Справа №991/4478/23
Провадження №11-сс/991/392/23
Суддя 1 інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2023 року місто Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 ,

особа, яка подала скаргу, ОСОБА_6 та прокурор не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 травня 2023 року про повернення скарги на бездіяльність уповноваженої особи НАБ України щодо невнесення відомостей до ЄРДР,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 травня 2023 року повернуто скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи НАБ України щодо невнесення відомостей до ЄРДР. Підставами прийняття рішення слідчим суддею зазначено, що скарга ОСОБА_6 за заявою про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.191, ч.2 ст.366 КК України, не підсудна Вищому антикорупційному суду згідно ч.1 ст.33-1 КПК України, так як відсутні умови, передбачені п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України.

25 травня 2023 року до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 , в якій вона просить ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 травня 2023 року скасувати та постановити нову, якою матеріали за її скаргою повернути до Вищого антикорупційного суду для розгляду по суті в порядку ст.304-307 КПК України в іншому складі суду. Вважає, що слідчим суддею допущено істотні порушення вимог КПК України, зокрема неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, порушення правил підслідності. Зазначає, що відповідно до ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані прийняти та зареєструвати заяву чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а відмова у здійсненні цих дій не допускається. Враховуючи, що злочини, зазначені в її заяві, виявлені в межах кримінального провадження №0000842 від 25 вересня 2019 року, яке розслідується детективами НАБ України, їх реєстрація, повинна бути здійснена саме детективом НАБ України. На її думку, у випадку розгляду скарг на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя зобов`язаний перевірити саме виконання вимог ст.214 КПК України, не вдаючись в оцінку відповідності повідомлення про злочин всім критеріям підслідності, визначеним п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України, оскільки кримінальне провадження ще не розпочато. Крім того, у заяві вказується про вчинення кримінальних правопорушень у співучасті з іншими особами, тому, з урахуванням положень пункту 20-2 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, загалом по такій скарзі має здійснюватися судовий контроль Вищим антикорупційним судом. Також зазначає, що норми національного законодавства та міжнародного права вказують на можливість звернення до суду для захисту порушених прав та інтересів осіб, і таке право не може бути обмежене.

У судовому засіданні представник особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 , апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, надавши пояснення, які відповідають доводам апеляційної скарги.

Особа, яка подала скаргу, ОСОБА_6 та прокурор у судове засідання не з`явилися, про причини неявки не повідомили. Неявка учасників судового провадження, які повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином, відповідно до приписів ч.4 ст.405 КПК України не перешкоджає проведенню апеляційного розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, представника особи, яка подала скаргу, ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, слідчий суддя Вищого антикорупційного суду дотримався в повній мірі зазначених вимог закону.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст.303 КПК України.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави (ч.1 ст.306 КПК України).

Згідно з п.2 ч.2 ст.304 КПК України у випадку, якщо буде встановлено, що подана скарга не підлягає розгляду в цьому суді, вона повертається особі, яка її подала.

Відповідно до ч.1 ст.33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст.45 КК України, ст.206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України. Згідно примітки до ст.45 КК України, корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до КК вважаються кримінальні правопорушення, передбачені ст.191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені ст.210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 КК України.

Згідно з п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України умовами підсудності кримінальних правопорушень, визначених у ст.33-1 КПК України, Вищому антикорупційному суду, визначено: 1) наявність спеціального суб`єкту злочину, згідно переліку, наведеному в п.1 ч.5 ст.216 КПК України; 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого ст.354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 КК України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених ст.191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 КК України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків) та 3) кримінальне правопорушення, передбачене ст.369, ч.1 ст.369-2 КК України, вчинено щодо службової особи, визначеної у ч.4 ст.18 КК України або у п.1 цієї частини.

Отже, підсудність Вищого антикорупційного суду встановлена статтею 33-1 КПК України наявна за умов, передбачених п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.33-1 КПК України слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті.

У зв`язку з чим, при розгляді скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, слідчий суддя має право перевіряти заяву та скаргу на предмет відповідності критеріям підсудності, визначеним п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України. Однак, наявність таких умов у даному випадку судом не встановлена.

Як вбачається з матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 15 травня 2023 року звернулась до НАБ України із заявою про можливе вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України - заволодіння у 2018 році службовими особами ТОВ «БК «Укрбудмонтаж» шляхом зловживання службовим становищем чужим майном в особливо великому розмірі, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у сумі 55 мільйонів гривень, які начебто, були виплачені їй у якості дивідендів за результатами діяльності ТОВ «БК «Укрбудмонтаж», та вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.366 КК України, - службового підроблення службовими особами ТОВ «БК «Укрбудмонтаж», що спричинило тяжкі наслідки.

Разом з тим, ОСОБА_6 не зазначено у заяві умови, передбачені п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України. Не наведено у заяві і жодних даних щодо вчинення кримінальних правопорушень у співучасті з іншими особами, зазначеними у п.1 ч.5 ст.216 КПК України, зокрема, ОСОБА_8 та особами щодо яких здійснюється досудове розслідування детективами НАБ України у кримінальному провадженні №0000842 від 25 вересня 2019 року.

Щодо посилань у скарзі та заяві на розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч.5 ст.191 КК України, що відповідає вимогам п.2 ч.5 ст.216 КПК України, то з відкритих джерел вбачається, що у статутному капіталі ТОВ «БК «Укрбудмонтаж» відсутня частка державної або комунальної власності, що є однією з умов визначення підсудності скарги, у разі вчинення кримінального правопорушення службовою особою суб`єкта господарювання, зокрема, у такому випадку розмір частки державної або комунальної власності у статутному капіталі має перевищувати 50 відсотків. Отже, відсутня й умова, передбачена п.2 ч.5 ст.216 КПК України.

Також в скарзі й заяві про злочин не зазначено відомостей щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.369 чи ч.1 ст.369-2 КК України, тобто відсутня й умова підсудності, передбачена п.3 ч.5 ст.216 КПК України.

За таких обставин та, враховуючи вимоги п.2 ч.2 ст.304 КПК України, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді Вищого антикорупційного суду про те, що скарга ОСОБА_6 не підсудна Вищому антикорупційному суду.

Щодо посилань ОСОБА_6 на положення пункту 20-2 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, відповідно до якого у разі об`єднання в одному провадженні матеріалів досудових розслідувань щодо декількох осіб, підозрюваних у вчиненні одного кримінального правопорушення, або щодо однієї особи, підозрюваної у вчиненні кількох кримінальних правопорушень, серед яких є кримінальні провадження, підсудні Вищому антикорупційному суду, судове провадження здійснює Вищий антикорупційний суд, якщо виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження, які не віднесені до підсудності цього суду, може негативно вплинути на повноту судового розгляду, то на думку колегії суддів, вони є необґрунтованими. У даному випадку дані за заявою до ЄРДР не внесені, з іншими кримінальними провадження, підсудними Вищому антикорупційному суду, не об`єднані, а отже і відсутні підстави для визначення підсудності скарги за Вищим антикорупційним судом. Питання об`єднання кримінальних проваджень у яких здійснюється досудове розслідування вирішується прокурором, а не слідчим суддею.

При цьому, відмова у прийнятті скарги та її повернення у зв`язку з не підсудністю Вищому антикорупційному суді, не може сприйматись як обмеження доступу до правосуддя. Так, у рішенні Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України», зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Згідно з ч.3 ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Оскільки колегією судів встановлено, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст.45 КК України, ст.33-1, 216, 303, 309, 376, 392, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 23 травня 2023 року про повернення скарги на бездіяльність уповноваженої особи НАБ України щодо невнесення відомостей до ЄРДР залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4