Справа № 163/1624/23 Провадження №11-сс/802/392/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 липня 2023 року про накладення арешту на майно(ЄРДР № 0000237),

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 липня 2023 року частково задоволено клопотання слідчої СВ відділення поліції №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 , яке погоджене з прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт, заборонивши власнику (володільцю) розпоряджатися та користуватися вказаним майном, яке 20.07.2023 року вилучене під час огляду місця події, а саме: грошові кошти в сумі 4500 доларів США, купюрами номіналом по сто доларів США, із серійними номерами: 1) МВ 83490473C, 2) LL 01077012A, 3) LF 90611631K, 4) LB 69104827І, 5) LE 56352300C; 6) HF 05627562B, 7) LI 26228591 A, 8) LL 11340804D, 9) LJ23800165B, 10)LJ23800166B, 11) PF 30248705F, 12) LB 83435396K, 13) LB 56088424C, 14) LD 22291937C, 15) LI 17321561B, 16) PD17828808C, 17)IC 16576325A, 18) PD 17828256C, 19) LE 56352299C, 20) PE 31976470C, 21) PA 57034401A, 22) ME 45928864A, 23) LF 27676323A, 24) MB 1656355N, 25) PD 34281688C, 26) PD 34281689C, 27) ML 40550443C, 28) LB 06306822S, 29) LK 15164626D, 30) LE 10594705F, 31) LJ 23800160B, 32) LB 43460862M, 33) PD 17828250C, 34) PD 17828238C, 35) PD 17828255C, 36) PD 17828137C, 37) PD 17828221C, 38) PD 17828813C, 39) PD 17828816C, 40) PD 17828672C, 41) PF 93206534M, 42) LK 40762234C, 43) LB 42400491W, 44) ME 38486730A, 45) ME 68410771А; мобільний телефон марки "Айфон 14 Про Макс", ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із сім-картою мобільного оператора "Водафон" з номером НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки "Самсунг", ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім-картою мобільного оператора "Лайфсел" з номером НОМЕР_6 .

Водночас, в накладені арешту на транспортний засіб марки «ДАФ» номерний знак НОМЕР_7 та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 від 22.10.2022 року на автомобіль сідловий тягач марки «ДАФ» р.н.з. НОМЕР_7 - відмовлено.

В поданій апеляційній скарзі прокурор вважає ухвалу слідчого судді в частині відмови в накладенні арешту на майно, незаконною. Посилається на те, що у ході досудового розслідування встановлено, що автомобіль «ДАФ» р.н.з. НОМЕР_7 , який належить ФОП « ОСОБА_9 », ОСОБА_10 використовував для незаконного перевезення ОСОБА_11 з приховуванням останнього від прикордонного контролю, а тому він та свідоцтво про його реєстрацію є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення та можуть зберігати на собі сліди (факт приховування та перебування ОСОБА_11 ), зазначені у ст.98 КПК України. Разом з тим, звертає увагу суду, що органом досудового розслідування, зважаючи на короткий проміжок часу, не було проведено слідчих дій щодо перевірки на причетність до організації вчинення кримінального правопорушення самого власника ОСОБА_9 . Таким чином, вважає, що накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію необхідне і для забезпечення можливості конфіскації майна у разі доведення причетності до вчинення кримінального правопорушення власника автомобіля, оскільки санкцією ч.3 ст. 332 КК України передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна. З огляду на вищевикладене просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою клопотання про накладення арешту на майно задовольнити повністю.

Апеляційна скарга розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_10 та його захисника ОСОБА_12 , а також власника майна ОСОБА_9 та його представника - адвоката ОСОБА_13 . При цьому береться до уваги те, що вказані особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи слідчою, як про це зазначив в судовому засіданні прокурор, й будь-яких заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги на інший день та відомості про поважність причин їх неявки від них не надходило.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримував подану апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу слідчого судді та накласти арешт на транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, перевіривши матеріали провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Положеннями ст.98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно приписів ч.ч.2-6 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У цьому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу; 2) спеціальної конфіскації. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У цьому випадку, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З аналізу положень вищевказаних процесуальних норм закону випливає, що слідчий та/або прокурор повинні довести, що майно, яке на їх думку підлягає арешту повинно відповідати критеріям, визначеним у ст.98 КПК України.

Доведеними повинні бути і ризики щодо такого майна, передбачені ст.170 КПК України, зокрема, - щодо збереження речових доказів.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання слідчого про накладення арешту на майно слідчий суддя дотримався.

З матеріалів провадження встановлено, що СВ відділенням поліції №1 (м. Любомль) Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0000237 від 20 липня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_10 з корисливих мотивів організував незаконне переправлення через державний кордон України до Республіки Польща громадянина України ОСОБА_11 , який не мав права перетину державного кордону, при таких обставинах.

