Справа №522/8640/23
Провадження №1-кп/522/2074/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 червня 2023 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

здійснивши судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000430, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2023 року, на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні у залі Приморського районного суду м. Одеси за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїла, Одеської області, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, який навчається у Одеському коледжі комп`ютерних технологій, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

головних спеціалістів

територіального відділу

служби у справах дітей

Одеської міської ради - ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

законного представника

неповнолітнього

обвинуваченого ОСОБА_3 - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

В період часу із 24.03.2023 року приблизно о 23 годині неповнолітній ОСОБА_3 прийшов до своїх знайомих ОСОБА_9 , та ОСОБА_10 в квартиру, де вони тимчасово проживали за адресою: АДРЕСА_2 , де помітив місце перебування належних їм грошових коштів, наявністю яких вони вихвалялись під час попередньої зустрічі.

При цьому ОСОБА_3 було достовірно відомо, що на території України впроваджено воєнний стан, відповідно до Указа Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_11 від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженого Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженого Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року №341/2022, затвердженого Законом України від 22 травня 2022 року №2263-1X, Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженого Законом України від 15 серпня 2022 року №2500-IX), Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 7 листопада 2022 року №757/2022, затвердженого Законом України від 16.11.2022 №2738-IX та Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 року №58/2023, затвердженого Законом України 07.02.2023 року №2915-1X продовжено із 19.02.2023 року строком на 90 діб, а також що було посилено кримінальну відповідальність за вчинення корисливих злочинів проти власності відповідно до Закона України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-IX від 03.03.2022 року.

Перебуваючи в зазначеній квартирі, та спільно вживаючи алкогольні напої, в ніч на 25.03.2023 року, внаслідок чого, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, ОСОБА_3 вирішив таємно заволодіти частиною грошових коштів, які ОСОБА_9 та ОСОБА_12 зберігали у гаманцях, які поклали на холодильник в кухні - студії.

Діючи з указаною метою, з корисливих мотивів та, переслідуючи ціль особистого збагачення, ОСОБА_3 25.03.2023 року в період часу з 0 до 6 години ранку, користуючись тим, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 знаходились в стані алкогольного сп`яніння, переконавшись, що за його діями ніхто з не спостерігає, діючи таємно, підійшов до холодильника, у вище указаній квартирі, та взяв з нього гаманці із грошовими коштами цих потерпілих і з метою, щоб факт заволодіння грошима не був одразу ж виявленим, у разі якщо потерпілі відкриють гаманці, дістав з них частину з наявних грошових коштів, а саме: грошові кошти у розмірі 1000 євро (що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 25.03.2023 року становило 39 грн. 76 коп.), що складало 39 760 гривень, належні ОСОБА_9 , а також грошові кошти у сумі 300 євро, що складало 11 928 гривень, а також 800 доларів США (відповідно до офіційного курсу НБУ гривні щодо долара США вартість якого станом на 24.03.2023 року становила 36 грн. 56 коп.), що складало 29 248 гривень, належні ОСОБА_13 .

Таємно заволодівши, вище зазначеними грошовими коштами та, заховавши їх у своїй одежі, ОСОБА_3 , дочекавшись зручного моменту, покинув зазначену квартиру, завдавши потерплій ОСОБА_9 матеріальний збиток на загальну суму 39 760 грн., та потерпілій ОСОБА_10 матеріальний збиток на загальну суму 41 176 грн., а всього, заволодівши грошовими коштами на загальну суму 80 936 грн., розпорядився викраденим на власний розсуд.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України -таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

У судовому провадженні обвинувачений ОСОБА_3 щиро розкаявся у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, що описані в обвинувальному акті, та визнав цивільний позов представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 33 610 грн., та моральної шкоди у розмірі 5000 грн., та цивільний позов представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 35 190 грн., та моральної шкоди у розмірі 5000 грн.

До судового засідання потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , не з`явились, кожна окремо, письмово просила проводити судовий розгляд без їх присутності.

Представник потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_14 до судового засідання не з`явився, письмово просив проводити судовий розгляд без його присутності.

Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини, та розміри цивільних позовів в апеляційному порядку.

У зв`язку із зазначеними обставинами, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому провадженні не досліджувалися, згідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

Приймаючи до уваги вище указане, суд вважає, що винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні указаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, яктаємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену в умовах воєнного стану.

У ст.65 КК України передбачено про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд враховує його особу, та те, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Як обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує те, що він щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, що він раніше не судимий, що матеріальна шкода потерпілим частково відшкодована.

Як обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд враховує вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

У п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5 зазначено, що при призначенні покарання неповнолітнім повинні суворо дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація. При призначенні неповнолітньому покарання крім передбачених у статтях 65-67 КК обставин суди відповідно до ч.1 ст.103 КК мають враховувати також умови його життя та виховання, вплив на нього дорослих, рівень розвитку й інші особливості його особи.

У п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5 зазначено, що позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилося 18 років. Це покарання має застосовуватися до таких осіб тільки тоді, коли у суду є

переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого. Висновок суду про необхідність застосування до неповнолітнього позбавлення волі, якщо санкцією статті, за якою він засуджується, передбачені й інші види покарань, повинен бути мотивованим у вироку.

При призначенні неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд вважає необхідним частково врахувати висновок ДУ «Центра пробації» філії ДУ «Центр пробації в Одеській області» сектора ювенальної пробації м. Одеси за №575/28/32-23 від 26.05.2023 року, відповідно до якого, для мінімізації ризиків вчинення повторного правопорушення орган пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства за умови спільних зусиль обвинуваченого, його сім`ї, органу пробації спільно із органами і службами, установами та закладами, що здійснюють соціальний захист і профілактику правопорушень.

Із урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , враховуючи досудову доповідь органу пробації, роз`яснення у п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» від 16.04.2004 року №5, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, наявності вище зазначених чотирьох пом`якшуючих покарання обставин, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд приходить до висновку, що йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, із застосуванням ст.75, 104 КК України, та звільнити цього обвинуваченого від відбування покарання, із випробуванням, та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1,2 ч.1 ст.76 КК України.

З урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_3 , наявності чотирьох пом`якшуючих покарання обставин, однієї обставини, що обтяжує покарання, суд вважає недоцільним покладення на указаного обвинуваченого додаткових обов`язків, передбачених ч.3 ст.76 КК України.

Суд вважає, що зазначений вид покарання буде достатній для виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до cт.1166 ЦК України, суд вважає, що цивільний позов адвоката ОСОБА_14 в інтересах потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_9 підтверджується матеріалами кримінального провадження, та підлягає задоволенню у частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 33 610 грн., що підтверджується наступними розрахунками: загальна сума матеріального збитку потерпілій та цивільному позивачу ОСОБА_9 39760 грн. 6150 грн. згідно до розписки у матеріалах кримінального провадження частина повернутих грошових коштів потерпілій та цивільному позивачу ОСОБА_9 = 33 610 грн. сума невідшкодованого матеріального збитку потерпілій та цивільному позивачу ОСОБА_9 на даний час.

Відповідно до cт.1166 ЦК України, суд вважає, що цивільний позов адвоката ОСОБА_14 в інтересах потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_10 підтверджується матеріалами кримінального провадження, та підлягає задоволенню у частині стягнення матеріальної шкоди у розмірі 35 190 грн., що підтверджується наступними розрахунками: загальна сума матеріального збитку потерпілій та цивільному позивачу ОСОБА_10 41 176 грн. 5986 грн. згідно до розписки у матеріалах кримінального провадження частина повернутих грошових коштів потерпілій та цивільному позивачу ОСОБА_10 = 35 190 грн. сума невідшкодованого матеріального збитку потерпілій та цивільному позивачу ОСОБА_10 на даний час.

Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

Згідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.1179 ЦК України неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Згідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у редакції від 27.02.2009 року, відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Суд приходить до висновку, що незаконними діями обвинуваченого ОСОБА_3 , у зв`язку із викраденням указаних грошових коштів, та порушенням права власності, потерпілим та цивільним позивачам ОСОБА_9 , ОСОБА_10 була спричинена моральна шкода.

