Справа № 740/2962/23
Провадження № 1-кс/740/572/23
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

14 травня 2023 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області

ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

- прокурора ОСОБА_3 ,

- підозрюваного ОСОБА_4 ,

- захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині клопотання слідчого Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Носівка Чернігівської області, є громадянином України, неодружений, не працює, раніше не судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

заявлене у межах кримінального провадження, внесеного 12 травня 2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000602 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України,

установив:

У поданому до суду клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні СВ Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000602 від 12.05.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 11.05.2023 у вечірній час, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, перебував у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , де також перебував ОСОБА_8 . Під час розпивання спиртних напоїв, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_4 , на підґрунті неприязних відносин, з метою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, з особистого мотиву, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_8 та бажаючи їх настання, умисно наніс останньому множинні удари руками, ногами та дерев`яним табуретом в область голови та тулуба, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді набряку головного мозку, сполученої травми із залученням декількох ділянок тіла, від яких ОСОБА_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у квартирі за вищевказаною адресою.

Відповідно до наказу МОЗ України № 6 від 17.01.1995 «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної експертизи» тілесні ушкодження ОСОБА_8 відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння.

Відомості за вказанимним фактом внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000602 від 12.05.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

12.05.2023 о 16-37 год. затримано ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

13.05.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема:

- рапортом оперативного чергового про надходження повідомлення про виявлення трупа ОСОБА_8 з ознаками насильницької смерті;

- протоколом ОМП від 12.05.2023, під час якого зафіксовано місце події, де ОСОБА_4 спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 , та вилучено речові докази;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , під час яких свідки виклали обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 ;

- протоколом слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_7 , під час якого останній виклав обставини спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 та показав механізм спричинення тілесних ушкоджень;

- протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України;

- лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_8 № 82 від 12.05.2023.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою слід обрати з метою запобігання ризикам, зазначеним у п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки після повідомлення про підозру у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді від 7 до 10 років позбавлення волі, досудове слідство вважає, що ОСОБА_4 усвідомлюючи вид та міру покарання, може:

- переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я особи в стані алкогольного сп`яніння, на даний час ніде не працює, а тому, з метою уникнення покарання, може залишити своє місце проживання і переховуватись від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їх показів, оскільки йому відоме місце проживання всіх учасників події;

- іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може бути виражено у створенні підозрюваним штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінальних правопорушень, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки підозрюваний вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, не має сталого джерела прибутку, постійного місця роботи, маючи неприязні відносини зі свідками у зв`язку із наданням ними показань щодо вчинення підозрюваним вказаного злочину, може повторно вчинити злочин відносно них.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, тому згідно зі ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до нього може бути застосований як до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Застосування більш м`якого запобіжного заходу в даному випадку є неможливим, оскільки не зможе запобігти вказаним ризикам.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому обставин та просив задовольнити.

Підозрюваний заперечив проти задоволення вказаного клопотання, посилаючись на необґрунтованість підозри, оскільки вказаного злочину він не вчиняв.

Захисник заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на недоведеність існування вказаних у клопотанні ризиків. Зазначив, що орган досудового розслідування не встановив достатньо повно обставини про особу підозрюваного, який є військовослужбовцем, про що свідчить копія військового квитка, що у свою чергу впливає на обґрунтованість підозри і клопотання. Вважав недоведеними вказані в клопотанні ризики.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно зі ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Ураховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), слідчий суддя бере до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

У рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» ЄСПЛ зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що наявні відомості, які вказують на обґрунтовану підозру та які навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, що підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами. Так, зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю відомостей, детальний перелік яких міститься у клопотанні, які долучені до клопотання.

При цьому на стадії розгляду клопотання слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є застосування запобіжного заходу.

Аналіз доданих до клопотання доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням, на цьому етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»). Відтак, на цей час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність, що передбачає недопущення ув`язнення особи до засудження її компетентним судом (пп. «а» п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно із ч. 2, 4 ст. 194 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання від 7 до 10 років позбавлення волі.

Дослідивши наявні докази в сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що вказані обставини з урахуванням суворості можливого покарання свідчать про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на у цьому ж кримінальному провадженні.

Досліджені під час судового засідання ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією, може негативно відобразитися на здійсненні досудового розслідування (у тому числі щодо належного виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків) і руху кримінального провадження.

На думку слідчого судді, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, навіть із застосуванням електронних засобів контролю та при забороні підозрюваному цілодобово залишати житло, не зможе унеможливити спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків. Про обрання відносно підозрюваного особистої поруки не надходило жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру. Застосування до підозрюваного особистого зобов`язання не забезпечить належної поведінки підозрюваного і не зменшить наявність ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації.

Отже, слідчий суддя погоджується із доводами прокурора про недостатність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками станом на час розгляду клопотання, відповідає особі підозрюваного і зможе забезпечити на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів належне виконання ним процесуальних обов`язків.

Застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак, слідчий суддя вважає за можливе клопотання задовольнити.

Водночас на підставі ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства. А тому, на думку слідчого судді, відсутні підстави для можливості призначення застави як альтернативи запобіжному заходу у виді тримання під вартою.

Керуючись ст. 2, 7, 22, 29, 176 - 178, 182 - 184, 193, 194, 196, 376 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 днів - до 10 липня 2023 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислювати з 12 травня 2023 року 16 год. 37 хв.

Копію ухвали негайно вручити під розписку підозрюваному ОСОБА_4 , направити для виконання до Ніжинського РВП ГУ НП в Чернігівській області.

Органу досудового розслідування повідомити рідних підозрюваного ОСОБА_4 про обрання стосовно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 - у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повну ухвалу складено і підписано 15.05.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1