провадження № 1-кс/336/776/2023
УХВАЛА

іменем України

21 червня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408 від 03 березня 2023 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України,

відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Петрівка, Якимівського району, Запорізької області, громадянина України, українця за національністю, одруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

встановив:

21 червня 2023 року до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408 від 03 березня 2023 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України, в якому просять продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках строку досудового розслідування, тобто до 30 липня 2023 року включно.

Прокурор в судовому засіданні просив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити, оскільки продовжують існувати ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження та він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, та не можливо завершити досудове розслідування у встановлені законом строки.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник заперечували проти задоволення вказаного клопотання, оскільки підозру вважають необґрунтованою та ризики зазначені недоведеними, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, зокрема цілодобовий домашній арешт.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, дійшов наступних висновків.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Відповідно до положень ч.3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя не повинен виходити за межі строку досудового розслідування.

Слідчим, за заявою ОСОБА_7 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000408 від 03 березня 2023 року, за попередньою правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 17 години 30 хвилин, 26 лютого 2023 року до 04 години 30 хвилин, 27 лютого 2023 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, знаходячись в квартирі АДРЕСА_3 , в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наніс їй не менше одного удару в область тулуба тим самим спричинив ОСОБА_8 , тілесні ушкодження що спричинили смерть останньої.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть, наданого Комунальною установою «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради №2184 від 25.04.2023 смерть ОСОБА_8 , настала внаслідок масивної крововтрати, закритої тупої травми тулуба з ушкодженням селезінки.

Не зупиняючись на досягнутому ОСОБА_5 , вирішив позбутися тіла ОСОБА_8 , шляхом переміщення останньої в покинутий льох що розташований у лісосмузі навпроти будинку АДРЕСА_4 , присипавши труп дерев`яними гілками.

ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

30.04.2023 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: - протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив, що його мати ОСОБА_8 , 26.02.2023 року пішла зі свого місця мешкання з ОСОБА_9 , та до теперішнього часу не повернулась. Потерпілий додав про те що 26.02.2023, приблизно о 23:51 годині він дзвонив своїй матері де в ході розмови чув голос ОСОБА_5 , у якого вона перебувала вдома. Після чого зв`язок з ОСОБА_8 , було втрачено; - протоколом огляду місця події за адресою: місто Запоріжжя, ділянка місцевості навпроти будинку АДРЕСА_4 по вулиці в ході якого виявлено та оглянуто труп ОСОБА_8 ; - протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , який повідомив про те що 26.02.2023, він привіз ОСОБА_8 , додому до ОСОБА_5 , та після чого пішов з вказаної квартири. Свідок додав що 27.02.2023, приблизно о 07:00 годин він прийшов до ОСОБА_5 , та виявив у нього в квартирі труп ОСОБА_8 . Після чого приблизно о 20:00 годин, 27.02.2023, ОСОБА_9 , вигулював собак біля свого будинку де побачив як ОСОБА_5 , щось виносить на колясці зі свого під`їзду та везе в напрямку лісосмуги напроти будинку № 19 по вулиці Вороніна у м. Запоріжжя; - лікарським свідоцтвом про смерть, наданим Комунальною установою «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради №2184 від 25.04.2023, згідно якого смерть ОСОБА_8 , настала внаслідок масивної крововтрати, закритої тупої травми тулуба з ушкодженням селезінки.

ОСОБА_5 , після скоєння кримінального правопорушення відносно ОСОБА_8 , медичну допомогу потерпілій не надав, та усвідомлюючи те, що вчинив кримінальне правопорушення, в результаті чого постраждало життя потерпілої, як одне з найвищих соціальних цінностей і найважливіших особистих благ вирішив позбутися тіла ОСОБА_8 , чим намагався ухилитись від відповідальності. Крім того, встановлено, що на даний момент, ОСОБА_5 , стійкими соціальними зв`язками не володіє, дітей не має, постійного джерела прибутку не має, що підтверджується зібраними на даний момент похідними даними в зазначеному кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 , офіційно не працевлаштований, таким чином постійного джерела прибутку не має, у останнього відсутні стійкі соціальні зв`язки (проживає окремо від дружини, дітей не має), раніше притягався до кримінальної відповідальності за збут наркотичних засобів, що дає достатні підстави вважати, що знаходячись на свободі, підозрюваний ОСОБА_5 , може вчинити інші кримінальні правопорушення (злочини).

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 01 травня 2023 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, а саме до 27 червня 2023 року до 11-00 години включно, без права внесення застави.

Двомісячний строк слідства закінчується 30.06.2023, однак завершити досудове розслідування до вказаного строку не надається можливим, унаслідок особливої складності провадження, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати наступне: - отримати висновок судово-медичної (комісійної) експертизи за проведеними слідчими експериментами за участю підозрюваного ОСОБА_5 ; - повідомити підозрюваному ОСОБА_5 , про зміну раніше повідомленої підозри, з урахуванням встановлених під час досудового розслідування обставин, зібраних у справі доказів та з урахуванням висновків проведених під час досудового розслідування судових експертиз; -- скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування.