ОСОБА_10 , працюючи водієм у ФОП « ОСОБА_9 » та маючи дозвіл на виїзд за межі території України в умовах воєнного стану через систему «Шлях», приблизно 10 липня 2023 року у м. Київ під час особистої зустрічі домовився із ОСОБА_11 про перевезення останнього у незаконний спосіб через Державний кордон України на територію Республіки Польща за винагороду. При цьому ОСОБА_11 є особою призовного віку і не має права перетину державного кордону України у воєнний час. За такої домовленості ОСОБА_11 оплатив ОСОБА_10 5 000 доларів США, і під час руху транспортним засобом марки «Даф» з причіпом, номерний знак НОМЕР_7 / НОМЕР_9 , з м. Буча, Київської області до МАПП «Ягодин», що у с. Старовойтове, Ковельського району, Волинської області.

На під`їзді до МАПП «Ягодин» ОСОБА_10 , з метою незаконного переправлення ОСОБА_11 через Державний кордон України у Республіку Польща, розмістив його у кабіні автомобіля «Даф» з причіпом, номерний знак НОМЕР_7 , на спальному місці позаду сидіння водія та укрив ковдрою, таким чином приховав останнього від працівників прикордонної та митної служби та заїхав на територію пункту пропуску через Державний кордон України. Під час проведення прикордонного контролю працівниками Державної прикордонної служби та проведення огляду транспортного засобу був виявлений ОСОБА_11 , про що повідомлено органи поліції.

В подальшому слідчою на підставі письмового дозволу ОСОБА_10 було проведено огляд автомобіля «Даф», номерний знак НОМЕР_7 . Також було оглянуто поясну сумку чорного кольору із емблемою білого кольору, яку ОСОБА_10 добровільно надав до огляду, у якій знаходились грошові кошти надані ОСОБА_11 як винагороду за спробу у незаконний спосіб перетнути Державний кордон України, які ОСОБА_10 надав для огляду в сумі 4500 доларів США. Також в ході затримання ОСОБА_10 під час особистого обшуку в останнього було вилучено мобільний телефон та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 . Крім цього, на підставі добровільної згоди було оглянуто мобільний телефон ОСОБА_11 .

В межах вказаного кримінального провадження постановою слідчої СВ відділення поліції №1 (м. Любомль) Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 від 20 липня 2023 року, окрім іншого, транспортний засіб марки «ДАФ» номерний знак НОМЕР_7 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_10 від 22.10.2022 року визнано речовими доказами.

Так з матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_10 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, а саме за організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України з корисливих мотивів, будучи водієм ФОП « ОСОБА_9 », який і є власником вилученого автомобіля та здійснює підприємницьку діяльність у сфері вантажних перевезень.

У письмових поясненнях ОСОБА_10 вказував про те, що ОСОБА_9 , як його роботодавець та власник транспортного засобу «Даф» номерний знак НОМЕР_7 був необізнаний із його намірами організувати незаконне переправлення особи через державний кордон України з корисливих мотивів на даному автомобілі.

Слідчий суддя відмовляючи в оскаржуваній прокурором частині прийшов до правильного висновку про те, що в клопотанні слідчої не наведено достатніх обставин та ризиків для запобігання яких необхідно накласти арешт на транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію, а також не вказано, які саме слідчі дії та дослідження необхідно провести з вилученим автомобілем та свідоцтвом, з чим повністю погоджується і колегія суддів.

Разом з тим, слід зазначити що до матеріалів клопотання було додано протокол огляду місця події, відповідно до змісту якого слідчою оглянуто вищевказаний автомобіль.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Таким чином, транспортний засіб марки «ДАФ» номерний знак НОМЕР_7 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_10 від 22.10.2022 року не відповідає критеріям, вказаним в ст.98 КПК України.

Доказів, окрім постанови про визнання речовими доказами, що вилучений автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України, стороною обвинувачення не надано.

Дослідивши матеріали провадження, обставини справи, апеляційний суд вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна на транспортний засіб марки «ДАФ» номерний знак НОМЕР_7 та свідоцтва про його реєстрацію НОМЕР_10 від 22.10.2022 року може призвести до обмеження прав його володільця.

Таким чином, клопотання слідчої будь-яких даних на обґрунтування законності підстав накладення арешту на згаданий автомобіль та свідоцтво про його реєстрацію, які би відповідали меті та завданням його арешту, не містить.

Аналіз клопотання про накладення арешту на майно та долучених до нього матеріалів кримінального провадження дають підстави для висновку, що клопотання слідчої в частині накладення арешту на транспортний засіб та свідоцтво про його реєстрацію не відповідає вимогам закону, слідчою не було надано доказів, які б в достатній мірі підтверджували існування підстав для накладення арешту на це майно.

Доводи прокурора не заслуговують на увагу, оскільки в самому клопотанні про арешт майна належним чином не мотивовані підстави для його повного задоволення.

Разом з тим, на час апеляційного розгляду транспортний засіб марки «ДАФ» номерний знак НОМЕР_7 та свідоцтво про його реєстрацію НОМЕР_10 від 22.10.2022 року було повернуто його власнику ОСОБА_9 , що підтверджується його заявою, яка знаходиться в матеріалах кримінального провадження.

Підстави для скасування ухвали слідчого судді та постановлення нової з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст.ст. 98, 170, 376, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні начальника Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Любомльського районного суду Волинської області від 28 липня 2023 року про накладення арешту на майно - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді