У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2023 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000272 за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника - адвоката ОСОБА_6 на вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2021 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Новокатеринівка Веселинівського району Миколаївської області, українка, із вищою освітою, працюючої завідувачем ДНЗ «Барвінок», заміжньої, раніше не судимої, зареєстрована та фактично проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

- обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст.162 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

встановив:

Вироком суду ОСОБА_5 , визнано винною у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 162, ч.2 ст. 125 КК України, і призначено їй покарання: за ч. 1 ст. 162 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі; за ч. 2 ст. 125 КК України у виді 1 (одного ) року обмеження волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом повного складання призначених покарань призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням. Встановлено ОСОБА_5 іспитовий строк - 1 (один) рік. Згідно ст. 76 КК України покладено на засуджену ОСОБА_5 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою. Стягнуто з ОСОБА_5 , на користь ОСОБА_8 , майнову шкоду в сумі 18599 (вісімнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 52 (п`ятдесят дві) копійки, моральну шкоду в розмірі 8000 (вісім тисяч) гривень 00 коп., понесені судові витрати в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень. Вирішено питання щодо речових доказів.

Не погоджуючись із зазначеним вироком обвинувачена ОСОБА_5 та її захисник - адвокат ОСОБА_6 подали апеляційні скарги, в яких просять вирок суду скасувати з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та кримінальне провадження закрити.

Разом з тим, до початку апеляційного розгляду даного кримінального провадження, обвинуваченою та її захисником заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_5 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.162 КК України у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Частиною 4 ст. 286 КПК України визначено, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, апеляційний суд вважає заявлене клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволення з огляду на наступне.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом про кримінальну відповідальність.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2 ст. 49 КК).

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: притягнення особи як обвинуваченого; згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Згідно обвинувального акта, ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст.162 КК України, події яких відбулися у липні 2019 року.

Відповідно до ч.1 ст. 12 КК України вказані злочини відносяться до нетяжких злочинів.

Пунктом 2 ч.1ст.49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З дня вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, минуло чотири роки, стороною обвинувачення не надано суду апеляційної інстанції доказів того, що ОСОБА_5 вчинила інше кримінальне правопорушення чи ухилялася від досудового розслідування або суду, обвинувачена не заперечує проти закриття кримінального провадження із нереабілітуючих підстав.

З огляду на наведене, у даному кримінальному провадженні закінчився строк давності, передбачений п.2 ч.1ст.49 КК України . За такого, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України, ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст.162 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст. 125, ч.1 ст.162 КК України, підлягає закриттю на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника - адвоката ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню, як такі, що містять вимогу про скасування вироку, а вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2021 року - підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 417, 418, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_5 та її захисника - адвоката ОСОБА_6 , - задовольнити частково.

Вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2021 року щодо ОСОБА_5 - скасувати.

На підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.125, ч.1 ст.162 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 за ч.2 ст.125, ч.1 ст.162 КК України закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Головуючий:

Судді: