Справа №583/1407/17 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/18/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - продовження строків тримання під вартою
УХВАЛА

Іменем України

24 липня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 583/1407/17 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.11.2021 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

установила:

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якої застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави в межах 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, оскільки висновки слідчого судді щодо необхідності продовження найсуворішого запобіжного заходу є необґрунтованими, не наведено мотивів неврахування доводів сторони захисту щодо поданого клопотання, зібрані органом досудового розслідування докази не підтверджують причетність його підзахисного до вчинення кримінальних правопорушень, ризики є недоведеними, а сама лише тяжкість кримінального правопорушення не може бути вирішальною підставою для продовження тримання під вартою.

01.11.2021 до Охтирського міськрайонного суду Сумської області із клопотанням про продовження запобіжного заходу, погодженим прокурором Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся старший слідчий Охтирського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_10 , яке обгрунтував тим, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п. 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК, і на теперішній час триває ознайомлення сторін з матеріалами кримінального провадження.

Зважаючи на те, що завершити досудове розслідування щодо ОСОБА_8 не є можливим, ризики, які існували під час обрання запобіжного заходу, передбачені у п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК, існують та не зменшилися, запобігти цим ризикам шляхом засування більш м`яких запобіжних заходів неможливо, тому слідчий просив продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.11.2021 продовжено строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_8 . Своє рішення слідчий суддя умотивував тим, що пред`явлена підозра є обгрунтованою, ризики, заявлені слідчим продовжують існувати та не зменшилися, наявні об`єктивні обставини, які не дають можливості завершити досудове розслідування, а підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою не встановлено.

Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду, учасники кримінального провадження в судове засідання не з`явились, від захисника ОСОБА_11 надійшла письмова заява про розгляд апеляційної скарги у його та ОСОБА_8 відсутність, від прокурора ОСОБА_12 також надійшла заява про розгляд провадження без її участі, тому колегія суддів вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність сторін кримінального провадження, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого рішення слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши клопотання, слідчий суддя суду першої інстанції дійшов правильного висновку про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а не застосування будь-якого іншого, більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого у ч. 1 ст. 176 КПК, та дотримався вимог ст. 176, 177, 178, 183 і 194 КПК, з`ясував і дослідив всі ті обставини, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість як застосування запобіжного заходу у виді тримання особи під вартою, так і підстав для його продовження, а саме наявність у органу досудового розслідування щодо ОСОБА_8 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, п. 11 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, п. 9, 11, 13 ч. 2 ст. 115 КК, існування ризиків, передбачених п. 1-4 ст. 177 КПК, на які вказував слідчий у своєму клопотанні, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам.

Зокрема, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачене покарання у виді позбавлення волі від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, існують реальні ризики того, що останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином і застосування до нього більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання визначеним в ухвалі слідчого судді ризиків.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджується сукупністю наданих стороною обвинувачення доказів (п. 1 ч. 1 ст. 178, ч. 1 ст. 194 КПК), а будь-які докази, які б викликали сумніви в обґрунтованості підозри на цій стадії процесу у кримінальному провадженні відсутні. При встановленні факту наявності обґрунтованої підозри колегія суддів також враховує і усталену судову практику з цього питання ЄСПЛ, який у своїх численних рішеннях (зокрема від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine, п. 175) і від 20.03.1997 у справі «Луканов проти Болгарії» (Lukanov v. Bulgaria) визначив, що слідчий суддя, оцінюючи докази на предмет доведеності обставин, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо «існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення». «Факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу» («Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» (John Murray v. the United Kingdom), рішення від 28.10.1994, заява № 14310/88).

Таким чином, на момент розгляду клопотання слідчого про продовження тримання під вартою ОСОБА_8 докази для визнання підозри обґрунтованою є достатніми. При цьому, незважаючи на те, що на стадії застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний дослідити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК, а також встановити, чи доводять надані стороною обвинувачення докази наявність обставин, зазначених в ч. 1 ст. 194 КПК, але в той же час цей же слідчий суддя позбавлений процесуальної можливості встановлювати будь-які обставини вчинення злочину та давати безпосередньо оцінку доказам його вчинення.

Крім того, слід зазначити, що слідчим суддею вірно враховано, що у кримінальному провадженні прокурором визнано зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акту та повідомлено сторони про відкриття матеріалів досудового розслідування, а тому доводи захисника про непричетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому злочинів не заслуговують на увагу.

Посилання захисника на недоведеність продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, колегією суддів не може бути узято до уваги, оскільки воно суперечить матеріалам кримінального провадження і не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду. При цьому колегія суддів вважає, що слідчий суддя ухвалив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими кримінальний процесуальний закон пов`язує можливість продовження такого запобіжного заходу як тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження ув`язнення ОСОБА_8 , колегія суддів також враховує і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи. При цьому згідно ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також судової практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою; суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Колегія суддів вважає, що застосування до ОСОБА_8 іншого, менш суворого виду запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, як про це ставить питання захисник у своїй апеляційній скарзі, не буде достатнім для запобігання встановленим ризикам. При цьому не встановлено істотних порушень положень КПК при розгляді слідчим суддею суду першої інстанції питання щодо продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які б були безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали (п. 3 ч. 1 ст. 409, ч. 2 ст. 412 КПК).

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, внаслідок чого вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга захисника - без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 419 і 422 КПК України,

постановила:

Ухвалу слідчого судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.11.2021 відносно ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4