згідно медичної документації у ОСОБА_11 малися тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми в формі струсу головного мозку; чисельні синці голови, обширна гематома пахової області, статевого члена та калитки, чисельні синці тулуба, нижніх кінцівок. Зазначені тілесні ушкодження не характерні для самоспричинення. Струс головного мозку відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Обширна гематома пахвової області, статевого органу та калитки викликає розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше 21 дня та відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Чисельні синці тулуба та нижніх кінцівок, як у сукупності, так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

?- постанова про залучення законним представником потерпілого від 19.08.2020 року, згідно якої бабусю малолітнього ОСОБА_11 - ОСОБА_51 визнано його законним представником;

?Завірена копія листа Приморської районної державної адміністрації від 07.08.2020 року «Про невідкладне відібрання малолітніх дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_4 від матері ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та тимчасове влаштування їх до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення;

?Висновок судово-психіатричного експерта №393 від 26.08.2020 року, згідно якого малолітній потерпілий ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як протягом життя так і на час досліджуваної за провадженням кримінальної ситуації на будь-яке психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждає. На теперішній час у малолітнього потерпілого ОСОБА_11 внаслідок скоєних проти нього протиправних дій розвинулися психічні порушення невротичного регістру у вигляді «Посттравматичного стресового розладу», виникнення яких знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із заподіяною йому шкодою. Малолітній потерпілий за своїм психічним станом у теперішній час потребує супроводу психолога та спостереження психіатром за місцем проживання. За своїм психічним станом малолітній потерпілий ОСОБА_11 може правильно сприймати обставини, що мають значення для справи й давати про це показання, але для уникнення психо травматизації експертна комісія не рекомендує подальшої участі підекспертного у судово-слідчих діях.

?висновок судово-психіатричного експерта №394 від 26.08.2020 року, згідно якого даних клінічного дослідження ОСОБА_52 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підексперта відповідно досліджуваної у справі ситуації розповідає про те, як ОСОБА_54 бив ОСОБА_16 ремінем, кулаком по голові, кидав його об підлогу, тощо. Результати психологічного дослідження ОСОБА_55 : патологічної схильності до фантазування досліджена не виявляє. Про кримінальну ситуацію, що вивчається пояснила, що «мы приехали к маме, сначала все было хорошо, а через неделю все произошло, мы бегали по площадке, а ОСОБА_54 нам не разрешал, и он нас наказал, поставил в угол… у ОСОБА_16 синяки, их ему ОСОБА_73 сделал ремнем… он его поднимал (при цьомупоказує, як саме) и кидал на пол…»

Так, згідно висновку, малолітній свідок ОСОБА_56 може правильно сприймати обставини, що мають значення у справі і давати по них відповідні показання. Такі індивідуаально-психологічні особливості випробуваної, як конформність, підкореність дорослому авторитету, тривожність, чуйність та чутливість до середовищних впливів, залежить від значимого іншого, дорослого, сильного, наділеного владою, якого необхідно слухатися і якому необхідно підкорятися, «подвійна мораль» сімейних відносин і неможливість певний час отримати підтримку і захист, безсумнівно, могли істотно впливати на її психічний стан і поведінку в досліджуваних у справі ситуаціях, формуючи відчуття без виходу і безпорадності її психічного стану. Страху, відчаю за себе та за брата. Патологічної схильності до фантазування, навіювання випробувана не виявляє, рівень її сугестивності і підкореності досить високий, що характерно для дітей даної вікової категорії, орієнтованих на повагу до дорослого авторитету, але зараз підекспертна здатна виявляти стійкі резистентні реакції до відстоювання своєї думки, позиції, точки зору. Малолітній свідок ОСОБА_57 не виявляє ознак клінічно оформленого психічного розладу, не дивлячись на те, що досліджувані події носили для підекспертної психо травматичний характер. Малолітній свідок ОСОБА_57 будь-яким психічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждала як на час досліджуваної у справі ситуації так і на теперішній час.За своїм психічним станом малолітня ОСОБА_57 може правильно сприймати та відтворювати обставини, які мають значення для справи і давати про це свідчення.

- Лист служби у справах дітей Одеської міської ради №9884 від 17.09.2020 року згідно якого 06.08.2020 року о 08 годині 45 хвилин спеціалісту служби у справах дітей Одеської міської ради від інспектора ювенальної превенції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області стало відомо про факт жорстокого поводження з малолітнім ОСОБА_11 , який був госпіталізований до медичного закладу КП «Одеська обласна клінічна лікарня». Спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з інспектором ювенальної превенції Шевченкіського ВП Приморського ВП в м. Одесі було здійснено негайний виїзд до КП «Одеська обласна клінічні лікарня» Під час опитування малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 було з`ясовано, що співмешканець матері, якого звуть ОСОБА_19 , систематично здійснював насильство відносно нього, а саме: бив ременем по голові, спині, сідницях, рукою по обличчю, багато разів бив ногою в пахову область. Після нанесених ударів дитині стало погано і він не пам`ятає, що відбувалося в подальшому. Також ОСОБА_19 ставив у кут кімнати на всю ніч і не дозволяв спати. Під час опитування малолітньої ОСОБА_55 , ІНФОРМАЦІЯ_4 було з`ясовано, що приблизно протягом місяця співмешканець матері кожного дня бив молодшого братика за погану поведінку та за те, що хлопчик погано вимовляє слова, також, коли ОСОБА_16 йшов та спотикався і падав. За погану поведінку ОСОБА_19 ставив ОСОБА_14 та ОСОБА_16 в кут кімнати на всю ніч. Співмешканець матері сильно побив ОСОБА_16 за те, що він не правильно вимовляв слово «нормально», тобі ОСОБА_19 два рази вдарив ногою в пахову область та декілька разів ударив кулаком по голові. Після цього він взяв ОСОБА_16 на руки підняв над вверх над своєю головою та сильно кинув його на підлогу, так він зробив ще два рази, після чого ОСОБА_16 стало погано. ОСОБА_19 поклав його у ліжко. У ОСОБА_16 трусилися руки і ноги. Потім ОСОБА_19 взяв ОСОБА_16 і відніс у ванну кімнату та поливав його холодною водою. Коли ОСОБА_19 бив ОСОБА_16 , все відбувалося в присутності матері. Після того, як ОСОБА_19 побив ОСОБА_16 , йому не викликали швидку допомогу і не возили до лікарні.

- Згідно додатків надано: завірена копія Наказу служби у справах дітей Одеської міської ради №115 від 17.08.2020 року «Про постановку на первинний облік малолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на 1-му аркуші;

- Завірена копія Наказу служби у справах дітей Одеської міської ради №115/1 від 17.08.2020 року «Про тимчасове влаштування малолітнього ОСОБА_11 » на 1-му аркуші

- Розпорядження Приморської районної адміністрації №302 від 07.08.2020 «Про невідкладне відібрання малолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_55 від матері ОСОБА_53 на 2-х аркушах;

- Завірена копія наказу №116 від 17.08.2020 року «Про постановку на первинний облік малолітньої ОСОБА_55 на 2-х аркушах;

- Завірена копія наказу служби у справах дітей №116/1 від 17.08.2020 року «Про тимчасове влаштування малолітньої ОСОБА_55 на 2-х аркушах;

- Завірена копія наказу служби у справах дітей Одеської міської ради №100 від 06.08.2020 року «Про взяття на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах на 1-му аркуші;

- Завірена копія наказу №131 від 17.08.2020 року «Про зняття з обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах» на 1-му аркуші;

- Завірена копія Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 06.08.2020 року стосовно малолітньої ОСОБА_55 на 5-ти аркушах;

- Завірена копія Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 06.08.2020 року від 06.08.2020 року, складеного службою у справах дітей Одеської міської ради на 5-ти аркушах, згідно якого комісією встановлено, що повідомлення про дитину надійшло від інспектора ювенальної превенції Шевченківського ВП Приморського ВП в м, Одесі. Згідно розповіді дитини - ОСОБА_11 , він отримав фізичне покарання від співмешканця матері. Встановлено наявні фізичні та поведінкові ознаки, що можуть свідчити про жорстоке поводження, а сам: синці, подряпини, гематоми, інші ознаки поведінкових та емоційних розладів. Так, згадуючи про кривдника, дитина нервує, починає плакати. При згадуванні про матір перестає відповідати на питання. Відмічено місце розташування травм, а саме: голова, шия, зап`ястя, коліно, пахова область. На момент виявлення дитини наявні ознаки погіршення стану здоров`я, такі, як: блювота, гострий головний біль. Також згідно вказаного акту в розділі дані про батьків дитини, інших законних представників, осіб, які фактично здійснюють догляд за дитиною, родичів, вказано дані щодо матері ОСОБА_11 - ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце роботи якої зазначено: надання інтимних послуг за гроші. При цьому в даних щодо особи, яка фактично здійснює догляд за дитиною, зазначено дані ОСОБА_48 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Акт складено комісійно та скріплено підписами трьох учасників.

- лист Центру соціальних служб Одеської міської ради №01/01-2750 від 29.10.2020 року;

- рапорт інспектора ювенальної превенції Київського ВП в м. Одесі ОСОБА_58 від 23.09.2020 року на 1-му аркуші з додатком: 1 CD-R диск з наявними на ньому 3-ма фотографіями та 3 аркуші з фото. Згідно рапорту до матеріалів кримінального провадження долучені фотографії, зроблені 06.08.2020 року спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради спільно з інспектором ювенальної превенції Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі в ході негайного виїзду до КП «Одеська обласна клінічна лікарня» Одеської обласної, на яких зафіксовано тілесні ушкодження ОСОБА_11 станом на 06.08.2020 року;

- протокол огляду документу від 23.09.2020 року на 2-х аркушах з фото таблицею до нього, з якого вбачається, що проведено огляд 1CD-R диск з наявними на ньому 3-ма фотографіями, які роздруковуються та додаються до протоколу огляду у вигляді фото таблиці.

- постанова про визнання документу доказом та долучення його до матеріалів кримінального провадження від 23.09.2020 року, з якої вбачається, що доказом 3 фото-файли на 1 CD-R диску білого кольору з написом. 3 фото-файли зберігати в матеріалах кримінального провадження.

- протокол огляду предмету від 06.10.2020 року на 2-х аркушах з фото таблицею, з якого вбачається, що оглянуто спец пакет №1012383, до якого упаковано оглянутий під час огляду місця події від 06.08.2020 року ремінь з металевою бляхою. Після огляду ремінь поміщено до спец пакету №7078507.

- протокол пред`явлення речей до впізнання від 06.10.2020 року на 2-х аркушах з фото таблицею, з якого вбачається, що малолітній свідок ОСОБА_57 в присутності законного представника ОСОБА_43 та понятих ОСОБА_59 та ОСОБА_60 впізнала ремінь, яким вітчим бив її брата ОСОБА_11 , а саме: ремінь чорного кольору з металевою пряжкою. Свідкові надавалися 4 ременя чорного кольору з металевою пряжкою. При цьому на запитання слідчого, чи впізнає малолітній свідок серед пред`явлених речей ремінь, яким наносив тілесні ушкодження малолітньому ОСОБА_61 (співмешканець матері малолітнього свідка та потерпілого), з яким проживали останні в період часу з 06.07.2020 року по 05.08.2020 року, на що малолітній свідок ОСОБА_57 попросила переглянути пред`явлені для впізнання речі, та після перегляду вказала на ремінь чорного кольору з сріблястою пряжкою, який впізнала за сукупністю ознак.

- протокол пред`явлення для впізнання за фото знімками від 06.10.2020 року на 3-х аркушах з довідкою до протоколу, згідно якого малолітній свідок ОСОБА_56 серед 4-х фото, на яких зображено чоловічі обличчя, під номером 4 впізнала співмешканця матері на ім`я ОСОБА_19 , з яким вона та її брат ОСОБА_11 мешкали протягом місяця, та який постійно бив її брата та знущався з її брата ОСОБА_16 . Згідно додатку до протоколу впізнання, на фото №4 зображено ОСОБА_10 . Особи з фото №1,2,3 не мають відношення до справи.

- відповіді на запит слідчого про не перебування ОСОБА_11 на лікуванні в мед установах м. Одеси на 13-ти аркушах;

- довідка КП «Дитяча міська поліклініка №2 м. Одеси» від 16.10.2020 року, видана лікарем хірургом про ОСОБА_11 обліковується з діагнозом правосторонній крипторхізм та потребує оперативного лікування в плановому порядку на 1-му аркуші;

- висновок комісійної судово-медичної експертизи №220 від 16.11.2020 року, з якої вбачається у ОСОБА_11 встановлені наступні тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, великі (обширні гематоми голови, тулубу та нижніх кінцівок; велика (общирна) гематома пахвової, надлобкової ділянок, калитки з правого боку та статевого члена, утворилися від дії тупих, твердих предметів і могли бути нанесені, як від удару тупим предметом, так і від удару об тупий предмет. Більш детальніше судити про механізм (можливість утворення ушкоджень від нанесення ударів руками, ногами чи при падінні та інше) спричинення тілесних ушкоджень можливо в рамках проведення слідчого експерименту. Вказані в медичній картці морфологічні властивості («темно-синього кольору, набряк»), гематоми правової пахвової надлобкової ділянок, калитки та статевого члена вказують на те, що гематома могли утворитися в термін від декількох годин до 2-3-х діб до моменту звернення ОСОБА_11 до лікувального закладу і таким чином, не виключається можливість її заподіяння 05.08.2020 року. У зв`язку з відсутністю в медичній картці опису морфологічних особливостей (не вказані форми і забарвлення) гематоми голови (та, відповідно, черепно-мозкової травми), тулуба, нижніх кінцівок, судити про точну давність їх утворення не є можливим. Враховуючи клінічну симптоматику черепно-мозкової травми та «Множественные кровоподтеки на разных стадиях разрешения», не можливовиключитиїхутворення в період з 05.07.2020 року по 05.08.2020 року.

Струс головного мозку та гематоми (синці) голови є єдиним нерозривним комплексом закритої черепно-мозкової травми і тому оцінюються у сукупності, як такі, що викликали розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день). За цим критерієм відповідно до п.2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (1995 рік) відносяться до категорії Легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. «Обширная» гематома (синець) правової пахвової, надлобкової ділянок, калитки та статевого члена викликали розлад здоров`я строком понад 6 днів, але не більше трьох тижнів (21 день) і за цим критерієм, згідно п. 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до категорії Легких ушкоджень. Діагноз: правосторонній крипторхизм придбаний чи вроджений під питанням, рекомендовано спостереження, огляд через місяць. При відсутності позитивної динаміки - оперативне лікування. На теперішній час установити, крипторхизм придбаний чи вроджений не передбачається за можливе. Тому даний діагноз, у зв`язку з п.4.6 «Правил судово-медичного визначенні ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» не може бути прийнятий до уваги при визначенні ступеню тяжкості тілесних ушкоджень та не підлягає судово-медичній оцінці, передбаченій п. 4.9 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»;

- постанова про зміну правової кваліфікації від 09.12.2020 року, з якої вбачається, що змінено попередню кваліфікацію з статті 166 КК України на ч. 1 ст. 127 КК України;

- витяг з ЄРДР № 0002935 від 09.12.2020 року

- постанова від 10.12.2020 року про об`єднання матеріалів кримінальних проваджень в одне провадження за №0002098, а саме: матеріали досудового розслідування № 0002098 від 06.08.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 127 КК України та № 0002935 від 09.12.2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 127 КК України;

- протокол огляду предмету від 18.12.2020 року, згідно якого оглянуто спец пакет №1022383, вмістом якого є ремінь чорного кольору. Після огляду ремінь поміщено до спец пакету №1012381

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 18.12.2020 року та фото таблиця до нього, згідно якого свідок ОСОБА_44 , ІНФОРМАЦІЯ_5 впізнала з 4-х пред`явлених їй для впізнання чорних ременів з металевим бляхами ремінь чорного кольору з сріблястою пряжкою, який належить її співмешканцю ОСОБА_10 та яким останній наносив тілесні ушкодження її синові ОСОБА_11 під час їх сумісного проживання з 05.07.2020 року по 05.08.2020 року за адресою: АДРЕСА_3 .

