Справа № 202/6094/18
Провадження № 1-кс/202/3502/2023
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
У Х В А Л А

02 травня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СУ ГУНП України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 звернувся з погодженим із прокурором клопотанням, в якому просить обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дане клопотання обґрунтоване тим, що 22 листопада 2014 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 підтверджується матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду місця події та схемою до нього, висновками авто-технічної та судово-медичних експертиз.

17.10.2014 року ОСОБА_5 виїхав на тимчасово окуповану територію Криму.

29 січня 2015 року досудове розслідування було зупинено у зв`язку з розшуком підозрюваного.

07.02.2015 ОСОБА_5 було оголошено в держаний розшук.

Постановою від 29.04.2023 року, враховуючи, що ОСОБА_5 виїхав за межі території України та на даний час не повертався, останнього було оголошено в міжнародний розшук.

Отже, посилаючись на оголошення підозрюваного в міжнародний розшук та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, слідчий просить обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши в судовому засіданні доводи прокурора, яка клопотання підтримала, приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000688 від 16.10.2014 року, в якому 22 листопада 2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого від 29 січня 2015 року підозрюваного оголошено в державний розшук.

Постановою слідчого від 01 травня 2023 року підозрюваного оголошено в міжнародний розшук.

Вирішуючи питання про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першої статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно з частиною 6 статті 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Аналіз наведених положень закону вказує на те, що слідчий суддя вправі обрати щодо особи у її відсутність запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, якщо прокурором доведено, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відносно неї наявні ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, та:

- виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України;

- виїхала та/або перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором;

- та/або оголошена у міжнародний розшук.

З матеріалів клопотання слідчого вбачається, що 17.10.2014 року ОСОБА_5 виїхав через КПВВ Чонгар та на підконтрольну територію України не повертався.

Водночас слідчий суддя звертає увагу, що, звернувшись із клопотанням про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий як на підставу свого клопотання посилається не на те, що підозрюваний на даний час перебуває на тимчасово окупованій території України або території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, а навпаки на те, що підозрюваний виїхав за межі України та оголошений в міжнародний розшук.

Виходячи з цього слідчий суддя враховує, що відповідно до пункту 1 розділу ІІ Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Офісу Генерального прокурора, Національного антикорупційного бюро України, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань, Міністерства фінансів України, Міністерства юстиції України 17 серпня 2020 року № 613/380/93/228/414/510/2801/5, міжнародне співробітництво правоохоронних органів України з органами Інтерполу, національними центральними бюро іноземних держав, компетентними органами іноземних держав та міжнародними установами з використанням інформаційної системи Інтерполу здійснюється з питань та у формах, визначених правилами Інтерполу.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Інструкції цілями міжнародного співробітництва з використанням інформаційної системи Інтерполу є, зокрема, установлення місцезнаходження осіб, які розшукуються, з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції).

Пунктом 4 розділу ІІ Інструкції передбачено, що використання інформаційної системи Інтерполу правоохоронними органами України здійснюється відповідно до встановленого цією Інструкцією порядку у формі надсилання запиту/звернення до уповноваженого підрозділу або у формі прямого доступу.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІ Інструкції уповноважений підрозділ на підставі отриманого від правоохоронного органу України запиту/звернення забезпечує використання інформаційної системи Інтерполу шляхом надсилання запиту про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу відповідного оповіщення.

З вказаних положень убачається, що залежно від мети розшуку оповіщенню надається колір, зокрема, Червоне та Синє оповіщення.

Пунктом 1 розділу IV Інструкції передбачено, що публікація Червоного оповіщення запитується, зокрема, за таких умов: вчинене особою діяння кваліфіковано як злочин відповідно до Кримінального кодексу України; особу в установленому законодавством порядку оголошено в розшук правоохоронними органами України.

Для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Червоного оповіщення (додаток 1), а також інформацію та документи, зокрема, завірені копії ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвали про оголошення розшуку особи (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії судового розгляду.

