Справа № 642/4038/23,
Провадження 1кп/642/404/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2023 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження №0000749 від 29.06.2023 року стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, працюючого на посаді офіцера відділення обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно ст.ст. 6, 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством. На військових посадових осіб поширюються інші вимоги та обмеження, встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання корупції», військовим посадовим особам Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів військових формувань забороняється використовувати свої службові повноваження та пов`язані з цим можливості з метою одержання неправомірної вигоди або у зв`язку з прийняттям обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про Збройні Сили України» Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України.

Згідно ст. 9 Закону України «Про Збройні Сили України» комплектування Збройних Сил України особовим складом, їх мобілізаційне та оперативне розгортання в особливий період, здійснення заходів, пов`язаних з підготовкою та призовом громадян на військову службу забезпечує Кабінет Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Міністерство оборони України визначено, що Міністерство оборони України входить до системи органів виконавчої влади і є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва у мирний час та особливий період.

Згідно із абзацом 16 ст. 1 Закону України «Про оборону України», до органів військового управління віднесено і територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Таким чином, Міністерство оборони України реалізує державну політику з питань національної безпеки у воєнній сфері, сфері оборони і військового будівництва як безпосередньо, так і через органи військового управління, що перебувають у його підпорядкуванні.

Відповідно до ст. 8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки завданнями та функціями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки є: виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Так, Особа 2 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), перебуваючи у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 17 січня 2023 точний час в ході досудового розслідування не встановлено увійшов у злочинну змову із ОСОБА_5 , який мав пришвидшити проходження ОСОБА_6 , військово-лікарської комісії шляхом його супроводження між лікарями військово-лікарської комісії за вказівкою Особа 2, видачі повісток про відстрочку у явці до ІНФОРМАЦІЯ_2 , із Особою 1 (матеріали відносно якого виділено в окреме провадження), який мав вести розмови щодо розміру неправомірної вигоди та мав отримати предмет неправомірної вигоди, для себе, ОСОБА_5 та Особа 2,та з метою одержання неправомірної вигоди, останній відповідно до узгодженого плану мав здійснити вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме голову комісії з проведення медичного огляду і визначення ступеня придатності призовників до військової служби яка обслуговує ІНФОРМАЦІЯ_3 , до кола повноважень якого зокрема входить прийняття підсумкового рішення щодо придатності ОСОБА_6 , за станом здоров`я до військової служби, непризову на військову службу мобілізації.

17 січня 2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , звернувся громадянин України ОСОБА_6 , який є особою призовного віку та перебував на обліку у вказаному центрі комплектування, з метою отримання відстрочки від призову на військову за мобілізацією за станом здоров`я, де зустрівся з Особа 1 та ОСОБА_5 .

В ході обговорення питання, з яким ОСОБА_6 з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , зазначив ОСОБА_6 , що останній являється особою призивного віку та підпадає під найближчий призов на військову службу по мобілізації, на що ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_5 , що має протипоказання до проходження військової служби, так як має проблеми зі здоров`ям, а саме хвороби суглобів ніг.

З метою вирішення питання ОСОБА_6 , Особа 1 вирішив піти до кабінету Особи 2 та повідомив йому, що ОСОБА_6 , який прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 є особою призивного віку, але зважаючи на захворювання ніг бажає отримати відстрочку від призову по мобілізації строком на 2 місяці.

Враховуючи причини, з яких ОСОБА_6 не зможе проходити військову службу за мобілізацією у Особи 2, всупереч вищевказаним вимогам Конституції України, Закону України «Про запобігання корупції», Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України,виник злочинний корисливий умисел спрямований на особисте протиправне збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_6 для себе, Особи 1 та ОСОБА_5 за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме голову комісії з проведення медичного огляду і визначення ступеня придатності призовників до військової служби, яка обслуговує ІНФОРМАЦІЯ_3 , до кола повноважень якого зокрема входить прийняття підсумкового рішення щодо придатності ОСОБА_6 , за станом здоров`я до військової служби, непризову на військову службу за мобілізацією.

Цього ж дня, з вказаною метою Особа 2 викликав підлеглого ОСОБА_5 , якому дав вказівку пришвидшити проходження ОСОБА_6 військово-лікарської комісії шляхом його супроводження між лікарями військово-лікарської комісії та видати повістку про явку 27.01.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , а Особі 1повідомив, щодо суми вирішення вказаного питання, яке ОСОБА_6. 500 літрів палива. Після чого Особа 1 та ОСОБА_5 почали виконувати вказівку Особи 2.

Так, 30січня 2023 близько 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 , попередньо домовившись про зустріч з ОСОБА_5 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 з метою уточнення переліку додаткової документації, яку необхідно передати ОСОБА_5 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_6 , зустрівся з ОСОБА_5 та Особа 1, які діяли за попередньою змовою групою осіб разом з Особою 2. В ході бесіди Особа 1 повідомив ОСОБА_6 , що з приводу його питання буде з ним спілкуватися на наступний день вказавши, що прибути необхідно за адресою: м. Харків, вул. Римарська, 24.

31 січня 2023 близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_6 разом з його знайомим ОСОБА_7 , прибули за вказаною Особа 1 адресою в ході чого в телефонній розмові Особа 1, наказав їм приїхати за адресою: АДРЕСА_3 . В ході вказаною зустрічі за вказаною адресою Особа 1, відвів в сторону ОСОБА_7 та сказав, що вирішення питання ОСОБА_6 , складне, в той же час повідомив, що для обговорення деталей необхідно зустрітися на наступний день.

01 лютого 2023 близько 10 год. 30 хв. ОСОБА_6 разом з його знайомим ОСОБА_7 , прибули за вказаною Особа 1 адресою: м. Харків, вул. Косарєва, 7, в ході чого в телефонній розмові Особа 1 наказав приїхати за адресою: АДРЕСА_3 . В ході вказаної зустрічі Особа 1 відвів в сторону ОСОБА_7 та повідомив, щодо вирішення питання ОСОБА_6 , у вартості 500 літрів палива, які необхідно передати завтра водію Особа 1, ОСОБА_8

02.02.2023 близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_7 , який діяв в інтересах заявника ОСОБА_6 під контролем правоохоронних органів зустрівся з Особа 1, біля будинку за адресою: м. Харків, вул. Коцарська, 9, де Особа 1, який продовжуючи діяти за попередньою змовою групою осіб, згідно раніше розробленого плану з Особою 2 та ОСОБА_5 , з метою реалізації злочинного корисливого умислу спрямованого на особисте протиправне збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди для себе, Особа 2 та ОСОБА_5 за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, з метою конспірації своїх злочинних дій наказав ОСОБА_7 , передати неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 25000 гривень України ОСОБА_8 у автомобілі «Хюндай Елентра», днз НОМЕР_1 , в інтересах заявника ОСОБА_6 , з метою оформлення останньому відстрочки від призову на військову службу, які ОСОБА_8 , перерахував та залишив собі.

Після отримання Особа 1 неправомірної вигоди у розмірі 25 000 гривень, ОСОБА_6 близько о 11 год. 00 хв. 02 лютого 2023 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , який діяв за вказівкою та у групі з Особа 1 та Особа 2, який у невстановлений час та місці але не пізніше 02.02.2023 здійснив вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме голову комісії з проведення медичного огляду і визначення ступеня придатності призовників до військової служби яка обслуговує ІНФОРМАЦІЯ_3 , до кола повноважень якого зокрема входить прийняття підсумкового рішення щодо придатності ОСОБА_6 , за станом здоров`я до військової служби, непризову на військову службу мобілізації, маючи злочинний корисливий умисел спрямований на особисте протиправне збагачення, шляхом одержання неправомірної вигоди, передав йому довідку №319 військово - лікарської комісії, згідно якої заявник ОСОБА_6 потребував медичного лікування до 30.03.2023 року.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України, а саме - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

17 липня 2023 року між (прокурором) начальником Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 , укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472, 473 КПК України.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин і ОСОБА_5 беззастережно визнає свою вину у вчинені зазначеного кримінального правопорушення. Також сторони дійшли згоди щодо покарання, яке має понести обвинувачений, а саме за ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України - у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн.

Крім цього даною угодою встановлені відомості щодо розуміння сторонами угоди наслідків її укладання та затвердження зазначеної угоди.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з його кваліфікацією, щиро покаявся та підтвердив обставини викладені в угоді про визнання винуватості. Також пояснив суду, що угоду він укладав добровільно, права надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості розуміє і наслідки укладання і затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди, із ним узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до угоди про визнання винуватості зобов`язання він взмозі реально. Просив затвердити зазначену угоду.

Захисник підтримав думку прокурора та обвинуваченого і також просив затвердити угоду.

Суд, заслухавши думку учасників процесу приходить до наступного:

Відповідно до п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладання угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується та визнає вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України, який згідно зі ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України.

При дослідженні особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше не судимий, працює на посаді офіцера відділення обліку та бронювання ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем роботи та місцем проживання характеризується позитивно.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права визначені абзацами 1, 4 п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні встановлено, що дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена і на підставі цієї угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення є правильною, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, та є фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про визнання винуватості відповідають вимогам ст.ст.469,472 КПК України, міра покарання, узгоджена обвинуваченим та прокурором, визначена у межах санкцій ч.2 ст.369-2 КК України, є такою, що відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

За таких обставин, суд дійшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості від 17 липня 2023 року, укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України суд переконаний, що угода підлягає затвердженню, та призначає узгоджені сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 грн. 00 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту підлягає скасуванню.

Арешт на майно накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2023 року підлягає скасуванню.

Цивільний позов та процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості між (прокурором) начальником Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 , укладену 17 липня 2023 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.2 ст.369-2 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 2000 (двох тисяч) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (сімнадцять тисяч) грн. 00 коп.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту - скасувати.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 29 травня 2023 року скасувати.

Речові докази:

- мобільний телефон Iphone pro Max, грошові купюри номінальною вартістю 500 грн. (ЗВ 5247476, ГБ 7280443), банківську картку № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_5 , та знаходяться у камері схову речових доказів відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили повернути ОСОБА_5 .

- особову справу ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили повернути ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Речові докази: грошові купюри номінальною вартістю 500 грн. (АП 146531, ЛЗ 2304165, АД 2495990), особові справи ОСОБА_10 , ОСОБА_6 , які знаходяться у камері схову речових доказів відділу спеціальної поліції ГУНП в Харківській області, після набрання вироком законної сили - зберігати в камері схову речових доказів.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити ОСОБА_5 , його захиснику та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1