У Х В А Л А

судового засідання

22.05.2023 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ», лікуючого лікаря - ОСОБА_4

особи, стосовно якої подано заяву, - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" ОСОБА_7 та лікаря-психіатра ОСОБА_4 , щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру:

ОСОБА_5 , 1960 року народження, уродженки Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка скоїла суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст.121 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник генерального директора з експертизи Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ОСОБА_7 та лікуючий лікар-психіатр ОСОБА_4 звернулися до суду із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , 1960 року народження.

В обґрунтування заяви покликаються на те, що у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» знаходиться на примусовому лікуванні ОСОБА_5 , 1960 року народження, до якої за Ухвалою Сихівського районного суду 26 жовтня 2022 року застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом, і яка скоїла суспільно- небезпечні діяння передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Психічний стан хворої: свідомість ясна, контакт формальний. Скарги не висловлює. Орієнтація у власній особистості - збережена, в просторі - збережена, в часі - частково збережена. Поведінка вичурна, чудернацька, міміка збіднена. На запитання відповідає звичайним голосом, однослівно, плутано, малоінформативно, мова без особливостей. Емоційний стан депресивний, слабкодухий, байдужий; фон настрою тривожний. Наявність суїцидальних думок не має, розлади сприйняття заперечує. Психосенсорні розлади відсутні; періодично висловлює маячні ідеї переслідування та збитку; пам`ять знижена; мислення сповільнене за темпом, непослідовне, тривожно забарвлене; судження на побутовому рівні. Розлади потягів відсутні;. Інтелект відповідає віку та освіті; увага нестійка, підвищена виснаженість уваги. Психомоторна сфера без порушень. Критичні та прогностичні здібності відсутні. Апетит нормальний; сон медикаментозний. Безініціативна, байдужа. Коло інтересів різко обмежене задоволення власних потреб. Вольові процеси помітно загальмовані. До реабілітаційних заходів не залучається. Потребує постійного догляду та нагляду

24.04.2023 року ОСОБА_5 була оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_5 на даний час страждає: "Хронічним маячним розладом. F22. 8" за своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом. Враховуючи вищевикладене, просять заяву задоволити.

В судовому засіданні представник заявника лікар-психіатр ОСОБА_4 заяву підтримала з мотивів, зазначених у заяві, та зазначила, що хворий ОСОБА_8 потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Прокурор в судовому засіданні заяву підтримала.

ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення заяви.

Заслухавши думку прокурора, захисника, лікуючого лікаря-психіатра - представника КНП ЛОР «ЛОКПЛ», хвору ОСОБА_5 , дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з такого.

Згідно з ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за письмовою заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з вимогами ст.514 КПК України, продовження зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосованих заходах медичного характеру.

Відповідно до ч. 1- 3 ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в закладі з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з часу госпіталізації з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник закладу з надання психіатричної допомоги повинен направити до суду за місцем знаходження закладу з надання психіатричної допомоги заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в закладі з надання психіатричної допомоги проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців.

Згідно з ст.19 Закону «Про психіатричну допомогу» питання про продовження, зміну або припинення застосування примусового заходу медичного характеру вирішується судом у разі такої зміни стану психічного здоров`я особи, за якої відпадає необхідність застосування раніше призначеного заходу та виникає необхідність у призначенні іншого примусового заходу медичного характеру чи якщо особа видужала. Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру може здійснюватися судом також за заявою особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру, або її захисника чи іншого законного представника, у разі якщо така особа за своїм станом здоров`я не може усвідомлено подати до суду відповідну заяву. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів закладу, в якому особі надається психіатрична допомога, або, у разі наявності, висновок обраного особою незалежного лікаря-психіатра.

Судом встановлено, що у КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» знаходиться на примусовому лікуванні ОСОБА_5 , 1960 року народження, до якої за Ухвалою Сихівського районного суду 26 жовтня 2022 року застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді поміщення в психіатричну лікарню із звичайним наглядом.

Внаслідок проведеного до даного часу комплексного лікування та реабілітаційних заходів не вдалося досягнути стабільності психічного стану пацієнта ОСОБА_5 та ознак її повноцінної ремісії.

24.04.2023 року ОСОБА_5 була оглянута комісією лікарів-психіатрів, яка прийшла до висновку, що ОСОБА_5 на даний час страждає: "Хронічним маячним розладом. F22. 8". За своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

До наданої суду заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру № 86 від 24.04.2023 року, який містить обґрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації, що є підставою для продовження примусового лікування.

Враховуючи висновок лікарів-психіатрів, пояснення лікаря-психіатра, надані в судовому засіданні, відповідно до яких досягти повноцінної ремісії у психічному стані хворої ОСОБА_5 не вдалося, змін на помітне покращення не відбулося, психічний стан залишається нестабільним, думку інших учасників процесу, суд приходить до висновку, що заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" ОСОБА_7 та лікаря-психіатра ОСОБА_4 щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , 1960 року народження слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 95 КК України, ст. ст. 512 - 514 КПК України, ст. 19 Закону України "Про психіатричну допомогу", суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву заступника генерального директора Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради "Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня" ОСОБА_7 та та лікаря-психіатра ОСОБА_4 , щодо продовження застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , 1960 року народження - задоволити.

Продовжити застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом ОСОБА_5 , 1960 року народження, уродженки Львівської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка скоїла суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст.121 КК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1