Справа № 755/6055/23
Провадження №: 1-кп/755/1150/23
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

"11" травня 2023 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 06.02.2023 року за обвинуваченням:

- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Піщана Одеської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з неповною вищою освітою, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, українця, громадянина України, стрільця відділення групи ВЧ НОМЕР_1 , з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 06.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.05.2023 року призначено підготовче судове засідання по вказаному кримінальному провадженню. У підготовчому судовому засіданні вивчивши обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, вислухавши прокурора, який доповів про можливість призначення обвинувального акту до судового розгляду, потерпілого, представника потерпілого обвинувачених та їх захисників, які не заперечували проти призначення, суд вважає, що є достатні підстави для його призначення до судового розгляду з урахуванням наступного. У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 подав письмове клопотання про розгляд справи колегіально у складі трьох суддів. Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним слідчим відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримано вимоги територіальної підсудності, підстав для закриття провадження або повернення обвинувального акту прокуророві не встановлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту у кримінальному проваджені, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 06.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України.

Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч.2 ст.27 КПК України, не встановлено.

Щодо заявленого обвинуваченим клопотання про розгляд справи колегіально судом у складі трьох суддів, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 31 КПК України кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого.

У зв`язку з наведеним, клопотання обвинуваченого про розгляд справи колегіально судом у складі трьох суддів підлягає задоволенню, матеріали справи передати до канцелярії суду для визначення колегіального суду у складі трьох суддів автоматизованою системою документообігу.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Крім того, у судовому засіданні прокурор подав клопотання в порядку п. 4 ч. 2 ст. 315 КПК України, а саме про виклик у судове засідання для допиту свідків, яке підлягає задоволенню.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив та подав клопотання про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту. Прокурор в клопотанні зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватися від суду

В свою чергу зазначив, що у кримінальному провадженні з дотриманням порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що обвинувачений ОСОБА_3 може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому, вказані ризики продовжують існувати та не зменшилися. Зокрема, сторона обвинувачення вважає наявними наступні ризики :

1) п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України - переховуватися від суду. Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, у вчиненні якого він підозрюється, та можливість призначення йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на строк до 13 років з конфіскацією майна. При цьому, існування саме цього ризику, пов`язане у першу чергу із тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , у зв`язку із чим за таких обставин, у разі визнання ОСОБА_3 винуватим в інкримінованому злочині, останній повинен понести виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді без альтернативності та тяжкості покарання, на переконання сторони обвинувачення, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Ризик переховування від правосуддя/слідства слід оцінювати у світлі обставин цього кримінального правопорушення у зв`язку із чим ризик переховуватись залишається досить актуальним, вважаючи на особистість підозрюваного та тяжкість покарання за ч.5 ст.186 КК України, санкція статті якої передбачає покарання від 8 до 13 років позбавлення волі.

Крім цього, внаслідок вчинення кримінального правопорушення завдано матеріальні збитки потерпілій стороні на суму 2 101 694,5 гривень. На час розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, сторона обвинувачення не володіє інформацією про відшкодування збитків потерпілим та виявлення цих коштів правоохоронними органами. На переконання сторони обвинувачення зазначені вище кошти (предмет злочинного посягання) є достатніми ресурсами для існування в умовах ймовірного переховування від органів досудового слідства та/або суду, що посилює цей ризик. Таким чином, з часом цей ризик не зменшився та продовжує існувати.

2) п. 3 ч. 1 ст .177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших обвинувачених. Зокрема, ОСОБА_3 знайомий із потерпілим ОСОБА_7 та володіє інформацією про місце проживання останнього. Вказані обставини, доводять існування реальної можливості обвинуваченого ОСОБА_3 незаконно впливати на потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, шляхом погроз, вмовляння до зміни показань на свою користь.

3) п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, на даний час в кримінальному провадженні не встановлено місцезнаходження грошових коштів, якими відкрито заволоділи підозрювані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та які відповідають ознакам речових доказів згідно ст.98 КПК України. У зв`язку із чим не виключається можливість ОСОБА_3 перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а саме шляхом незаконних дій відносно грошових коштів, що були об`єктом кримінально протиправних дій підозрюваних. На думку сторони обвинувачення, кожен з зазначених ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України є підтвердженим, а тому є достатньо підстав для звернення до суду із обранням найсуворішого запобіжного заходу.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосовано до обвинуваченого ОСОБА_3 оскільки це не буде стримуючим фактором для додержання процесуальних обов`язків зважаючи на тяжкість покарання.

До обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, проте з оточення обвинуваченого вказані особи, які могли би виступати в якості поручителя, відсутні.

Не обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого відкриває можливість переховування останнього від суду та перешкоджанню судовому розгляду у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_3 , та запобігання зазначеним ризикам. У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив застосувати до ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що на досудовому розслідуванні до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання у м. Києві.

Захисник ОСОБА_9 у підготовчому судовому засіданні заявив та подав письмове клопотання (з додатками) про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, за адресою: АДРЕСА_5 , за місцем проживання тестя обвинуваченого, посилаючись на те, що квартира у м. Києві, де він на сьогодні проживає з сім`єю, невелика за площею (тісна), і йому зручно буде відбувати нічний домашній арешт у Київській області, також він зможе працювати у денний час доби. Пояснив, що обвинувачення та ризики передбаченні ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведенні у клопотанні прокурора, є не обґрунтованими та недоведеними. Крім того, обвинувачений є учасником бойових дій, раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, має на утримані малолітню дитину 2010 року народження та матір похилого віку 2 групи інвалідності, офіційно працевлаштований з 03.05.2023 року на посаду водія вантажного автомобіля у ФОП ОСОБА_12 , яка є його дружиною, за місцем реєстрації та проживання характеризується позитивно, бажає працювати, перебуває у добровольчому формуванні територіальної громади. Просив клопотання задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку захисника.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні прокурор заявив та подав клопотання про обрання ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Прокурор в клопотанні зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам переховуватися від суду, запобігання іншим ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

В свою чергу зазначив, що у кримінальному провадженні з дотриманням порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що обвинувачений ОСОБА_4 може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. При цьому, вказані ризики продовжують існувати та не зменшилися. Зокрема, сторона обвинувачення вважає наявними наступні ризики :

1) п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від суду. Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується, та можливість призначення йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на строк до 13 років з конфіскацією майна. При цьому, існування саме цього ризику, пов`язане у першу чергу із тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , у зв`язку із чим за таких обставин, у разі визнання ОСОБА_4 винуватим в інкримінованому злочині, останній повинен понести виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді без альтернативності та тяжкості покарання, на переконання сторони обвинувачення, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Ризик переховування від правосуддя/слідства слід оцінювати у світлі обставин цього кримінального правопорушення у зв`язку із чим ризик переховуватись залишається досить актуальним, вважаючи на особистість обвинуваченого та тяжкість покарання за ч.5 ст.186 КК України, санкція статті якої передбачає покарання від 8 до 13 років позбавлення волі.

Крім цього, внаслідок вчинення кримінального правопорушення завдано матеріальні збитки потерпілій стороні на суму 2 101 694,5 гривень. На час розгляду клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу, сторона обвинувачення не володіє інформацією про відшкодування збитків потерпілим та виявлення цих коштів правоохоронними органами. На переконання сторони обвинувачення зазначені вище кошти (предмет злочинного посягання) є достатніми ресурсами для існування в умовах ймовірного переховування від органів досудового слідства та/або суду, що посилює цей ризик. Таким чином, з часом цей ризик не зменшився та продовжує існувати.

2) п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого обвинуваченого. Станом на день розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання. Потерпілий, свідки, інші обвинувачені в порядку ст.ст. 351, 353, 353 КПК України в судовому засіданні не допитані. А тому враховуючи, що суд сприймає покази безпосередньо, обґрунтований є ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України про можливість незаконно впливати на вказаних осіб.

3) п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, на даний час в кримінальному провадженні не встановлено місцезнаходження грошових коштів, якими відкрито заволоділи обвинувачені внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та які відповідають ознакам речових доказів згідно ст.98 КПК України. У зв`язку із чим не виключається можливість ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а саме шляхом незаконних дій відносно грошових коштів, що були об`єктом кримінально протиправних дій обвинувачених. На думку сторони обвинувачення, кожен з зазначених ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України є підтвердженим, а тому є достатньо підстав для звернення до суду із обранням найсуворішого запобіжного заходу.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосовано до обвинуваченого ОСОБА_4 оскільки це не буде стримуючим фактором для додержання процесуальних обов`язків зважаючи на тяжкість покарання.

До обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення обвинуваченого вказані особи, які могли би виступати в якості поручителя, відсутні.

Не обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого відкриває можливість переховування останнього від суду та перешкоджанню судовому розгляду у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , та запобігання зазначеним ризикам. У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем проживання обвинуваченого. Зазначив, що на досудовому розслідуванні до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за місцем проживання у м. Києві.

Захисник ОСОБА_10 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку захисника.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив та подав клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор в клопотанні зазначив, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених КПК України. У порядку ст. 177 КПК України встановлені ризики, що обвинувачений ОСОБА_5 може ухилитись від виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а саме: - п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України обвинувачений ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість злочину у вчиненні якого він на цей час обвинувачується, може переховуватися від суду. Так, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, у вчиненні якого він обвинувачується, та можливість призначення йому покарання пов`язаного з позбавленням волі на строк до 13 років з конфіскацією майна. При цьому, відносно ОСОБА_5 висунуто обвинувачення в рамках інших кримінальних проваджень, що підтверджується інформацією прокурора Офісу Генерального прокурора про те, що у Солом`янському районному суді м. Києва у кримінальному провадженні № 1- кп/760/1370/22 у справі № 760/6172/21 (ЄРДР №0001376 від 07.10.2017) підтримується публічне обвинувачення відносно ОСОБА_5 за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 359, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 28, ст. 231, ч. 3 ст. 28, ч. 2, ст. 200, ч. 4 ст. 190 КК України. При цьому, існування цього ризику, пов`язане у першу чергу із тяжкістю кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 у зв`язку із чим за таких обставин, у разі визнання ОСОБА_5 винуватим в інкримінованому йому злочині, останній повинен буде понести виключно реальне покарання у виді позбавлення волі. Наведена обставина у виді безальтернативності та тяжкості покарання, на переконання сторони обвинувачення, сама по собі може бути мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Ризик переховування від правосуддя/слідства слід оцінювати у світлі обставин цього кримінального правопорушення та особистої поведінки обвинуваченого (сімейного стану, роботи, місця проживання, засобів до існування) у зв`язку із чим ризик переховуватися залишається досить актуальним, вважаючи на особистість обвинуваченого та тяжкість покарання за ч.5 ст.186 КК України, санкція статті якої передбачає покарання від 8 до 13 років позбавлення волі. В інших кримінальних провадженнях ОСОБА_5 притягується до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 359, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 28, ст. 231, ч. 3 ст. 28, ч. 2, ст. 200, ч. 4 ст. 190 КК України, що не зважаючи на принцип презумпції невинуватості, може свідчити про випадки ймовірної протиправної поведінки, оскільки у кримінальному провадженні № 1-кп /760/1370/22 у справі № 760/6172/21 (ЄРДР №0001376 від 07.10.2017) відсутні остаточні судові рішення, які набули чинності. Зазначене може характеризувати особу, як таку, відносно якої є й інші обґрунтовані підозри у скоєнні інших кримінальних правопорушень. Крім цього, внаслідок вчинення кримінального правопорушення завдано матеріальні збитки потерпілій стороні на суму 2101694,5 грн гривень. На даний час сторона обвинувачення не володіє інформацією про відшкодування збитків потерпілим та виявлення цих коштів правоохоронними органами. На переконання сторони обвинувачення зазначені вище кошти (предмет злочинного посягання) є достатніми ресурсами для існування в умовах ймовірного переховування від органів досудового слідства та/або суду, що посилює цей ризик. Таким чином, з часом вказаний ризик не зменшився та продовжує існувати. - п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілого, свідків, іншого обвинуваченого. Обвинуваченому ОСОБА_5 відомі персональні дані (анкетні дані, місце проживання) потерпілого ОСОБА_7 , свідків, інших підозрюваних, що може свідчити про реальну можливість ОСОБА_5 незаконно впливати на вказаних осіб з метою уникнення кримінальної відповідальності. Вказані обставини, доводять існування реальної можливості обвинуваченого ОСОБА_5 незаконно впливати на вказаних осіб у вказаному кримінальному провадженні, шляхом погроз, вмовляння до зміни показань на свою користь. Станом на день розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, кримінальне провадження перебуває на стадії підготовчого судового засідання. Потерпілі та свідки в порядку ст. ст. 352, 353 КПК України в судовому засіданні не допитані. А тому враховуючи, що суд сприймає покази безпосередньо, обґрунтований є ризик, передбачений ч.1 ст.177 КПК України можливість незаконно впливати на потерпілих, свідків, інших обвинувачених; - п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. На даний час в кримінальному провадженні не встановлено місцезнаходження грошових коштів, якими відкрито заволоділи обвинувачені внаслідок вчинення кримінального правопорушення, та які відповідають ознакам речових доказів згідно ст.98 КПК України. У зв`язку із чим не виключається можливість ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадження іншим шляхом, а саме шляхом незаконних дій відносно грошових коштів, що були об`єктом кримінально протиправних дій обвинувачених; - п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 не має постійного джерела доходів, не працює та не надає інформацію про джерелах доходів, тому можливо прийти до висновку, що грошові кошти утримує протиправних шляхом. Даний ризик знаходить своє підтвердження з урахуванням інформації про притягнення раніше ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, а саме раніше судимий: 01.03.2002 Шевченківським районним судом м. Києва за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу 510 грн.; - 04.11.2003 Оболонським районним судом м. Києва за вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком два роки; 28.03.2005 Дніпровським районним судом м. Києва за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнений 08.12.2008 по відбуттю строку покарання; 13.03.2021 направлено до Солом`янського районного суду м. Києва обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 за вчинення злочинів передбачених ч. 3 ст. 359, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 361, ч. 3 ст. 28, ст. 231, ч. 3 ст. 28, ч. 2, ст. 200, ч. 4 ст. 190 КК України. На думку сторони обвинувачення, кожен з зазначених ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України є підтвердженим, а тому є достатньо підстав для звернення до суду із обранням найсуворішого запобіжного заходу. Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання не може бути застосовано до обвинуваченого ОСОБА_5 оскільки це не буде стримуючим фактором для додержання процесуальних обов`язків зважаючи на тяжкість покарання. До обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у виді особистої поруки не можливо застосувати у зв`язку з тим, що відповідно до ч. 1 ст. 180 КПК України особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважатиме такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, проте з оточення обвинуваченого вказані особи, які могли би виступати в якості поручителя, відсутні. Також до обвинуваченого ОСОБА_5 не може бути застосований запобіжний захід у виді домашнього арешту у зв`язку з тим, що така міра обмеження особистої свободи буде не дієвою, оскільки ОСОБА_5 може незаконно впливати на потерпілого, свідків або іншого обвинуваченого.