Відповідно до пункту 2 розділу IV Інструкції уповноважений підрозділ запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Синього оповіщення щодо осіб, які становлять інтерес для правоохоронних органів України в рамках кримінальних проваджень та/або оперативно-розшукових справ, з метою: отримання інформації про особу; встановлення місцезнаходження особи; ідентифікації особи.

Публікація Синього оповіщення запитується за сукупності таких умов: особа, щодо якої запитується публікація оповіщення, була засуджена чи притягалася до кримінальної відповідальності або вона є підозрюваним, обвинуваченим, свідком чи потерпілим у кримінальному провадженні; є потреба отримання додаткової інформації про можливе злочинне минуле особи, установленні її місцезнаходження або ідентифікації, здобуття інших відомостей у рамках кримінального провадження чи оперативно-розшукової справи.

Тобто зміст вказаних положень законодавства свідчить, що з моменту внесення до бази даних Інтерполу будь-якого оповіщення, передбаченого пунктом 5 розділу ІІ Інструкції, зокрема Синього, особа є такою, що оголошена у міжнародний розшук.

Отже, положення Інструкції свідчать про множинність інструментів міжнародного розшуку і не обмежують такі можливості винятково публікацією Червоного оповіщення.

Слідчий суддя наголошує, що міжнародний розшук включає комплекс розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів компетентних органів держави-ініціатора розшуку та органів запитуваних зарубіжних країн, спрямованих не лише на затримання, арешт, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) певної особи в Україну, а й, зокрема, отримання інформації про неї, встановлення її місцезнаходження чи ідентифікації.

Чинне процесуальне рішення про обрання особі запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою умовою здійснення міжнародного розшуку з метою екстрадиції.

Зазначена вимога міститься у ч. 2 ст. 58 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року, згідно з якою до запиту про видачу особи для здійснення кримінального переслідування в обов`язковому порядку повинна долучатися завірена копія постанови про взяття під варту.

Аналогічні вимоги передбачені Європейською конвенцією про видачу правопорушників 1957 року.

В своєму клопотанні про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий зазначає, що останній виїхав за межі України та оголошений у міжнародний розшук.

Між тим, слідчий та прокурор не надали будь-яких даних щодо фактичного оголошення підозрюваного в міжнародний розшук.

В матеріалах клопотання наявна лише постанова слідчого від 01.05.2023 року, виконання якої доручено ВП № 1 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, до повноважень якого здійснення міжнародного розшуку не належить.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 р. обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу, та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

Однак у матеріалах клопотання слідчого немає жодних даних щодо виконання постанови слідчого від 01 травня 2023 року про оголошення міжнародного розшуку ОСОБА_5 , зокрема про направлення цієї постанови до відповідного департаменту (відділу) міжнародного співробітництва Національної поліції України, здійснення відповідного запиту до Генерального секретаріату чи Національного центрального бюро Інтерполу тощо.

Одне лише формальне прийняття слідчим постанови про оголошення міжнародного розшуку особи без реального виконання такої постанови не означає, що такий розшук фактично розпочато та не може бути підставою для прийняття слідчим суддею (судом) рішення про тримання особи під вартою, оскільки оголошення міжнародного розшуку передбачає, насамперед, вжиття комплексу розшукових, інформаційно-довідкових та інших заходів, спрямованих на отримання інформації про особу або встановлення її місцезнаходження, в тому числі з метою її арешту та екстрадиції, а не тільки винесення постанови про оголошення міжнародного розшуку.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що в даному випадку прокурором не доведено наявність підстав, з якими законодавство пов`язує можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи, оголошеної в міжнародний розшук.

При цьому інші підстави, визначені у частині 6 статті 193 КПК України, слідчим у клопотанні про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не заявлялися.

За змістом статей 7, 26 КПК України кримінальне провадження здійснюється на засадах диспозитивності. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами.

Виходячи з вищевикладеного, в задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з підстав його оголошення у міжнародний розшук необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 193, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1