465/6920/23
1-кс/465/1285/23
У Х В А Л А

Іменем України

06.09.2023 року м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю

секретаря судових засідань: ОСОБА_2 ,

слідчого: ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000772 від 01.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна,

встановив:

Слідчий ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова з клопотанням, погодженим прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000772 від 01.09.2023 року, розпочатомуза ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.08.2023 року приблизно об 11.52 год. невідома особа таємно, в період дії військового стану на території України, з прибудинкової території магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , викрала смітники з металу на суму 5700 грн.

01.09.2023 року слідчим в порядку ст.237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин кримінального правопорушення було проведено огляд місця події, а саме автомобіля марки «Део Ланос», який знаходився за адресою: м. Львів, вул. Єфремова, 72, в якому було виявлено та вилучено контейнер для сміття.

Вищевказаний контейнер постановою слідчого від 01.09.2023 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Оскільки вилучена річ є речовим доказом у кримінальному провадженні і така могла зберегти на собі сліди злочину або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та могла бути об`єктом кримінально протиправних дій, необхідно забезпечити її зберігання шляхом накладення на неї арешту.

З урахуванням наведеного слідчий просить накласти арешт на речові докази, а саме вилучений під час проведення огляду місця події у м. Львові по вул. Єфремова, 72, контейнер для сміття.

Слідчий в судовому засіданні подане клопотання підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним в такому.

Прокурор та представник власника майна ПП «Мережа-Сервіс Львів», будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, що відповідно до положень ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши думку слідчого, матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.7 ч.2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч.11 ст.170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчим в судовому засіданні доведено, що вилучені при огляді місця події речі мають важливе значення для забезпечення кримінального провадження №0000772 від 01.09.2023 року.

Слідчий суддя вважає, що незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

Як з`ясовано в судовому засіданні, постановою слідчого ВРЗЗС ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 вилучені 01.09.2023 року при проведені огляду місця події речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000772 від 01.09.2023 року.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчим у клопотанні та в судовому засіданні доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.40 КПК України слідчий уповноважений звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій.

Згідно з положеннями ч.5 ст.171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

У даному випадку встановлено, що з клопотанням про арешт майна слідчий звернувся своєчасно 04.09.2023 року, тобто у перший робочий день після вилучення відповідного майна. Клопотання про арешт майна обґрунтоване необхідністю збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тощо, що відповідає вимогам ч.1, п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

За змістом ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, матеріалами клопотання та кримінального провадження підтверджено, що внесене клопотання про арешт майна спрямоване на легітимну мету задля виконання завдань кримінального провадження, а майно, на яке слідчий просить накласти арешт, має, як речові докази, важливе значення для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення. Накладення арешту також дозволить провести слідчі та інші процесуальні дії з арештованим майном, що є необхідним для забезпечення повноти досудового розслідування.

Беручи до уваги викладене, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.376, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000772 від 01.09.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене під час проведення 01.09.2023 року огляду місця події майно, а саме контейнер для сміття.

Заборонити на термiн накладення арешту відчуження, розпоряджання (реалiзацiю) та використання фізичним та юридичним особам вказаних вище речей до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає до негайного виконання слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1