Справа № 175/4011/16-к
Провадження № 1-кп/175/181/16
Вирок

Іменем України

19 травня 2023 року

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське кримінальне провадження №0002167 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у с.Біляни Могилів-Подільського району Вінницької області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України -

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_4 , який приватно надавав послуги посередника у продажі нерухомого майна, починаючи з липня 2016 року (більш точної дати не встановлено), останній виконував обов`язки посередника в продажі адміністративної будівлі (до 2014 року, промислове підприємство з виробництва ветеринарних препаратів ТОВ «ВЕТПРИПАРАТИ») за адресою: Дніпровський район м. Підгородне, вул. Перемоги 1, яка за правом власності належні ОСОБА_6 , в зв`язку з чим він мав дозвіл на вільний доступ до території розміщення будівлі та мав ключі від усіх будівель, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме промисловою обладнання: автоклаву типу АШ-1М, стерилізатору парового типу ГПД-400 стерилізатору парового типу ГК-100-ЗМ, стерилізатору парового типу ГК-100-2 термостата суховоздушного типу ТС-80М, електрокип`ятильнику КН-3-100М, Е справному стані, що знаходилось в експлуатації не менше ніж з 21.03.2001 року, що знаходилось в середині адміністративної будівлі, шляхом демонтажу.

29.08.2016 року, реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне заволодіння чужого майна, ОСОБА_4 , заздалегідь підшукавши знаряддя злочину, а саме: вантажний автомобіль «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , який винайняв у ПП « ОСОБА_7 » разом з двома робітниками ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , яких винайняв за оголошенням для надання послуг з вантажних перевезень, аргументуючи тим, що йому необхідно перевезти металеве сміття з ділянки, яку називав своєю власністю до звалища.

Далі, 29.08.2016 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на таємну крадіжку виробничого обладнання, яке належить ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , на вантажному автомобілі «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 та в присутності вантажника ОСОБА_9 шляхом вільного доступу, за допомогою ключів, надав доступ для під`їзду до адміністративної будівлі за адресою: Дніпровський район м. Підгородне вул. Перемоги, 1. Надалі, відкрив вхідні двері адміністративної будівлі, не повідомляючи водієві та вантажнику про свої злочинні дії, знаходячись в серединні адміністративної будівлі, запропонував завантажити в кузов зазначеного автомобілю, на той час вже підготовлене до вивезення з зазначеної території з метою отримання можливості подальшого розпорядження викраденим чужим майном на власний розсуд, демонтоване на частини промислове обладнання, яке належить ОСОБА_6 . Встановити точної дати, часу та способу в який промислове обладнання: автоклав типу АШ-1М, стерилізатор паровий типу ГПД-400, стерилізатор паровий типу ГК-100-ЗМ, стерилізатор парового типу ГК-100-2, термостат суховоздушний типу ТС-80М, електрокип`ятильник КН-3-100М, було демонтовано ОСОБА_4 не предстало можливим.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, направлений на крадіжку чужого майна, ОСОБА_4 , діючи умисно з корисливих спонукань, будучи впевненим що діє таємно для присутніх, та в тому, що власниця майна ОСОБА_6 не викриє його на місці події під час вчинення злочину 29.08.2016 року, в період часу з 13 години 30 хвилин до 21 години 00 хвилин, за допомогою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , де знаходиться підготовлене для вивезення майно, за допомогою останніх, почав завантажувати демонтоване обладнання в кузов автомобілю. Після закінчення завантаження, ОСОБА_4 , разом з ОСОБА_10 та ОСОБА_9 сіли в салон вантажного автомобілю «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_8 повернув ключа запалення та автомобіль почав виїжджати з території за адресою: АДРЕСА_2 , таким чином вчинив всі дії, які він вважав за необхідні для доведення злочину до кінця.

Але при виїзді з зазначеної території, близько 21 години 00 хвилин, шляхи виїзду вантажного автомобіля «Mercedes Benz», державний номерний знак НОМЕР_1 , з завантаженим викраденим звідти майном, було перегороджено потерпілою ОСОБА_6 в зв`язку з чим, ОСОБА_4 не зміг довести свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на викрадення чужого майна у великих розмірах, яке належить ОСОБА_6 , чим спричинив останній, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №2341 від 29.09.2016 року, матеріальну шкоду на загальну суму 192 016 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 провину визнав повністю, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті та відмовився давати пояснення. Просив суд суворо не карати.

Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_4 його провина підтверджена письмовими матеріалами, поясненнями свідків, потерпілої.

Потерпіла ОСОБА_6 в ході судового розгляду пояснила суду, що вона має у власності адміністративну будівлю, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаному приміщенні раніше розміщувалася фірма ТОВ «Ветпрепарати», яка припинила свою діяльність. Вказана будівля та майно, яке там залишилося належить їй особисто, так як її мати була засновником вказаної фірми.

Коли вона вирішила продати вказану будівлю і звернулася до своєї знайомої на ім`я ОСОБА_11 , яка займалася пошуком покупців. ОСОБА_11 сказала, що пошуком клієнтів буде також займатися її знайомий на ім`я ОСОБА_12 . Останній спочатку зателефонував їй по телефону, потім домовились про зустріч та зустрілися на вказаному об`єкті. Вона показала йому вказане приміщення, та надала йому ключі від воріт та приміщення для показу покупцям. Як їй відомо зі обвинуваченого він декілька разів приводив покупців та показував їм будівлю. Також він казав що знайшов покупців. Продавати будівлю вона хотіла із всім майном яке там знаходилося.

29 серпня 2016 року близько 21-45 годині їй зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_13 , який мешкає по сусідству її приміщення та повідомив, що невідомі особи завантажують щось в автомобіль.

На вказане місце вона прибула близько 21-15 годин, разом з чоловіком, де явила, відкриті ворота, на території знаходився вантажний автомобілі «Мерседес». Автомобіль був завантажений повністю належний їй майном, яке до того знаходилося в приміщеннях будівлі. На місці знаходився обвинувачений, який здійснював покази об`єкту клієнтам, а також інші сторонні особи: водій вказаного автомобіля ОСОБА_14 , та вантажник ОСОБА_15 . Оглянувши своє приміщення вона виявила, що в середині порушена обстановка, деякі шафи лежать на подвір`ї, а із середини приміщень зникло її майно: обладнання для виготовлення ветеринарних препаратів, автоклави, обладнання для здійснення дистиляції, прес для закатування пляшок, два електродвигуни, шафи для сушіння, витяжки, а також інші дрібні сталеві вироби та інші речі.

Просила міру покарання призначити на розсуд суду, та цивільний позов залишити без розгляду.

Свідок ОСОБА_16 , пояснив суду, що він займає посаду диспетчеру ПП « ОСОБА_7 » за трудовим договором, діяльність підприємства на якому він працює спрямована на постачання в сфері перевозки вантажу. В його обов`язки входить приймати замовлення перевезення вантажу, які надходять по телефону.

Так, 29 серпня 2016 року, о 13:17 годині, йому, на робочий телефон, який зазначено на сайті в рекламному оголошенні про надання послуг, надійшов дзвінок з пропозицією перевезення металевого обладнання . Чоловік, який робив пропозицію, представився на ім`я ОСОБА_13 , пояснив, що саме сьогодні потрібно терміново вивезти з власної будівлі, розташованої в м. Підгородне. Обвинувачений зауважив, що його потрібно забрати дорогою і він сам показуватиме дорогу та точну адресу. Терміновість обвинувачений мотивував тим, що 30 серпня 2016 року зазначена ділянка продається і потрібно прибрати. Також останній повідомив, що його потрібно забрати з вул.Малиновського біля повороту у напрям житлового масиву Придніпровська.

Заказ був прийнято. Він записав координати замовлення, номер телефону замовника та місце, звідки водію потрібно забрати клієнта. Надалі, близько 20 години, він віддав замовлення водію ОСОБА_8 , який на вантажному автомобілі марки «Мерседес-Бенс», номерний знак НОМЕР_2 . Разом з водієм на замовлення, як зазвичай, поїхав вантажник ОСОБА_9 .

Близько 21:00 години, йому зателефонував ОСОБА_8 та повідомив про те, що замовник перевозки вантажу з металевих виробів з м. Підгородне не є власником ділянки, тому що на місце завантаження прибули справжні власники ділянки та викликали співробітників поліції. Зі слів ОСОБА_17 зазначені особи блокували виїзд автомобілю з вантажем і те, що зі слів співробітників поліції йому стало відомо, що обвинувачений є ріелтором продажі зазначеної ділянки, а металеві вироби, які за його командою завантажені в кузов автомобіля, він викрадає у справжніх власників. Надалі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 поїхали до відділення поліції, на території якого опечатано автомобіль марки «Мерседес-Бенз», номерний знак НОМЕР_1 .

Він особисто не бачив документів які підтверджують, що обвинувачений ОСОБА_4 був власником приміщення.

Свідок ОСОБА_18 , пояснив суду, що у власності його дружини ОСОБА_6 , знаходиться адміністративна будівля, розташована за адресою: АДРЕСА_2 в якому раніше розміщувалась фірма ТОВ «Ветпрепарати», яка припинила свою діяльність у 2014 році. Територія розташування будівлі мала огородження з усіх сторін, частково високим парканом. Вхід на територію закритий каліткою, а в`їзд - подвійними металевими воротами. Також, враховуючи специфіку здійснюваного раніше підприємства, в будівлі залишалась якась кількість продукції, пакування, виробничих елементів. В зв`язку з браком часу дружина хотіла продати все майно, без витрати часу на демонтування, перевезення обладнання, тому вона звернулась за допомогою до фірми ріелторів. В подальшому уклала договір з представниками цієї фірми про надання послуг. Дружині було надано представника цієї фірми, який буде займатися продажем адміністративної будівлі ім`я ріелтора ОСОБА_12 . Він особисто з ним не знайомився, а зі слів ОСОБА_6 йому було відомо, що вона віддала ріелтору ключі від дверей споруд, розташованих на території, якою вона володіє. Ключі були здані обвинуваченому в зв`язку з тим, що ні він, ні дружина, не мають часу займатися продажем: розміщенням оголошень, телефонним спілкуванням та зустрічами з потенційними клієнтами, а також демонстрації товару місцем розташування. Дружина декілька разів казала про те, що обвинувачений повідомляв їй про те, що показує потенційним клієнтам на місці будівлю, що завжди, їй їде за адресою з клієнтом та по результату показу, телефонує їй, його слова ніхто не перевіряв.

29 серпня 2016 року, ввечері, він зустрів ОСОБА_6 по дорозі додому, яка була розгублена та схвильована. Вона повідомила йому про те, що їй декілька разів телефонували сусіди, які мешкають в будинку, розташованому поруч з будівлею, власницею якої вона являється. Надалі, вже в вечірній час, о 20:00-20:30 години, сусід зателефонував та повідомив, що незнайомі люди спочатку щось вантажили до автомобілю, а на теперішній час мають намір покинути територію. Після цього ОСОБА_6 почала телефонувати обвинуваченому, але його телефон був вимкненим. Близько 22:00 години, приїхавши на місце події у воротах зазначеної території, стояв автомобіль «Мерседес» направленням на виїзд з території, поруч з яким знаходилось троє раніше не знайомих чоловіків. Також ці чоловіки повідомили, що до них, під час вантаження металевих виробів, підходив сусід, на запитання відносно того, хто він, обвинувачений казав, що є власником, та те, що він просто хоче вивести бруд. В приміщенні будівлі було брудно, все не на місцях, а автомобіль був завантажений металевими виробами.

