ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 678/383/23

Провадження № 11-кп/4820/619/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Хмельницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Хмельницькому в режимі відеоконференції клопотання прокурора Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 перед початком апеляційного розгляду спільної апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника - адвоката ОСОБА_7 та апеляційної скарги прокурора Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2023 року, у кримінальномупровадженні № 0000043, відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено 02 лютого 2023 року, яким ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт Летичів Хмельницької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 186 КК України та, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2023 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 4 статті 186 КК України, та на підставі частини 3 статті 68 КК України призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 8 (вісім) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 обчислено з моменту проголошення вироку, тобто з 14 липня 2023 року.

На підставі частини 5 статті 72 КК України зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 02 лютого 2023 року по 14 липня 2023 року у строк покарання, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили, але не більше, ніж на 60 днів (до 10 год. 13 хв. 11 вересня 2023 року), продовжено міру запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційних скарг та доводи клопотання

На зазначений вирок 11 серпня 2023 року обвинувачений разом зі своїм захисником подали спільну апеляційну скаргу, в якій просять скасувати вирок та закрити провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

14 серпня 2023 року зі скаргою звернувся прокурор, в якій просить скасувати вирок та ухвалити новий, в межах висунутого прокурором обвинувачення.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 21 серпня 2023 року відкрито апеляційне провадження за цими скаргами.

29 серпня 2023 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_8 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 строком на 60 днів. Прокурор вказує, що строк тримання під вартою ОСОБА_6 закінчується, перегляд вироку суду першої інстанції апеляційним судом триває, а ризики, які існували на момент обрання запобіжного заходу, надалі існують, а саме: ОСОБА_6 перебуваючи на волі має реальну можливість переховуватися від суду, а також вчиняти тиск, як психологічного, так і фізичного характеру, шукаючи будь-які можливі шляхи впливу на свідків та потерпілу, спонукаючи їх до зміни ними показань або відмови від дачі показань з метою уникнення кримінальної відповідальності або ж її пом`якшення.

Також зазначає, що перебуваючи на волі ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не працює, не має найнеобхідніших засобів для існування, тому це може його спонукати до продовження своєї злочинної діяльності.

Окрім цього прокурор зазначає, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий за вчинення умисного корисливого майнового злочину, однак після цього належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знаючи про те, що в країні здійснюється протистояння військовій агресії російської федерації, на території України введено воєнний стан, проявляючи свою антигромадську спрямованість вчинив новий насильницькій корисливий злочин.

На підставі частини 3 статті 331 КПК України в судовому засіданні розглядалося питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на термін 60 днів без альтернативи внесення застави, оскільки обставини, які були підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу не зникли, ризики, якими керувався суд при обранні запобіжного заходу обвинуваченому досі не зменшилися.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Захисник адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, вважав, що ризики відсутні, що це саме потерпіла та її родичі вчиняють тиск на обвинуваченого.

Заслухавши учасників судового провадження щодо клопотання прокурора та доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів дійшла висновку про задоволення клопотання прокурора з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно з частиною 1 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з положеннями статей 194, 199 КПК, продовжуючи строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

4) те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

У цьому кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15 частини 4 статті 186 КК України, ухвалено вирок, який не набрав законної сили, апеляційні скарги призначені до апеляційного розгляду.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є зокрема, ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 24.07.2003 по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Відповідно до вимог ст.374 ч.4 п.2 КПК України у резолютивній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

У цьому кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 15, частиною 4 статті 186 КК України, ухвалено вирок, яким ОСОБА_6 засуджено до покарання у виді 6 років 8 місяців позбавлення волі та до набрання вироком законної сили залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, вирок не набрав законної сили.

Відтак, вирішуючи питання наявності ризиків стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 , з огляду на тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку набрання вироком законної сили, а також факт того, що ОСОБА_6 незадовго до скоєння цього кримінального правопорушення був звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю терміну покарання за попередній вчинений ним злочин, обвинувачується у вчиненні нового злочину з застосуванням насильства до особи, оцінюючи ці обставини в сукупності, колегія суддів вважає реальними ризики переховування ОСОБА_6 від суду протягом апеляційного перегляду, а також можливість тиску чи впливу зі сторони обвинуваченого на потерпілу та свідків, з метою спонукати їх до зміни своїх показань або відмови від дачі таких показань, спрямоване на пом`якшення або уникнення обвинуваченим відповідальності.

Окрім цього, ОСОБА_6 не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, що вказує на значно високий ризик того, що для задоволення найнеобхідніших потреб для власного існування ОСОБА_6 може продовжити свою злочинну діяльність та вчинити нове кримінальне правопорушення.

Відтак, колегія суддів вважає доведеними прокурором та реальними ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

Окрім того, колегія суддів бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 є вже раніше судимим за корисливий злочин, вироком йому призначалося покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку, однак пізніше таке звільнення від покарання було скасовано, а ОСОБА_6 було направлено на реальне відбування покарання до місць позбавлення волі; обвинувачений вчинив новий корисливий умисний злочин з застосуванням насильства, яке було небезпечним для життя та здоров`я особи, після нещодавнього звільнення з місць позбавлення волі, постійного місця роботи не має, не одружений, дітей не має, що вказує на відсутність міцних соціальних зв`язків, і до того ж відомості, що через свій стан здоров`я ОСОБА_6 не може перебувати у слідчому ізоляторі, суду не надавалися.

Зважаючи на завершення терміну тримання під вартою, визначеного вироком Летичівського районного суду Хмельницької області від 14 липня 2023 року, та враховуючи, що наявні ризики не зменшилися й продовжують існувати, апеляційний розгляд не завершено, колегія суддів дійшла висновку, що є необхідність у продовженні строку запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 , та лише такий винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою, здатний забезпечити виконання ним покладених на нього обов`язків у повній мірі.

Тож, колегія суддів вважає за доцільне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 29 жовтня 2023 року включно, без визначення розміру застави на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 331, 404, 405 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Летичівської окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 до 29 жовтня 2023 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядкуне підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3