Номер провадження: 21-з/813/37/22
Справа № 493/626/16-к
Головуючий у першій інстанції
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.05.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,

за участю:

секретарки судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про роз`яснення ухвали Одеського апеляційного суду від 31.05.2022 року про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу,-

установив

В провадженні Одеського апеляційного суду перебуває кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора Котовської місцевої прокуратури ОСОБА_8 на вирок Балтського районного суду Одеської області, від 28 листопада 2016 року, стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 194, ч. 4 ст. 187, п.6 ч. 2 ст. 115, КК України.

Під час апеляційного розгляду від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про зміну йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.05.2022 року клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання - залишено без задоволення.

29.06.2022 року від обвинуваченого ОСОБА_6 надійшло клопотання про роз`яснення йому ухвали апеляційного суду від 31.05.2022 року, а саме на підставі якого Закону України його неможливо доставити в судове засідання апеляційного суду.

Дослідивши доводи клопотання, заслухавши пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали доводи клопотання та просили його задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення клопотання, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Вироком Балтського районного суду Одеської області від 28.11.2016року,ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 та ч. 2 ст. 194 КК України, та йому призначено остаточне покарання у виді 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На зазначений вирок суду прокурором була подана апеляційна скарга, в якій, він не оспорюючи доведеність вини обвинуваченого та правильність кваліфікації його дій, вказує, що вирок суду є незаконним в частині призначеного судом покарання у зв`язку з його невідповідністю ступеню тяжкості вчинених злочинів та особі обвинуваченого, просить вирок в цій частині скасувати та постановити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України у виді довічного позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 КК України - 11 (одинадцять) років позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна; за ч. 2 ст. 194 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у виді довічного позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_6 також звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій вважає вирок незаконним, просить його скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Крім того, під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово заявляв клопотання про його доставку в судове засідання апеляційного суду для безпосередньої участі в судовому засіданні, а також клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, яке ухвалою Одеського апеляційного суду від 31.05.2022 року залишено без задоволення.

Мотивами прийнятого судового рішення апеляційним судом зазначено, зокрема про наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а також те, що на переконання апеляційного суду, введення на території України воєнного стану, враховуючи тяжкість можливого покарання, не може знизити ризик переховування обвинуваченого від суду у разі зміни йому запобіжного заходу на особисте зобов`язання.

В цій частині ОСОБА_6 просить роз`яснити ухвалу апеляційного суду, а саме на підставі якого Закону України його неможливо доставити в судове засідання апеляційного суду

Згідно п.2 ст. 419 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції складається з: мотивувальної частини із зазначенням: короткого змісту вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції; узагальнених доводів особи, яка подала апеляційну скаргу; узагальненого викладу позиції інших учасників судового провадження; встановлених судом першої інстанції обставин; встановлених судом апеляційної інстанції обставин з посиланням на докази, а також мотивів визнання окремих доказів недопустимими чи неналежними; мотивів, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Всі мотиви, з яких апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання ОСОБА_6 про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на особисте зобов`язання, викладені в ухвалі від 31.05.2022 року.

За таких обставин, колегія суддів наголошує, що ухвала Одеського апеляційного суду від 31.05.2022 р. є такою, що викладена в зрозумілій формі, на підставі інформації, наявної в матеріалах провадження, тому апеляційний суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про її роз`яснення.

Керуючись статтями 24, 370, 380, 405, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,

ухвалив

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про роз`яснення йому ухвали Одеського апеляційного суду від 31.05.2022 року про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3