Провадження №1-кп/447/195/23
Справа №447/1155/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.06.2023 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючої судді- ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні кримінальне провадження № 0000065 від 15.04.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , з середньо- спеціальною освітою, неодруженого, не працюючого, раніше не судимого відповідно до ст.89 КК України , проживаючого та зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

за участі обвинуваченого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 , згідно з рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 09.11.2020 у справі №447/2194/20, яке набрало законної сили, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1500 грн., щомісячно; але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку,до досягнення старшою дитиною повноліття починаючи з 19.08.2020.

Так, ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за несплату аліментів, достовірно знаючи про вищевказане рішення, а також усвідомлюючи про обов`язок сплати таких аліментів, злісно ухилився від сплати аліментів у період з 04.08.2022 по 24.04.2023, що проявилося у тому, що він добровільно рішення суду не виконував; щодо працевлаштування до Миколаївської міської філії центру зайнятості не звертався та, відповідно, не ставав на облік як безробітний.

Окрім цього, ОСОБА_3 , у період з серпня 2022 року по квітень 2023 року маючи доходи, оскільки, не будучи офіційно працевлаштованим, працював на будівництві та інших роботах, за що отримував грошові кошти, які в подальшому витрачав на власні потреби, матеріально дітям ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не допомагав, їхнім матеріальним становищем не цікавився, тим самим злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на

утримання дітей, що призвело до утворення заборгованості за період з 04.08.2022 по 24.04.2023 в сумі 26109,68 гривень, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці платежу.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи особою раніше судимою за кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.164 КК України, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів) на утримання дітей, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 164 КК України.

Свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення обвинувачений ОСОБА_3 визнав повністю, пояснив, що дійсно не сплачував аліменти на утримання дітей, будучи неофіційно працевлаштованим, в центр зайнятості не звертався, просив його суворо не карати. Крім того пояснив, що після направлення справи до суду частково сплатив аліменти на утримання дітей.

Законний представник потерпілих ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, у поданому суду клопотанні просила розгляд справи проводити у її відсутності , щодо призначеного покарання ОСОБА_3 покладається на думку суду

На підставі вимог ст..325 КПК України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності законного представника неповнолітніх потерпілих.

Суд, заслухавши позиції сторін, з якихвину визнає вбачається, що вони не оспорюють обставини кримінального провадження, переконавшись у правильності розуміння сторонами змісту цих обставин та зважаючи на відсутність сумнівів у добровільності такої позиції визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, що відповідає вимогам частини 3 статті 349 КПК України і обмежує судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів що характеризують його особу.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчинені ним кримінального правопорушення доведена повністю, кваліфікація його неправомірних дій за ч.2 ст.164 КК України є правильною.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (п. 1 ч.1 ст. 66 КК України).

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.164 КК України , яке відповідно до статті 12 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Обвинувачений ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується типово, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий відповідно до ст.89 КК України , не працевлаштований.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, зважаючи на вимоги ст.65 КК України, суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого, дані про особу обвинуваченого, який станом на 18.05.2023 відбув покарання у вигляді 80 годин громадських робіт за вироком Миколаївського районного суду від 04.07.2022, обставину, що пом`якшує та відсутність обставин, що обтяжують покарання , а тому

суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 164 КК України у виді громадських робіт.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат не понесено.

Керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 381 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.164 КК України та призначити йому покарання у виді 160( ста шістдесяти) годин громадських робіт.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Миколаївський районний суд Львівської області.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1