Враховуючи викладене, менш суворі запобіжні заходи будуть не достатніми для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 , та запобігання зазначеним ризикам. У підготовчому судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що на досудовому розслідуванні до обвинуваченого було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який він виконує.

Захисник ОСОБА_11 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що ризики, передбаченні ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведенні у клопотанні прокурора, є не обґрунтованими та недоведеними. Зазначив, що обвинувачений є раніше не судимим, оскільки судимість погашена; має на утриманні сина; добросовісно виконує свої обов`язки з приводу розгляду обвинувального акту в Солом`янському районному суді м. Києва; має тяжку хворобу, яка не підлягає розголошенню та потребує лікування; має постійне місце проживання у м. Києві. Зазначив, що два інші обвинувачені у цьому кримінальному провадженні знаходяться на домашньому арешті, а тільки ОСОБА_5 необгрунтовано тримається під вартою, хоча обвинувачення висунуте проти них трьох є однакове. У зв`язку з наведеним, просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Крім того, захисником було надано суду підтверджуючі документи з приводу хвороби ОСОБА_5 та інші характеризуючі особу документи.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав думку захисника. Зазначив, що має невиліковну хворобу, лікування у слідчому ізоляторі є недостатнім для його здоров`я, потребує належного медичного піклування. Крім того, запевнив, що свої обов`язки як обвинуваченого не порушуватиме. Повідомив, що проживає з матір`ю, яка буде піклуватися про нього. Просив змінити запобіжний захід на домашній арешт за місцем проживання.

Дослідивши матеріали трьох клопотань про застосування запобіжних заходів, заслухавши думку прокурора, обвинувачених та їх захисників, суддя приходить до наступного.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України. Під обґрунтованою підозрою на стадії судового розгляду суд розуміє існування фактів та інформації, які здатні переконати неупередженого спостерігача в тому, що певна особа (група осіб) могла вчинити злочин, у такому випадку наявні докази об`єктивно пов`язують цю особу (групу осіб) із певним злочином. При цьому, критерій обґрунтованості підозри зовсім не вимагає того, щоб ці докази були достатніми для того, щоб визнати особу винуватою та забезпечити її засудження, але мають бути достатніми (вагомими) для того, щоб виправдати подальше існування заходів забезпечення судового розгляду. Такий стандарт доказування є найнижчим і не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою злочину. Як вбачається з розділів І, ІІ реєстру матеріалів досудового розслідування №0000512 обґрунтованість підозри ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на стадії судового розгляду у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, ґрунтується на: протоколах допиту потерпілих від 06.02.2023 року, 07.02.2023 року; протоколах додаткових допитів потерпілих від 07.02.203 року, 10.04.2023 року; протоколах допиту свідків від 06.02.2023 року, 07.02.2023 року, 10.02.2023 року, 14.02.2023 року, 16.03.2023 року, 19.04.2023 року; протоколах додаткових допитів свідків від 06.02.2023 року; протоколах пред`явлення для впізнання від 13.03.2023 року; протоколах огляду місця події від 06.02.2023 року, 07.02.2023 року; протоколах огляду речей від 17.02.2023 року, 22.02.2023 року, 06.04.2023 року; протоколі огляду звукозапису від 12.04.2023 року; протоколах огляду відеозаписів від 07.02.2023 року, 16.03.2023 року, 22.03.2023 року; протоколах обшуків від 06.02.2023 року, 07.02.2023 року, 09.02.2023 року; протоколах проведення слідчих експериментів від 05.04.2023 року, 10.04.2023 року; протоколах допиту підозрюваних від 07.02.2023 року, 21.03.2023 року, 22.03.2023 року, 27.03.2023 року; протоколі прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 06.02.2023 року; постановах про призначення експертиз від 07.02.2023 року, 10.02.2023 року, 20.02.2023 року, 21.02.2023 року, 22.02.2023 року, 17.03.2023 року, 30.03.2023 року; повідомленнями про підозру від 07.02.2023 року; повідомленнями про зміну підозри від 19.04.2023 року; постановами про визнання та приєднання речових доказів від 06.02.2023 року, 07.02.2023 року, 09.02.2023 року, 15.03.2023 року, 16.03.2023 року. Перелік вище зазначених матеріалів, а також виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, зазначений в обвинувальному акті, на даний момент, у своїй сукупності є вагомим та здатен переконати неупередженого спостерігача у тому, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 могли вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 186 КК України. При цьому, суд не вдається у тонкощі кримінально-правової кваліфікації та вирішення питання доведеності їх вини, оскільки дослідження зібраних стороною доказів, у разі призначення даного обвинувального акта, здійснюватиметься під час судового розгляду - у судовому засіданні, а їх оцінка - в нарадчій кімнаті.

Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим ОСОБА_3 покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке. Суд вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_3 , будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від суду, оскільки ним можливо вчинено особливо тяжкий злочини, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 13 років з конфіскацією майна. Тому даний ризик є цілком реальним. Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що згідно чинного законодавства суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. А тому, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 та обставини його вчинення, ризик впливу останнього на свідків та потерпілих, як вмовлянням, підкупом, так і іншими незаконними способами, є досить реальним.

Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано і ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що органом досудового розслідування на даний час не встановлено місцезнаходження грошових коштів, якими відкрито заволоділи обвинувачені внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку із чим не виключається можливість ОСОБА_3 перешкоджати кримінальному провадження іншим шляхом, а саме шляхом незаконних дій відносно грошових коштів, що були об`єктом кримінально-протиправних дій обвинувачених.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_3 , відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків в місці його постійного проживання, майновий стан обвинуваченого, наявність постійного місця проживання, відсутність судимості, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у вчинених кримінального правопорушення, а також на конкретні обставини кримінального провадження та його особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Обвинувачений ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, може ухилятися від суду, впливати на свідків, потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Доводи сторони захисту про необгрунтованість ризиків у клопотанні не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Клопотання захисника ОСОБА_3 - ОСОБА_9 про застосування до обвинуваченого домашнього арешту у нічний час доби за адресою: АДРЕСА_5 , є необгрунтованим. Суд вважає, що обрання такого запобіжного заходу як нічного домашнього арешту за межами м. Києва не забезпечить в повній мірі належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Крім того, стороною захисту не додано згоду власника житла на виконання даного запобіжного заходу. При цьому суд враховує, що на досудовому розслідуванні ОСОБА_3 виконував запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем свого постійного проживання та реєстрації у АДРЕСА_1 , де проживає зі своєю сім`єю. Доказів того, що на час вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу обвинувачений ОСОБА_3 позбавлений можливості виконувати запобіжний захід за місцем реєстрації та проживання в м. Києві та виникли обставини, що вказують на необхідність у виконанні запобіжного заходу за адресою проживання родичів дружини в Київській області, суду не надано. Тому підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_9 немає.

Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_3 , запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем реєстрації та проживання в м. Києві, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке. Суд вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_14 , будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від суду, оскільки ним ймовірно вчинено особливо тяжкий злочини, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 13 років з конфіскацією майна. Тому даний ризик є цілком реальним. Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що згідно чинного законодавства суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. А тому, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 та обставини його вчинення, ризик впливу останнього на свідків та потерпілих, як вмовлянням, підкупом, так і іншими незаконними способами є досить реальним.

Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано і ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що органом досудового розслідування на даний час не встановлено місцезнаходження грошових коштів, якими відкрито заволоділи обвинувачені внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку із чим не виключається можливість ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадження іншим шляхом, а саме шляхом незаконних дій відносно грошових коштів, що були об`єктом кримінально протиправних дій обвинувачених.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 , відповідно до ст. 178 КПК України, суд враховує, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі доведеності його вини в інкримінованому злочині, його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан обвинуваченого, є військовослужбовцем, наявність постійного місця проживання, відсутність судимості, розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд вважає, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, наявні, з огляду на специфіку кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчинених кримінального правопорушення, а також на конкретні обставини кримінального провадження та його особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, яке, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, може ухилятися від суду, впливати на свідків, потерпілих та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи наведене, суд на даному етапі розгляду обвинувального акту, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Щодо обґрунтованості ризиків неналежного виконання обвинуваченим ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків, то слід зазначити таке. Суд вважає обґрунтованим стороною обвинувачення ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , будучи обізнаним з санкцією статті, яка йому інкримінується, може переховуватись від суду, оскільки ним ймовірно вчинено особливо тяжкий злочини, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 13 років з конфіскацією майна. Тому даний ризик є цілком реальним. Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано і ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що згідно чинного законодавства суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. А тому, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 та обставини його вчинення, ризик впливу останнього на свідків та потерпілих, як вмовлянням, підкупом, так і іншими незаконними способами є досить реальним. Суд вважає, що стороною обвинувачення обґрунтовано і ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зважаючи на те, що органом досудового розслідування на даний час не встановлено місцезнаходження грошових коштів, якими відкрито заволоділи обвинувачені внаслідок вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку із чим не виключається можливість ОСОБА_5 перешкоджати кримінальному провадження іншим шляхом, а саме шляхом незаконних дій відносно грошових коштів, що були об`єктом кримінально протиправних дій обвинувачених. Крім того, суд вважає, що стороною обвинувачення не обґрунтовано ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки обвинувачений в силу ст. 89 КК України не судимий, щодо перебування на розгляді кримінального провадження щодо ОСОБА_5 в Солом`янському районному суді міста Києва, то суд чітко дотримується презумпції невинуватості особи, закріплену в ст. 17 КПК України, оскільки, на час розгляду клопотання про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, вину особи не доведено відповідно до закону і не встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, відповідно до ст. 178 КПК України слідчий суддя на підставі наданих матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим - позбавлення волі на строк від восьми до тринадцяти років з конфіскацією майна; вік та стан здоров`я обвинуваченого на час розгляду клопотання, має хронічну, потенційно небезпечну для життя хворобу; міцність соціальних зв`язків - має на утриманні сина; репутацію обвинуваченого - в силу 89 КК України раніше не судимий; майновий стан; відсутність офіційного місця роботи. Такі обставини дають підстави суду застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений у клопотанні. Так, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце реєстрації та проживання за адресою: АДРЕСА_4 . Квартира належить матері - ОСОБА_15 , з якою він проживає. За таких обставин, на підставі викладеного, суд вважає, що покурором в клопотанні та в судовому засіданні належним чином не доведено підстави необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , а тому клопотання задоволенню не підлягає. При цьому слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити клопотання захисника та застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який на даний час забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченому та виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків. Крім того, одночасно з цим, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_5 відповідні обов`язки згідно з положеннями ч. 5 ст. 194 КПК України. Також до Дніпровського районного суду м. Києва, разом з обвинувальним актом, від потерпілого ОСОБА_7 надійшов цивільний позов в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України. У підготовчому судовому засіданні потерпілий підтримав свій цивільний позов, просив його прийняти. Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти прийняття даного цивільного позову. Захисники у підготовчому судовому засіданні заперечували проти прийняття даного цивільного позову, оскільки він складений з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України та позивач не сплатив судовий збір за вимогу про відшкодування моральної шкоди. Обвинуваченні у підготовчому судовому засіданні підтримали думку своїх захисників. Вислухавши думку прокурора, потерпілого, обвинувачених та їх захисників ознайомившись з цивільним позовом, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Згідно ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно із ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Разом з тим, зміст цивільного позову ОСОБА_7 не містить найменування суду першої інстанції, до якого подається заява, таданих реєстраційного номеру облікової картки платника податків за його наявності або номер і серію паспорта відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , якщо такі відомі позивачу, про що має бути зазначено у позовній заяві. Крім того, у матеріалах заяви відсутнє підтвердження того, що позивачем не подано будь-якого іншого позову (позовів), не залежно від його (їх) підсудності, до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Відповідно до п. 6 та п. 7 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява, серед іншого, повинна містити: відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язків досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися. Разом з тим, зміст позовної заяви та долучені до заяви матеріали не містять викладення обставин та доказів вжиття позивачем досудового урегулювання спору, шляхом звернення до відповідача у досудовому порядку із вимогами про відшкодування завданої позивачу шкоди та доказів вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви. Крім того, згідно положення ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Так, відповідно до положень ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Разом з тим, в порушення вищенаведених норм процесуального законодавства України позивачем не зазначено про наявність у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, що є порушенням п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України. Разом з тим, в порушення п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Згідно положення ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. Однак, в порушення вищенаведеного положення Кодексу, зміст позовної заяви не містить зазначення підстав звільнення позивача від сплати судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. Однак, дану вимогу позивачем не виконано. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Вказані недоліки підлягають виправленню позивачем до початку судового розгляду. Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 183, 194, 314-318, 369-372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000512 від 06.02.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 186 КК України, до розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Пластова, 3, каб. 11 на 18 травня 2023 року о 14 год. 00 хв.