Свідок ОСОБА_19 , пояснив суду, що він являється приватним підприємцем яке займається діяльністю пов`язаною з вантажними перевезеннями. З метою реклами він регулярно подає рекламні оголошення в газетах м. Дніпро рекламних інтернет ресурсах, відповідно до здійснюваної ним підприємницької діяльності, має штат співробітників.

Зі слів диспетчера ОСОБА_16 йому відомо про те, що 29.08.2016 року, близько 13:00 години, прийнято замовлення про надання послуг з вивозу та утилізацію сміття. На обслуговування якого поїхав ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на службовому автомобілі марки «Мерседес-Бенц 508D», державний номерний к НОМЕР_1 . Надалі, близько 21:00 годині, останні разом із службовим автомобілем були затримані співробітниками поліції та доставлені до відділення поліції для встановлення події. Надалі від ОСОБА_8 і ОСОБА_9 йому стало відомо про те, що замовник послуг запросив збирати і вивозити металобрухт за адресою: АДРЕСА_2 в будівлю, яка йому не належить, і після того, службовий автомобіль було завантажене металобрухтом, автомобілю перегородили шлях сусіди та приїхала справжня власниця будівлі.

Свідок ОСОБА_20 , пояснив суду що він є керівником, та засновником агентства нерухомості «Євродім» давно знайомий з ОСОБА_4 з 2016 року з робочих питань він працював у нього як агент з нерухомості, йому часто телефонували з колекторських установ та просили повернути його борги. Щодо продажу комплексу належного потерпілій об`єкту нерухомості він відомостей не мав, тому що у його агентстві цей об`єкт на продажі не перебував.

Крім пояснень свідків та потерпілої провина обвинуваченого також підтверджена письмовими доказами, а саме матеріалами кримінального провадження №0002167:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0002167 від 30 серпня 2016 року, згідно якого вбачаються обставини вчинення кримінального правопорушення. (а.с.к.п.1-2);

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення (або таке, що готується) від 29 серпня 2016 року згідно якого потерпіла ОСОБА_6 , зазначила: 29 серпня 2016 року близько 21-00 годин в АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 шляхом підбору ключа проникли до приміщення адміністративної будівлі, з якого таємно викрали особисте майно заявниці, а саме: обладнання для виготовлення ветеренарних препаратів (два автоклави), здійснення дистиляції, прес для закатування пляшок, два електродвигуни, шафи для сушіння та витяжки, а також інші дрібні металеві вироби (а.с.к.п.8);

- протоколом огляду місця події від 29 серпня 2016 року, де у період часу з 22.30 год. до 23.30 год., у присутності понятих було оглянуто територію адміністративної будівлі за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.к.п. 9-12);

- протоколом огляду від 27 вересня 2016 року із фото-таблицею до нього, де у присутності потерпілої ОСОБА_6 , та понятих було оглянуто та вилучено вантажний автомобіль «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , належить ОСОБА_21 (а.с.к.п. 93-106);

- висновком судово-товарознавчої експертизи від 29 вересня 2016 року №2341 де вбачається, що ринкова вартість промислового обладнання, в робочому стані, що знаходилось в експлуатації не менше ніж з 21.03.2001 року у виробництві ветеринарних препаратів ТОВ «ВЕТПРИПАРАТИ», з врахуванням зносу станом на 29.08.2016 року складає: автоклаву типу АШ-1М (потужністю 18 кВт); з мінімальним об`ємом який дорівнює 15л. = 5625,00 грн. (п`ять тисяч шістсот двадцять п`ять гривень 00 копійок), стерилізатору парового типу ГПД-400 (потужністю 20 кВт); складає 90 000,00 грн. (дев`яносто тисяч гривень 00 копійок), стерилізатору парового типу ГК-100-ЗМ (потужністю 12 кВт); - складає 72360,00 грн. (сімдесят дві тисячі триста шістдесят гривень 00 копійок), стерилізатору парового типу ГК-100-2 (потужністю 6 кВт); складає 20251,00 грн. (двадцять тисяч двісті п`ятдесят одна тисяча грн. 00 копійок), термостата суховоздушного типу ТС-80М (потужністю 2,2 кВт); складає 2070,00 грн. (дві тисячі сімдесят гривень 00 копійок), електрокип`ятильнику КН-3-100М (потужністю 12 кВт) складає 1710,00 грн. (одна тисяча сімдесят гривень 00 копійок). (а.с.к.п. 109-113);