- протокол огляду предмету від 22.12.2020 року на 2-х аркушах та фото таблиця до нього на 17-ти аркушах та CD-R диск - 1, згідно якого, добровільно наданий ОСОБА_13 належний їй мобільний телефон NEIZU в корпусі срібного кольору. При цьому ОСОБА_11 добровільно, власноруч зроблені скрін-шоти журналу викликів та історії листування контактним номером НОМЕР_1 , які за допомогою технічних засобів, а саме службового комп`ютеру та програми Nero9 записані на 1 оптичний CD-R диск, а також додаються до протоколу огляду у роздрукованому вигляді та є невід`ємною його частиною.

- постанова про визнання доказом та долучення до матеріалів кримінального провадження від 22.12.2020 року, якою визнано речовим доказом скрін-шоти викликів листування з контактним номером НОМЕР_1 , записані на 1 оптичний CD-R диск, визначити документом доказом у кримінальному провадженні №0002098 а зберігати їх в матеріалах кримінального провадження.

- заява ОСОБА_53 про надання працівникам поліції історії розвитку її дитини - сина ОСОБА_11 на 1-му аркуші;

- копія рапорту від 09.12.2020 року про отримання службою 102 та реєстрацію в єдиному обліку за №45438 повідомлення служби 102 про те, що о 21 годині 23 хвилин за адресою: АДРЕСА_7 погрожують заявниці та її сім`ї вітчим та мати дитину, яку у них відібрали; копія рапорту про дзвінок виклик на 102 щодо пришвидшення приїзду поліції; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 09.12.2020 року, згідно якого громадянка ОСОБА_24 , яка є невісткою ОСОБА_48 та проживає разом із нею та онуками останньої: ОСОБА_62 та ОСОБА_63 , про те, що вона просить прийняти заходи до малознайомого їй чоловіка на ім`я ОСОБА_19 , який 09.12.2020 року, перебуваючи за адресою їх проживання в Суворівському районі, погрожував фізичною розправою та висловлювався нецензурною лайкою; пояснення ОСОБА_24

- витяг з ЄРДР №0000069 від 13.01.2020 року за ч. 2 ст. 127 КК України на 2-х аркушах;

- постанова про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 14.01.2020 року з якої вбачається, що матеріали кримінального провадження за № 0002098 від 06.08.2020 року, та матеріали кримінального провадження за №0000069 від 13.01.2020 року, об`єднати в одне провадження за № 0002098;

- висновок судово-психіатричного експерта №34 від 20.01.2021 року, з якого вбачається, що свідок ОСОБА_44 в період часу, що відноситься до кримінального правопорушення, свідком якого вона була, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждала, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебувала, у зв`язку із чим вона була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У свідка ОСОБА_53 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , внаслідок кримінального правопорушення, свідком якого вона була, будь-якого хронічного психічного захворювання, недоумства, іншого хворобливого розладу психічної діяльності, в тому числі транзиторного психічного розладу, не розвинулися. На теперішній час свідок ОСОБА_44 хронічним психічним загостренням, недоумством, іншим хворобливим розладом психіки не страждає, за своїм психічним станом може правильно сприймати і запам`ятовувати обставини, що мають значення для справи і давати по ним покази. За своїм психічним станом свідок ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 може брати участь у слідчих діях.

