Провадження №1-кс/193/184/23
У Х В А Л А

іменем України

09 серпня 2023 року сел. Софіївка

Слідчий суддя Софіївського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу відділення поліції № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає у невчиненні процесуальних дій в кримінальному провадженні № 0000119 від 19.08.2022,

В С Т А Н О В И В :

08.08.2023 до провадження слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу відділення поліції № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області зі змісту якої вбачається, що він є потерпілим у кримінальному провадженні № 0000119 від 19.08.2022 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, проте слідчий відділ ВП № 9 зволікає з закінченням досудового розслідування цього кримінального провадження, крім того наголосив, що на його звернення до ВП № 9 не було зазначено слідчого, який здійснює досудове розслідування цього кримінального провадження. Відтак, посилаючись на те, що вказані дії (бездіяльність) органу досудового розслідування порушують його права, як потерпілого, просив його скаргу задовольнити.

Між тим, дослідивши таку скаргу ОСОБА_2 , слідчий суддя дійшов висновку про наявність перешкод у відкритті провадження за скаргою, виходячи з такого.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, зокрема Главою 26, передбачений порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачений перелік рішень, дій, бездіяльності слідчого або прокурора, які підлягають оскарженню під час досудового розслідування, який є вичерпним.

Частиною 2 ст. 303 КПК України визначається інший порядок оскарження та розгляду інших скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України визначено, що під час досудового розслідування може бути оскаржена бездіяльність слідчого/прокурора у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Таким чином, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого чи прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, за наявності трьох обов`язкових ознак: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Перед прийняттям такого рішення слідчий суддя зобов`язаний встановити чи узгоджуються вимоги скарги заявника із приписами ст. 303 КПК України, яка визначає вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого чи прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Звертаючись зі скаргою до слідчого судді, ОСОБА_2 вказує на те, що слідчим відділом поліції № 9 Криворізького РУП до цього часу «не передано справу прокурору», тобто не закінчено досудове розслідування, чим порушуються строки, які відведенні для вчинення таких процесуальних дій.

Однак, такі вимоги заявника не можуть бути предметом розгляду слідчого судді відповідно до вимог ст. 303 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 283 КПК України особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження.

Згідно з частиною 2 згаданої cтатті прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

1) закрити кримінальне провадження;

2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Отже за змістом названої статті процесуального закону, найголовнішою формою закінчення досудового розслідування є вручення слідчим (прокурором) повідомлення про підозру.

Належить зазначити, що відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Достатність доказів для повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення визначає прокурор, слідчий за погодженням із прокурором. Норми КПК України не покладають на слідчого суддю обов`язку перевіряти достатність доказів, зібраних під час досудового розслідування, для повідомлення особі про підозру. Відповідно слідчий суддя не уповноважений зобов`язувати слідчого складати повідомлення про підозру у кримінальному провадженні, в тому числі встановлювати для цього йому певний строк.

Проте, слід зазначити, що заявник відповідно до ст. 308 КПК України має право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування.

З урахуванням наведеного, вважаю за необхідне відмовити у відкритті провадження за вказаною скаргою.

Крім того, зі змісту скарги ОСОБА_2 вбачається, що у рамках кримінального провадження №0000119 за ухвалою слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 26.08.2022 накладено арешт на автомобіль "HONDA CIVIC", реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , який до цього часу продовжує перебувати на штрафмайданчику ВП № 9 Криворізького РУП.

У зв`язку з цим слідчий суддя зазначає, що за змістом положень ч. 1 ст. 174 КПК України, якщо власник або володілець майна вважає, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, то він, якщо ще триває досудове розслідування, має право подати до слідчого судді клопотання про скасування арешту цього майна.

При цьому варто зауважити, що таке клопотання має чітко відповідати вимогам, встановлених ст. 171-174 КПК України, зокрема у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено: хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; перелік і вид майна, арешт на який має бути скасовано; яким процесуальним документом та коли був накладений арешт; обґрунтування необхідності скасувати арешт.

Окрім того, заявник у своїй скарзі посилається на те, що він є потерпілим у справі, проте на його звернення керівництвом ВП № 9 навіть не повідомлено, який саме слідчий здійснює відповідне кримінальне провадження.

Між тим, щодо таких доводів ОСОБА_2 слідчий суддя вважає за необхідне вказати такі застереження.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, з часу подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення особа отримує статус потерпілого і закон не вимагає прийняття в цій частині процесуального рішення в підтвердження статусу, однак зобов`язує особу, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення, вручити потерпілому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки, що фактично підтверджує статус особи і дана норма є імперативною, а її невиконання свідчить про бездіяльність відповідної посадової особи.

Як видно повідомлення т.в.о. начальника ВП № 9 Криворізького РУП ОСОБА_3 від 29.09.2022 у рамках кримінального провадження №0000119 заявника ОСОБА_2 допитано у якості свідка, у зв`язку з чим визначено його подальший процесуальний статус саме як свідка, який, на відміну від потерпілого, має значно менші процесуальні права у кримінальному провадженні, у тому числі щодо ознайомлення з матеріалами справи, заявлення клопотання до слідчого прокурора щодо необхідності проведення тих чи інших слідчих дій, тощо.

Слідчий суддя зауважує, що якщо до цього часу заявника не залучено до участі у справі у якості потерпілого, то з огляду на те, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000119 ще триває, можливість залучення ОСОБА_2 у якості потерпілої особи ще не втрачена.

У разі ж відмови слідчого у залученні заявника у якості потерпілого, то згідно п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, останній можете оскаржити таку відмову до слідчого судді.

На підставі викладеного і керуючись ст. 303, 304, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого відділу відділення поліції № 9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області, яка полягає на невчиненні процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000119 від 19.08.2022, - відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1