Так, провести вказані процесуальні дії та експертизи у двомісячний строк не надається можливим у зв`язку з тривалістю проведення ряду судових експертиз та часом, який необхідний для їх належного оформлення. Отримання висновків вказаних експертиз є необхідним для повного і неупередженого розслідування.

Постановою тво керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_10 від 20 червня 2023 року винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у даному кримінальному провадженні до трьох місяців, а саме до 30 липня 2023 року з підстав неможливості закінчити досудове розслідування у зв`язку зі складністю провадження, а також необхідністю отримання додаткових доказів.

Відповідно до положень ч.4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

З огляду на статті 131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

За положенням ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення тощо.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Слідчий в клопотанні вказує, що згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 , може: - переховуватися від органів досудового розслідування або суду; - незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність вказаних ризиків підтверджується зібраними під час досудового розслідування матеріалами кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що наведені прокурором ризики є доведеними.

Зазначені вище факти свідчать про неможливість запобігання вказаних ризиків і застосування більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 .

Порядок продовження строку тримання під вартою визначений ст. 199 КПК України.

Зокрема, частиною 3 статті 199 КПК України передбачено, що клопотання прокурора повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

В кримінальному процесуальному кодексі України відсутнє визначення обґрунтованої підозри.

Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року N 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд вважає, що при визначенні наявності або відсутності обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення і висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу слід виходити із вимог рішення Європейського суду щодо поняття обґрунтованої підозри.

Термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182; рішення у справі «Расул Джафаров проти Азейбарджану» заява № 69981/14 рішення від 17 березня 2016 року, п. 116).

Оцінка достатності залежить від сукупності обставин справи. Слідчі органи повинні мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення або на момент арешту, або в період утримання під вартою. Таким чином, факти, що викликають підозру, не досягають такого рівня, який необхідний для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу (справа «Трипедуш проти Республіки Молдова», заява № 34382/07, рішення від 22 квітня 2014 року, остаточне рішення від 22 липня 2014 року, п. 104).

Стороною обвинувачення доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, та наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доводи захисника про те, що підозра є необґрунтованою слідчий суддя відхиляє, оскільки в даному випадку існують достатні факти та інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити злочин. Факти, що викликають підозру, не досягають такого рівня, який необхідний для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступному етапі кримінального процесу.

Слідчий суддя вважає що на даному етапі, застосування більш м`яких запобіжних заходів є не можливим, а в задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу необхідно відмовити, оскільки посилання сторони захисту на міцні соціальні зв`язки, а саме те, що він одружений та має дітей, не спростовує необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки родинні та соціальні зв`язки не є настільки міцними та впливовими на його поведінку, щоб гарантовано забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків. Крім того, його дружина подана на розлучення, діти проживають з дружиною, яка виїхала за кордон, про що в судовому засіданні пояснив обвинувачений.

Як зазначає Європейський Суд з прав людини, у кожному випадку суд своїм рішенням повинен забезпечувати не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Відповідно до п.92 справи «Пірузян проти Вірменії» зазначено, що національні суди повинні дослідити всі факти, що свідчать за чи проти існування справжньої вимоги суспільного інтересу, який обґрунтовує, з належним урахуванням принципу презумпції невинуватості, відхід від правила поваги до індивідуальної свободи, та викласти їх у своїх рішеннях стосовно клопотань про звільнення.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Розслідування повинно бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, провести ефективне розслідування обставин даного кримінального провадження. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи зокрема, покази свідків та висновки судових експертиз.

Таким чином, є обґрунтовані підстави для продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки відповідно до ч.1 ст.183 КПК України жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Відсутні підстави вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що випливають із ч.5 ст. 194 КПК України, зокрема, прибувати за кожною вимогою до слідчого та суду, та його належну поведінку.

Враховуючи вище наведене, те що строк дії ухвали слідчого судді від 01 травня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 закінчується 27 червня 2023 року, завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, оскільки у кримінальному провадженні необхідно виконати ряд слідчих дій, слідчий суддя вважає необхідним продовжити застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 в межах досудового розслідування, а саме до 30 липня 2023 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Враховуючи, те що ОСОБА_8 , померла, смерть настала внаслідок масивної крововтрати, закритої тупої травми тулуба з ушкодженням селезінки, то слідчий суддя дійшов висновку не визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись, ст.ст. 131, 132, 176-178, 183, 193-194, 196, 205, 197, 199, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_11 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без права внесення застави, в межах досудового розслідування, а саме до 30 липня 2023 року включно.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді тривалістю до 30 липня 2023 року включно.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала слідчого судді, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Слідчий суддя: ОСОБА_1