- Висновок судово-психіатричного експерта №596 від 22.12.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_10 , інтелектуально та емоційно зріла, здатна до свідомого планування власної поведінки, прогнозу вчинків, що коїть. У досліджуваній у справі ситуації ОСОБА_33 виявляв прояви кримінальної агресії, як форми поведінки (конкретної дії), що реалізувалась, як намір чи спонукання по відношенню до потерпілого (мотивуюча дія) та була пов`язана з цим наміром (спонуканням) певним смисловим відношенням, об`єктивно спрямована на причинення шкоди здоров`ю. У випробуваного агресивність закріплена як звичний спосіб реагування в різноманітних життєвих ситуаціях, виступає як риса його особистості. Тобто, проявлена агресивність ОСОБА_10 в досліджуваній у справі ситуації, як мотиваційна тенденція, внутрішнє спонукання до скоєння агресивних дій, може бути позначена, як риса особистості, що в першу чергу, дозволяє ОСОБА_64 відчувати свою силу та владу над тим, хто, зокрема, не може його протистояти, в даному випадку над 5-ти річним хлопчиком.

- Відповіді на поставлені питання: Особистість ОСОБА_10 інтелектуально та емоційно зріла, здатна до свідомого планування власної поведінки, прогнозу вчинків, що коїть. В досліджуваній у справі ситуації випробуваний не перебував у якому-небудь юридично-значимому емоційному стані, у томі числі й у стані фізіологічного афекту, який би міг суттєво вплинути на його свідомість та поведінку. Такі особисті прояви ОСОБА_10 , як схильність застрягати на негативних подразниках з тенденцією до їх кумуляції, недостатня гнучкість поведінки, можливостей перебудови ситуації контакту, підвищена ймовірність реалізації емоційної напруги в безпосередній поведінці в ситуаціях конфлікту, фрустрації, ригідність, риси запальності, імпульсивності, упертість, почуття хворобливого самолюбства, агресивність могли впливати на його поведінку у досліджуваних у справі ситуаціях, полегшуючи реалізацію емоційної напруги в безпосередній поведінці, та сприяючи формуванню асоціальних та агресивних стереотипів поведінки, але не позбавляли під експертного здібності розуміти характер вчинених ним дій і їх можливі наслідки у тому числі й правові. ОСОБА_10 , в період часу, що відноситься до вчинення кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждав, у тимчасовому розладі психічної діяльності не перебував, у зв`язку із чим він був здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_10 на хронічне психічне захворювання, недоумство, інший хворобливий стан психіки не страждає, здатний повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом може приймати участь в слідчих діях та предстати перед судом. За станом психічного здоров`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Також, судом безпосередньо досліджені в процесі судового розгляду наступні речові докази:

- відеозапис допиту малолітнього свідка ОСОБА_55 від 19.08.2020 року з якого вбачається, що ОСОБА_33 бив та знущався з малолітнього ОСОБА_18 , він бив дитину ременем по тулупу, бив по голові, протягом тривалого часу.

- відеозапис допиту малолітнього потерпілого ОСОБА_11 від 19.08.2020 року, який пояснював, що ОСОБА_19 бив його ременем в різні частини тіла, бив руками по голові, знущався, ставив у кут на декілька днів, це відбувалося тривали час.

- відеозапис до рапорту інспектора ЮП СП Київського ВП в місті Одесі ГУНП в Одеській області ОСОБА_65 ;

Так, одними із основних засад кримінального судочинства, визначених ст. 7 КПК України є у тому числі змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; розумність строків; диспозитивність; забезпечення права на захист, які полягають, зокрема, у тому, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Так, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У свою чергу суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

При цьому, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Отже, нормами чинного законодавства стороні захисту та стороні обвинувачення надано право на власний розсуд у змагальному процесі довести свою позицію перед судом шляхом подання на безпосереднє дослідження відповідних доказів, у тому числі шляхом заслуховування у судовому засіданні показань свідків. При цьому, обов`язок щодо забезпечення явки свідків, про допит яких клопотала сторона захисту та сторона обвинувачення покладається саме на сторону захисту та сторону обвинувачення, а суд, у межах наданих йому КПК України повноважень, лише сприяє у здійсненні такого права шляхом здійснення виклику свідків. У свою чергу наслідки, які пов`язані із неявкою свідків у судове засідання також несе сторона, на яку законом покладено обов`язок щодо забезпечення явки таких свідків.

