Провадження № 1-кс/331/463/2023
Справа № 331/1494/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання начальника СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000257, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 березня 2014 року, підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Начальник СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000257, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 березня 2014 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання органом досудового розслідування зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.06.2004 приблизно о 19 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись поблизу с. Велика Білозерка, Великобілозерського району, Запорізької області, діючи з умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та з неповнолітнім ОСОБА_7 , що полягало в тому, що ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та до ОСОБА_9 та запропонував їм на автомобілі «АЗЛК-2140», який належить ОСОБА_8 , поїхати до с. Добровольче, Веселівського району, Запорізької області і там скоїти крадіжку худоби, на що останні погодилися, тим самим вступили в злочинну змову.

Перед від`їздом цього ж дня, приблизно о 23 годині, ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та з ОСОБА_7 поїхали за місцем проживання ОСОБА_10 , де останній взяв ніж та миску. Після чого, на автомобілі «АЗЛК-2140» зеленого кольору вони поїхали до с. Добровольче Веселівського району Запорізької області та в лісосмузі за 1 км. на північний захід від зазначеного села залишили автомобіль «АЗЛК-2140», а самі пішли до села.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 06.06.2004 приблизно о 00 годині 30 хвилин ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та з ОСОБА_7 підійшли до домоволодіння АДРЕСА_1 , де ОСОБА_8 з ОСОБА_7 залишилися на городі і стежили, щоб не було нікого зі сторонніх, ОСОБА_5 залишився біля хвіртки з боку городу вищезазначеного домоволодіння, а ОСОБА_4 пішов вглиб двору до господарських споруд, де через незачинені двері проникнув у пристосований для зберігання худоби сарай, звідки таємно викрав корову, що належить ОСОБА_11 , вагою 380 кг., вартістю 1900 гривень, після чого корову передав ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , які відвели її до вищезгаданої лісосмуги до автомобіля.

Своїми діями ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та з ОСОБА_7 заподіяли матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 1900 гривень.

Тим самим було встановлено достатньо доказів підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням в інше приміщення.

Крім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.06.2004, приблизно о 00 годині 45 хвилин, діючи з прямим умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих спонукань, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, після вчинення крадіжки корови з домоволодіння ОСОБА_13 , повторно вступив у злочинну змову з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та з неповнолітнім ОСОБА_7 .

Без розриву у часі, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 підійшли до домоволодіння АДРЕСА_1 , де ОСОБА_5 залишився біля хвіртки з боку огороду, а ОСОБА_4 пішов вглиб двору до господарських споруд, де через незачинені двері проник у пристосований для зберігання худоби сарай, звідки повторно таємно викрав корову, що належить ОСОБА_14 , вагою 450 кг., вартістю 2250 гривень, яку ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 привели до лісосмуги, де на них чекали ОСОБА_8 та ОСОБА_15 .

Своїми діями ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заподіяли матеріальні збитки потерпілому ОСОБА_11 на загальну суму 2250 гривень.

Тим самим було встановлено достатньо доказів підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане із проникненням до іншого приміщення.

Крім цього, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у ніч з 05.06.2004 на 06.06.2004, діючи з прямим умислом, направленим на втягнення неповнолітнього до протиправної діяльності, шляхом пропозиції здійснити таємне викрадення чужого майна ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є неповнолітнім, залучив його до злочинної діяльності, схиливши неповнолітнього ОСОБА_16 до скоєння зазначених злочинів.

Отже, ОСОБА_4 своїми навмисними діями вчинив злочин, передбачений ст. 304 КК України за ознаками - втягнення неповнолітніх у протиправну діяльність.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Миколаївка Кам`янського району Молдавської PCP, громадянин Російської Федерації, молдаванин, має неповну середню освіту, не одружений,, раніше проживав на території України за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимий.

В ході досудового розслідування встановлено достатньо підстав вважати, що вказані кримінальні правопорушення вчинив ОСОБА_10 , а саме: протокол огляду місця події; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_11 , ОСОБА_14 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_9 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 ; вироком Веселівського районного суду 08.10.2004.

02.04.2014 року винесено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчинені кримінального правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України.

02.04.2018 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування.

25.06.2014 повідомлення про підозру оголошено ОСОБА_4 у рамках виконання запита про надання міжнародної правової допомоги.?

Враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних тяжких злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, за місцем тимчасового проживання не проживає, на даний момент місце проживання і знаходження ОСОБА_4 невідоме, є достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 буде і надалі з метою ухилення від кримінального покарання переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

ОСОБА_4 є громадянином іншої держави, що дає йому підстави безперешкодно залишити межі України та переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, отже не має постійного джерела доходу, що дає підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, вважаю, що існують наступні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрюваний ОСОБА_4 може:

1) продовжить переховуватися віл органів досудового розслідування та суду;

2) вчинить інше кримінальне правопорушення.

Вважаю, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 1 77 КПК України, з наступних підстав.

При обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання або домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, інші вищенаведені обставини, є ризик того, що ОСОБА_4 буде переховуватись від органів досудового розслідування.

Особи, які заслуговують на довіру та поручатися за виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні» що унеможливлює застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_4 переховується від органів досудового розслідування, тим самим перешкоджає встановленню істини у справі, одержавши відомості про звернення слідчого до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу до початку розгляду клопотання в суді може не прибути до суду за судовим викликом, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

На підставі викладеного, просить суд застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий та прокурор, кожен в окремості, в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомили. Заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи від них до суду не надходило.

Частиною ч. 1 ст. 135 КПК України визначено, що особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

З матеріалів справи вбачається, що слідчий та прокурор належним чином повідомлялися про розгляд справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма.

Однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України « Про судоустрій і статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що розгляд справи за відсутності слідчого та прокурора не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали додані до клопотання, приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що 06 березня 2023 року начальник СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000257, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 березня 2014 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 06 березня 2023 року дозволено затримання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000257, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 березня 2014 року, за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України. Виконання ухвали про здійснення приводу доручено органу, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження. Строк дії ухвали встановлено до 06 вересня 2023 року.

Станом на 07 вересня 2023 року ОСОБА_4 не затримано, місце його перебування не встановлене.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Прокурор, слідчий не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Відповідно до ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю слідчого, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до листа № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до кримінального процесуального кодексу України» слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК). Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, слідчого, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

Ухвалу слідчого судді, суду про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого має бути виконано у строк, встановлений у цій ухвалі. Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії (ч. 1 ст. 408 КПК). У зв`язку з цим клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміну іншого запобіжного заходу на тримання під вартою слідчий суддя залишає без розгляду.

Приймаючи до уваги те, що ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06 березня 2023 року не затримано та не доставлено до суду для розгляду клопотання стосовно обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя позбавлений законних підстав застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у зв`язку із чим, вважає за необхідне клопотання слідчого залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання начальника СВ Мелітопольського РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0000257, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 березня 2014 року, підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 304 КК України, залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1