04.06.2023 Справа № 756/3680/23
Унікальний № 756/3680/23
Провадження № 1-кп/756/1099/23
УХВАЛА

Іменем України

04 червня 2023 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5

в ході проведення засідання у кримінальному провадженні № 0000860 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого:

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК України.

Під час судового засідання прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, з визначенням обвинуваченому застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на обґрунтованість висунутого особі обвинувачення, на існування ризиків у кримінальному провадженні, та на неможливість запобігти існуючим ризикам застосуванням до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_3 заперечив проти продовження йому тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_5 заперечив проти клопотання прокурора, заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу на особисту поруку батьків обвинуваченого, зазначив про незадовільний стан здоров`я обвинуваченого.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані письмові документи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочину пов`язаних з обігом наркотиків, які кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 310 КК.

Із клопотання прокурора та доданих до нього документів встановлено, що 26.09.2022 року обвинувачений був затриманий в порядку ст. 208 КПК України. Ухвалою слідчого судді від 29.09.2022 року до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів. При обранні такого запобіжного заходу слідчий суддя виходив із наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

В подальшому запобіжний захід продовжувався, строк дії спливає 14.07.2023 р.

Суддя вважає, що наявна обґрунтована підозра щодо вчинення ОСОБА_3 тяжкого і особливо тяжкого злочину пов`язаного з обігом наркотиків. При цьому, на цій стадії суд не вирішує питання доведеності винуватості.

З огляду на прецеденту практику Європейського суду з прав людини, суд оцінює заявлені стороною обвинувачення ризики, виходячи не тільки із тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється особа, а в сукупності з іншими обставинами, якими підтверджується наявність відповідної небезпеки.

Так, аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суддя приймає до уваги, що він офіційно не був працевлаштований, не має судимості, не одружений, дітей не має, не має постійного місця проживання.

Також, як пояснював сам обвинувачений, він особисто знайомий зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Виходячи із тяжкості злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_3 у сукупності із наведеними даними про його особистість, суддя вважає наявними наступні ризики: перебуваючи на волі, обвинувачений, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винуватим, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), а також може незаконно впливати на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Також, суддя приходить до висновку про доведеність прокурором того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання не є достатнім для гарантування поведінки обвинуваченого виходячи із встановлених судом ризиків, тяжкості кримінального правопорушення і його наслідків.

Надаючи оцінку клопотанню захисника про застосування до обвинуваченого особистої поруки, суд зазначає, що подано заяви від ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , про взяття обвинуваченого на поруки.

Відповідно до ст. 180 КПК України, особиста порука полягає у наданні особами, яких слідчий суддя, суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу. Кількість поручителів визначає слідчий суддя, суд, який обирає запобіжний захід. Наявність одного поручителя може бути визнано достатньою лише в тому разі, коли ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру.

Водночас, суду не надані докази, які би підтверджували репутацію поручителів, як таку, що заслуговує на довіру. Крім того, в судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не змогли пояснити, чому вважають, що здатні забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. Водночас пояснили, що з сином востаннє нормально спілкувались, коли він проживав з ними - 7 років тому, потім син не хотів спілкуватись.

Як зазначав раніше сам обвинувачений, за місцем реєстрації він давно не мешкає, відомості про осіб, які проживають за відповідною адресою і про право власності на житло у суду відсутні, у зв`язку з чим неможливо призначити обвинуваченому домашній арешт.

Водночас, хоча положення статті 183 КПК України дають суду право не призначати розмір застави у цьому випадку, враховуючи клопотання прокурора, суд вважає можливим визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави в мінімальному розмірі, передбаченому законом для тяжкості злочину, у якому обвинувачується особа, а саме в сумі 214 720,00 грн. Підстав для призначення застави у меншому розмірі, ніж передбачений законом мінімальний розмір, суду не надано.

Стосовно доводів захисника про стан здоров`я обвинуваченого, суд як і раніше зазначає, що у обвинуваченого дійсно є ряд захворювань, проте у наданій довідці вказано, що стан його здоров`я стабільний і йому призначене лікування. Інших доказів про стан здоров`я обвинуваченого не надано.

З огляду на встановлені ризики, які не перестали існувати, на обґрунтованість підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, суддя вважає що клопотання прокурора слід задовольнити. Досягнення завдань у даному кримінальному провадженні виправдовує подальше втручання у право обвинуваченого на свободу.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 197, 369, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити, в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 01 вересня 2023 включно.

Визначити обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 214720 грн. 00 коп., у разі внесення якої звільнити ОСОБА_3 з-під варти.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави звільнити обвинуваченого з-під варти та покласти на нього такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

3) не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання свій паспорт, який дає право виїзду з України.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити по 27.05.2023 включно.

У разі внесення застави заставодавцем покласти на нього обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого і його явки за викликом суду.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1