Дослідивши висновок судової експертизи, суд приходить до висновку, що він відповідає вимогам кримінального-процесуального законодавства, яке регламентує проведення цих експертиз, є належно вмотивованим, даним на підставі повного вивчення матеріалів справи.

Наведені докази, які є належними, допустимими і достовірними, повністю узгоджуються між собою і у своїй сукупності є достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ч.ч. 1, 2 ст. 84 КПК України).

Частиною 1 статті 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

У ході судового розгляду суд дійшов до висновку про те, що докази, на яких ґрунтується обвинувачення є належними та достатніми, надають інформацію щодо обставин, які належать до предмета доказування.

Таким чином, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, діючи в межах своїх повноважень та компетенції, вирішуючи лише ті питання, що винесені на розгляд суду сторонами, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, безпосередньо дослідивши надані докази стороною обвинувачення, давши їм оцінку згідно з вимогами ст.94 КПК України, суд дійшов висновку про повну доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, і його дії вірно кваліфіковані за ч.2, ст.15, ч.4 ст.185 КК України, що виразились у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна у великих розмірах (крадіжці).

Про це свідчать встановлені конкретні обставини, логіка розвитку подій, покази свідків.

Судом також врахована позиція ЄСПЛ, викладена у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10.2011 «… що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків».

Так, у відповідності до припису ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Докази, покладені в основу вироку, були зібрані з дотриманням процесуального законодавства, а тому розцінюються судом як допустимі.

Суд не посилається у вироку та не оцінює інші матеріали кримінального провадження, досліджені за письмовим клопотанням прокурора від 16 травня 2023 року, оскільки даних щодо предмету доказування вони не містять.

Аналіз усіх доказів по справі дає суду підстави для висновку про повну доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину та про необхідність призначення покарання, передбаченого законом.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд виходить із того, що відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 50 КК України).

Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч. 4 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує особу винного, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться, задовільну характеристику за місцем проживання, його відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є визнання вини.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Відповідно до п. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

За таких обставин, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, думку потерпілої ОСОБА_6 , яка при визначені міри поклалась на розсуд суду, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі за правилами ст. 75 КК України.

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного адже справедливість розглядається як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Суд переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 128, 129 КПК України суд вирішує цивільний позов в кримінальному провадженні.

Заявлений цивільний позов слід залишити без розгляду, згідно з поданою заявою потерпілої ОСОБА_6 від 01 лютого 2023 року.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, який під час судового розгляду сплинув, а тому питання щодо його дії судом не вирішується.

Судові витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності зі ст. 100 КПК України.

З огляду на вимоги ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту з цього майна.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України та піддати кримінальному покаранню у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за умови, що на протязі 2 (двох) років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч.1, пункту 2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти цей орган про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 - суд не застосовує.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди залишити без розгляду.

Скасувати арешт, накладений згідно ухвали слідчого судді від 30 серпня 2016 року на: автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак НОМЕР_1 , який, згідно свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 , належить ОСОБА_21 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 та ключі від нього після набрання вироком законної сили повернути власнику.

Вміст кузова автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», державний номерний знак НОМЕР_1 , а саме: металеві вироби, згідно постанови речових доказів (а.с.к.п. 13- 16) після набрання вироком законної сили повернути потерпілій.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Дніпропетровський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченому у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1