Справу розглядати відповідно до вимог ст. 31 КПК України колегіально судом у складі трьох суддів.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про виклик у судове засідання для допиту свідків -задовольнити. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, залишити без руху та надати строк для усунення недоліків до початку судового розгляду, тобто до 18.05.2023 року.

У разі невиконання ухвали суду до 18.05.2023 року цивільний позов вважати неподаним та повернути ОСОБА_7 .

У задоволені клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_3 - адвоката ОСОБА_9 про застосування до ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час - відмовити. Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ, у межах 60 днів, тобто до 07 липня 2023 року включно, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки: не відлучатись за межі міста Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та обвинуваченими у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 .

Клопотання прокурора про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в період часу з 22 год 00 хв до 05 год 00 хв наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ,у межах 60 днів, тобто до 07 липня 2023 року включно, за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язати ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки: не відлучатись за межі міста Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та обвинуваченими у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 .

У задоволенні клопотання прокурора про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_11 про застосування до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ, у межах 60 днів, тобто до 07 липня 2023 року включно, за адресою: АДРЕСА_4 .

Зобов`язати ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки: не відлучатись за межі міста Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування із потерпілими, свідками та обвинуваченими у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з-під варти в залі суду.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання обвинуваченого та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_6 .

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити прокурору, обвинуваченим та їх захисникам негайно після її оголошення та довести до відома виконавців. Будь-які твердження чи заяви обвинувачених, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення їх винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вони обвинувачуються, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала судді в частинні застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошено 15 травня 2023 року о 09 годині 20 хвилин.

Суддя ОСОБА_1