Справа № 702/542/23
Провадження № 1-кп/702/96/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.08.2023 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастинище Черкаської обл. кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000869 від 02.06.2023 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Монастирище, Уманського району, Черкаської області, громадянки України, не працює, одруженої, має на утриманні трьох малолітніх дітей, має середню освіту, раніше не судимої, зареєстрована по АДРЕСА_1 , фактично проживаюча по АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357, ч.3 ст. 357 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

16.05.2023 близько 23 год. 30 хв., обвинувачена ОСОБА_4 перебувала в кімнаті № 214, за місцем проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_3 , де останні спільно проводили час та спілкувалися. В цей же час, коли ОСОБА_5 вийшов із кімнати, ОСОБА_4 вирішила викрасти його рюкзак із усім майном яке знаходилось у середині. Реалізуючи свій умисел, спрямований на особисте збагачення за рахунок чужої власності, ОСОБА_4 в умовах та у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України № 2119-IX від 15.03.2022, Указом Президента України від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України № 2212-IX від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-ІХ від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України №2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-ІХ від 02.05.2023, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливою метою викрадення чужого майна та використання його в особистих цілях, таємно, здійснила крадіжку рюкзака кольору хакі, який не становить матеріальної цінності та грошових готівкових коштів в сумі 1000 гривень котрі знаходились в ньому, тим самим спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на суму 1000 гривень 00 копійок.

Крім того обвинувачена ОСОБА_4 16.05.2023 близько 23 год. 30 хв., перебуваючи у кімнаті № 214, за місцем проживання ОСОБА_5 по

АДРЕСА_3 , за відсутності ОСОБА_5 , який вийшов із вказаної кімнати, відкривши рюкзак кольору хакі та виявила у ньому банківську картку АТ КБ «ПриватБанк»№ НОМЕР_1 належну ОСОБА_5 , яку вирішила викрасти. В цей же час, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на викрадення офіційного документу, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, з метою подальшого обернення грошових коштів наявних на картці на свою користь, здійснила крадіжку банківської картки АТ КБ «ПриватБанк»№ НОМЕР_1 належну ОСОБА_5 , яка згідно п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», п. 1.27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Крім того обвинувачена ОСОБА_4 , 16.05.2023 близько 23 год. 30 хв., перебуваючи у кімнаті № 214, за місцем проживання ОСОБА_5 по

АДРЕСА_3 , за відсутності ОСОБА_5 , який вийшов із вказаної кімнати, відкривши рюкзак кольору хакі, виявила у ньому паспорт громадянина України виданий на ім`я ОСОБА_5 , який вирішила викрасти. В цей же час ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, маючи умисел, спрямований на таємне заволодіння паспортом громадянина України, усвідомлюючи те, що паспорт є важливим особистим документом, в особистих інтересах, шляхом вільного доступу заволоділа паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 виданим 22 грудня 2006 року Савранським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 підтвердила обставини вчинених нею кримінальних правопорушень викладених в обвинувальному акті, які не оспорювала. Свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, що їй інкриміновано, визнала повністю, у скоєному розкаялась.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності, просив міру покарання визначити на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачена просила визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України.

Суд вислухавши думку прокурора, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не заперечуються відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідження матеріалів, які характеризують її особу. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному суді.

За таких обставин суд приходить до висновку, що обвинувачена є винною у вчиненні зазначених вище діяннях, та її дії вірно кваліфіковані:

за ч.4 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану;

за ч.1 ст. 357 КК України - викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів.

за ч.3 ст. 357 КК України - незаконне заволодінні будь-яким способом паспортом.

При призначенні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винної, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачена ОСОБА_4 вчинила умисні кримінальні правопорушення, раніше не судима, не працює, одружена, має постійне місце проживання, характеризується як особа на яку скарг не надходило, на медичних обліках не перебуває, має на утриманні трьох малолітніх дітей.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування шкоди а також те, що обвинувачена раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності.

Обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Відповідно до досудової доповіді, підготовленої Уманським районним сектором № 2 філії державної установи «Центр пробації», ризик вчинення обвинуваченою повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Також суд бере до уваги позицію потерпілого, який просив призначити покарання обвинуваченій на розсуд суду.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченої, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, вважає за необхідне призначити останній покарання: за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк, за ч.1 ст. 357 та ч. 3 ст. 357 КК України у виді штрафу, визначивши остаточне покарання за ч. 1 ст. 70 КК України.

Виходячи з викладеного, у сукупності з відомостями про особу обвинуваченої, її ставлення до скоєного, наявності пом`якшуючих покарання обставин, суд приходить до висновку, що забезпечити виправлення обвинуваченої можливо без реального відбування нею покарання, але в умовах контролю за її поведінкою та виконанням покладених обов`язків органами пробації протягом іспитового строку, тому на підставі ст. 75, 104 КК України, слід звільнити обвинувачену від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків передбачених п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід не обирався.

Відомості про процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази по вказаному кримінальному провадженню суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357, ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України, та призначити їй покарання:

за частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

за частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України - у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 гривень;

за частиною 3 статті 357 Кримінального кодексу України - у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 750 гривень;

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального кодексу України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання - 5 (п`ять) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.76 КК України покласти на обвинувачену такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: армійський рюкзак піксельного кольору «Хакі»; паспорт громадянина України в рожевій обгортці серії НОМЕР_3 виданий на ім`я ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроджененць с. Неділкове, Савранського району, Одеської області; грошові кошти в сумі 1000 гривень купюрами по 500 гривень 1-на купюра серія МА 2752583, Київ, 2011 та 2-га купюра серія АЗ 2958713, 2018; паперова коробка білого кольору АТ КБ «ПриватБанк» з написом на боці «Картка для виплат» в середині котрої знаходиться пластикова картка АТ КБ «ПриватБанк», «Картка для виплат» № НОМЕР_1 терміном дії до 07/25 вважати повернутими потерпілому згідно розписки.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Черкаського апеляційного суду на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1