Так, судом була прийнята відмова прокурора від заявлених свідків обвинувачення, а саме: ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_68 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , враховуючи при цьому воєнний стан на території України та можливу зміну місця мешкання зазначеного свідків при можливій евакуації, вони неодноразово викликалась до суду, привід свідків не було виконано, враховуючи при цьому розумні строки розгляду кримінального провадження.

Вказані обставини, на думку суду, не перешкоджають завершенню судового розгляду в кримінальному провадженні.

Судом в умовах повної змагальності процесу досліджені в повному обсязі всі докази, надані як обвинуваченням, потерпілою, захистом, і можливість збирання доказів вичерпані, що визнано сторонами процесу, які підтвердили відсутність у них доповнень та інших доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.

Так, проаналізувавши покази обвинуваченого ОСОБА_10 , надані в судовому засіданні про те, що він не вчиняв злочинні дій які йому інкриміновані, співставляючи їх з обвинуваченням, що інкримінується ОСОБА_10 , а також з доказами кримінального провадження, які повністю викривають обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому злочинних дій, суд робить висновок про те, що покази обвинуваченого, що він не катував малолітнього потерпілого ОСОБА_18 , а лише займався його вихованням, не знайшли свого підтвердження, вони суперечать показам малолітнього потерпілого ОСОБА_18 , показам представника потерпілого ОСОБА_43 , свідків ОСОБА_55 , ОСОБА_36 , ОСОБА_11 , ОСОБА_35 , ОСОБА_41 , ОСОБА_31 , експерта ОСОБА_39 , письмовим доказам в кримінальному провадженні, судовим експертизам.

Таким чином, покази обвинуваченого ОСОБА_10 в частині, що метою биття ременем малолітнього ОСОБА_11 та стояння у кутті декілька днів, було тільки в якості виховання, суд розцінює як обраний спосіб захисту від висунутого обвинувачення та можливості ухилення від кримінальної відповідальності, тому вказані покази обвинуваченого, суд оцінює критично та не бере до уваги при ухвалені вироку.

За змістом ст. 3 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованій Законом України №475/97-ВР, від 17.07.1997 року, а також згідно практики Європейського Суду з прав людини катуванням визначається тяжка форма нелюдського поводження із визначеною метою, тобто поводження, що спеціально заподіює жорстокі фізичні або психічні страждання або грубо принижує людину перед іншими людьми чи змушує її діяти проти своєї волі або совісті.

З чого слідує, що об`єктивна сторона катування характеризується: діянням - нанесенням побоїв, мученням або іншими насильницькими діями та наслідками, які виявляються у заподіянні сильного фізичного болю, фізичного чи морального страждання, причинним зв`язком між вказаними діянням і наслідками.

Так, захисник ОСОБА_9 висловив думку щодо відсутності в злочинних діях обвинуваченого ОСОБА_10 повторності, що дії ОСОБА_10 були триваючого характеру і охоплюються кваліфікацію частини 1 статті 127 КК України.

Загальні положення КК України визначають, що триваюче правопорушення має місце там, де протиправна діяльність триває безперервно протягом певного часу.

При триваючому злочині (проступку) особа вчиняє один раз певну дію і впродовж тривалого часу перебуває безперервно в злочинному стані. Для цього виду злочинів характерним є неспівпадіння моменту закінчення складу злочину і моменту фактичного завершення протиправних дій. У поняття "час вчинення триваючого злочину" має включатися увесь проміжок часу, протягом якого особа безперервно вчиняла триваюче діяння на стадії закінченого злочину.

Завершення триваючого злочину - це день його припинення за волею або всупереч волі винного, в тому числі викриття особи у вчиненні злочину.