Суд вважає, що у результаті незаконних дій обвинуваченого ОСОБА_3 кожній із потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підлягає відшкодування моральна шкода у сумі по 5 000 грн. кожній, так як у результаті порушення права власності на указані грошові кошти вони переживали, були порушені їх нормальні життєві зв`язки, вони були вимушені звернутися із заявами у правоохоронні органи, витрачати час на походи у правоохоронні органи, отримали негативні наслідки, у зв`язку із відсутністю грошових коштів на необхідні умови життя.

Згідно до позиції Великої Палати Верховного Суду по справі №752/17832/14-ц (провадження №14-538цс19) викладеної у постанові від 15.12.2020 року відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Суд вважає, що такий розмір моральної шкоди кожній із потерпілих буде відповідати принципам розумності, справедливості та виваженості.

У зв`язку із тим, що у обвинуваченого ОСОБА_3 є рідна сестра, суд вважає, що відсутні законні підстави для призначення указаному неповнолітньому обвинуваченому громадського вихователя.

Міру запобіжного заходу у зв`язку із відсутністю клопотань учасників судового провадження обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує, відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.100, 103, 104, 128, 367-371, 373, 374, 376, 395, 484, 485, 487, 496, 532 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання за указаною частиною указаної статті позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років.

На підставі ст.75, ст.104 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, з випробуванням строком на 1 /один/ рік. На підставі ч.1 ст.76 КК України строком на 1 /один/ рік покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Строк відбування покарання, а саме іспитовий строк ОСОБА_3 , по цьому вироку Приморського районного суду м. Одеси, рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 06.06.2023 року.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 не обирати.

Не призначати неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 громадського вихователя.

Цивільний позов представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , PHOKПП: НОМЕР_1 , на користь потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , матеріальну шкоду у розмірі 33610 (тридцять три тисячі шістсот десять) грн., та моральну шкоду у розмірі 5000 (п?ять тисяч) грн., а всього на загальну суму 38 610 (тридцять вісім тисяч шістсот десять) грн.

Цивільний позов представника потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_14 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , PHOKПП: НОМЕР_1 , на користь потерпілої та цивільного позивача ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , матеріальну шкоду у розмірі 35 190 (тридцять п`ять тисяч сто дев`яносто) грн., та моральну шкоду у розмірі 5000 (п?ять тисяч) грн., а всього на загальну суму 40 190 (сорок тисяч сто дев`яносто) грн.

Речові докази:

-фотознімки та відеозапис екрану із мобільного телефону «марки «Iphone 8 Plus» в корпусі білого кольору із сім-карткою: НОМЕР_4 , імей: НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зберігати у матеріалах кримінального провадження,

-цифровий диск із відеозаписом із камер відеоспостереження із аптеки «Полімед» за адресою: м. Одеса, вулиця Катериненська, будинок №14 зберігати у матеріалах кримінального провадження,

-цифровий диск із відеозаписами із камер відеоспостереження закладів «Білий Налив» за адресою: м. Одеса, вулиця Катериненська, будинок № НОМЕР_6 , та «Кум Кім» за адресою: м. Одеса, вулиця Буніна, будинок №35 зберігати у матеріалах кримінального провадження,

-фотознімки із мобільного телефону «iPhone 14 Pro Max» в корпусі світлого кольору, сім-картою НОМЕР_7 , імей (1) : НОМЕР_8 , імей (2): НОМЕР_9 належні ОСОБА_9 зберігати у матеріалах кримінального провадження,

-фотознімки із мобільного телефону «Самсунг Гелексі А31» в корпусі чорного кольору із сім-картою НОМЕР_10 , імей (1): НОМЕР_11 , імей (2): НОМЕР_12 належні ОСОБА_7 зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Учасники судового провадження мають право отримати у суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 діб з дня проголошення вироку через Приморський районний суд м. Одеси у Одеський апеляційний суд.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1 .

06.06.2023