ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2060/23 Справа № 610/202/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 про поновлення строків на апеляційне оскарження вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 02 лютого 2022 року щодо ОСОБА_8 , -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 02 лютого 2022 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 3 ст. 191 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 03 вересня 2019 року та визначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців.

До набрання вироком законної сили обрано ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 74 430 грн.

Початок відбування покарання ухвалено обчислювати з 02 лютого 2022 року.

Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у провадженні.

09 травня 2023 року суддею-доповідачем було отримано апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на зазначений вирок суду від 02 лютого 2022 року та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження судового рішення.

В обґрунтування доводів клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження вироку суду захисник посилається на те, що 05 лютого 2022 року ОСОБА_8 направив через СІЗО м.Харкова апеляційну скаргу та в подальшому доповнення до неї, які досі не розглянуті, про що обвинувачений повідомив захисника 10 квітня 2023 року. Також вказує, що обвинувачений не встиг вчасно звернутись з апеляційною скаргою, оскільки м.Балаклія Харківської області знаходилось в окупації з 24 лютого 2022 року, внаслідок чого матеріали кримінального провадження не були передані до суду апеляційної інстанції вчасно.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_7 , який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку суду, прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши заявлене клопотання, апеляційний суд вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга може бути подана на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 113 КПК України будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

У випадку подачі апеляційної скарги з пропуском встановленого законом строку апелянт може подати клопотання про його поновлення, в якому навести причини пропуску строку і докази їх поважності.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до ст. 399 КПК України особа має право порушувати питання про поновлення строку на апеляційне оскарження з підстав поважності його пропуску, а суддя, за наявності для того підстав, має право поновити строк.

Виходячи із усталеної практики Верховного Суду та системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами. Зазначене кореспондується з висновками Верховного Суду, викладених у постановах від 08 жовтня 2020 року у справі № 461/3021/18, від 29 вересня 2020 року у справі №265/2982/18.

Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження 02 лютого 2022 року судом першої інстанції у судовому засіданні за участю учасників судового провадження, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_8 , було проголошено оскаржуваний вирок суду, розяснено порядок та строки його оскарження.

При цьому копію оскаржуваного вироку суду засуджений отримав 02 лютого 2022 року, що підтверджується розпискою останнього про отримання копії вироку (а.с. 209).

Крім того, як слідує з матеріалів провадження 11 лютого 2022 року на підставі ухвали Балаклійського районного суду Харківської області від 11 лютого 2022 року Регіональним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Луганській та Харківській областях було видано доручення №723 про надання адвокатом ОСОБА_7 безоплатної вторинної правової допомоги засудженому ОСОБА_8 .

24 квітня 2023 року адвокатом ОСОБА_7 було подано до Новомосковського районного суду Дніпропетровської області клопотання про заміну невідбутої частини покарання, призначеного ОСОБА_8 за вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 02 лютого 2022 року, більш мяким покаранням, яке в подальшому адвокат просив залишити без розгляду.

Таким чином, на переконання апеляційного суду, 11 лютого 2022 року захиснику ОСОБА_7 вже було достовірно відомо про винесення Балаклійським районним судом Харківської області щодо ОСОБА_8 вироку від 02 лютого 2022 року і воно ним не було оскаржене в апеляційному порядку у встановлений законом строк.

При цьому не заслуговують на увагу посилання захисника на те, що 05 лютого 2022 року ОСОБА_8 направив через СІЗО м.Харкова апеляційну скаргу та в подальшому доповнення до неї, які досі не розглянуті, про що обвинувачений повідомив захисника 10 квітня 2023 року, оскільки в матеріалах провадження відсутні та захисником на надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Крім того, у постанові від 22 лютого 2021 року у справі № 481/1754/18 Верховний Суд зазначив, що захисник є самостійним учасником у кримінальному провадженні, який надає професійну правничу допомогу, відповідно до свого переконання та наданих йому законом прав.

Також, суд апеляційної інстанції враховує позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13 грудня 2022 року у справі № 127/1796/21, відповідно до якої повномасштабне вторгнення РФ 24 лютого 2022 року на територію України та введення воєнного стану самі собою не можуть вважатися поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження вироку суду першої інстанції.

Будь - яких інших причин подання апеляційної скарги після закінчення строку апеляційного оскарження до апеляційного суду не надано.

Зазначене свідчить про те, що захисник мав реальну можливість для подання апеляційної скарги в строк, передбачений чинним законодавством, і об`єктивних перешкод для цього у нього не було.

Відповідно до ст. 116 КПК України закон вимагає додержання процесуальних строків.

Зазначені положення є визначальними і в практиці Європейського Суду з прав людини, якою передбачено вимоги про юридичну визначеність судових рішень, складовою якої є обов`язковість судових рішень, які вступили в законну силу, і дотримання учасниками судового провадження процесуальних строків.

Лише наявність поважних причин, які повинна довести особа, яка заявила клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку, у відповідності до ст. 117 КПК України є підставою для поновлення пропущеного строку.

Дана позиція повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі «Пономарев проти України» Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

В свою чергу необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу юридичної визначеності, про що вказує як судова практика Верховного суду України (наприклад, постанова ВСУ від 13 липня 2016 року по справі № 3-774гс16), так і судова практика Європейського суду з прав людини.

В той же час, строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

З огляду на викладене захисник в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 02 лютого 2022 року не навів поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження та таких причин суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись ст. ст. 117, 395, 399, 401, 405 КПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику ОСОБА_7 у поновленні строку апеляційного оскарження вироку Балаклійського районного суду Харківської області від 02 лютого 2022 року щодо ОСОБА_8 .

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на вирок Балаклійського районного суду Харківської області від 02 лютого 2022 року разом з доданими до неї додатками повернути особі, що її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Касаційного кримінального суду Верховного Суду впродовж трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4