Враховуючи характеристику триваючого злочину, суд не згоден з позицією захисника ОСОБА_9 , оскільки в злочинних діях ОСОБА_32 відсутні ознаки триваючого злочину, обвинувачений спричиняв физичний біль та моральні страждання шляхом нанесення побоїв малолітньому ОСОБА_18 в різні дні та різній час, користуючись безпорадним станом потерпілого ОСОБА_18 , який, у тому числі через свій вік, фізичної неспроможності в силу свого малолітства вчинити опір.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суд при розгляді даного кримінального провадження враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, викладену в рішеннях ЄСПЛ по справах «Кобець проти України», «Коробов проти України» та «Ушаков проти України» щодо концепції доведення вини «поза розумним сумнівом» та вважає, що стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 127 КК України належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами у кримінальному провадженні «поза розумним сумнівом», що також узгоджується із положеннями ст. 94 КПК України, бере їх до уваги та кладе в основу обвинувального вироку відносно обвинуваченого, який повинний нести кримінальну відповідальність за вчинені ним злочини.

Таким чином, суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_10 у чиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії наступним чином:

-за ч.1 ст. 127 КК України, за кваліфікуючими ознаками - катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі з метою покарання та залякування за дії, скоєні потерпілим.

-за ч.2 ст. 127 КК України, за кваліфікуючими ознаками - катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю або фізичного чи морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення або інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі з метою покарання та залякування за дії, скоєні потерпілим, вчинене повторно.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_10 , передбачені ст.66 КК України, судом не встановлені.

Судом встановлені обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_10 , передбачені ст. 67 КК України: вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та у присутності дитини; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебував у сімейних відносинах.

Призначаючи покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує вищенаведені обставини, позицію прокурора, представника малолітнього потерпілого, обвинуваченого та його захисника, наявність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_10 , а саме: вчинення кримінального правопорушення щодо малолітньої дитини та у присутності дитини; вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою перебував у сімейних відносинах, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_10 , який раніше неодноразово судимий, знову скоїв умисні злочини, за даними висновку Київського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області, виправлення ОСОБА_10 без позбавлення або обмеження волі може становити небезпеку для суспільства.

Так, Верховний Суд у своїх висновках звертав увагу на те, що неодноразове притягнення особи до кримінальної відповідальності доводить стійкість сформованої у засудженого протиправної поведінки, адже засуджений не зробив належних для себе висновків попри суттєві заходи впливу, які раніше вже застосовувалися до нього з боку держави з метою не лише покарання, а відтак, в такому випадку, звільнення особи від відбування покарання, як захід примусу, не забезпечить додержання положень закону про кримінальну відповідальність, його виправлення та перевиховання.

Наведені обставини, у своїй сукупності, свідчать про підвищену суспільну небезпеку обвинуваченого ОСОБА_10 , системний характер його протиправної поведінки, схильність до продовження злочинної діяльності, стійку антисоціальну позицію й небажання стати на шлях виправлення, а відтак, застосування відносно обвинуваченого інституту звільнення від відбування покарання, не призведе до виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, може створити у обвинуваченого хибне уявлення про безкарність. Виходячи із сукупності зазначених обставин, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, суд приходить до переконання, що ОСОБА_10 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, бо вважає це покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним кримінальних правопорушень у майбутньому.

Крім того, враховуючи фактичні обставини справи, характер вчинених кримінальних правопорушень та ступінь їх тяжкості, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 ст.ст.69, 75 КК України.

Крім того, призначення покарання ОСОБА_10 без застосування вимог ст. 75 КК України, буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Питання щодо вирішення речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 370, 371, 373, 374, 392, 393, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_10 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.127, ч.2 ст.127 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 127 КК України в виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.2 ст.127 КК України в виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК Україниза сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 (шість) місяців.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме: 10.12.2020 року.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_10 під вартою з 10.12.2020 року по день набрання вироком законної сили включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно ОСОБА_10 , залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Речові докази: DVD-R диск з відеозаписом допиту малолітнього потерпілого від 19.08.2020 року ОСОБА_11 , DVD-R диск з відеозаписом допиту малолітнього свідка ОСОБА_55 від 19.08.2020 року,зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Київський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1