Справа №750/2631/23
Провадження №1-кп/750/210/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 травня 2023 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000164 від 12.09.2022 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Авдіївка Куликівського району Чернігівської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, водія-радіотелефоніста відділення командно-штабних машин взводу командно-штабних машин роти зв`язку передового пункту управління батальйону мобільних вузлів зв`язку військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022, затверджений Законом №2102-ІХ від 24.02.20922, в зв`язку з чим на території України почав діяти воєнний стан.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 19.10.2020 №54-РС старшого солдата ОСОБА_5 призначено на посаду водія-хіміка 3 відділення радіаційної, хімічної, біологічної розвідки взводу радіаційної, хімічної, біологічної розвідки та наказом командира військової частини НОМЕР_3 від 28.10.2020 №216 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_3 та на всі види забезпечення.

Під час проходження військової служби за контрактом водій-хімік 3 відділення радіаційної, хімічної, біологічної розвідки взводу радіаційної, хімічної, біологічної розвідки військової частини НОМЕР_3 старший солдат ОСОБА_5 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст.ст. 11, 16, 30, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів, беззастережно виконувати накази начальника, стримувати інших й самому не допускати негідних вчинків.

30.07.2022 у період з 11 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин командиром 3 відділення радіаційної, хімічної, біологічної розвідки взводу радіаційної, хімічної, біологічної розвідки військової частини НОМЕР_3 молодшим сержантом ОСОБА_6 в приміщенні військової частини НОМЕР_3 , старшому солдату ОСОБА_5 доведено вимоги бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_7 від 30.07.2022 №18т щодо вибуття з 31.07.2022 у складі зведеної ротно-тактичної групи до прикордонної зони для виконання бойових завдань.

В свою чергу, після доведення бойового розпорядження старший солдат ОСОБА_5 , 30.07.2022 у період з 11 години 00 хвилин до 12 години 00 хвилин, в порушення вимог ст.ст. 11, 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи та розуміючи бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_7 від 30.07.2022 №18т щодо вибуття з 31.07.2022 у складі зведеної ротно-тактичної групи до прикордонної зони для виконання бойових завдань, будучи повідомленим про відповідальність за відкриту відмову не виконати бойове розпорядження та невчинення дій щодо його виконання, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати наказ та вибувати до прикордонної зони для виконання бойових завдань, з метою невиконання наказу начальника, в умовах воєнного стану, в приміщені військової частини НОМЕР_3 , вчинив непокору, тобто відкрито відмовився виконати дане бойове розпорядження командира та вибути до прикордонної зони для виконання бойових завдань.

Як наслідок, ОСОБА_5 бойове розпорядження командира військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_7 від 30.07.2022 №18т щодо вибуття з 31.07.2022 у складі зведеної ротно-тактичної групи до прикордонної зони для виконання бойових завдань не виконав, до прикордонної зони для виконання бойових завдань не вибув.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину за пред`явленим йому обвинуваченням за ч.4 ст. 402 КК України визнав повністю та у повному обсязі підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, способом, мотивом, метою, наслідками та всіма іншими обставинами щодо вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення, котрі були встановлені та вказані правильно, і всі ці обставини він визнає повністю. Пояснив суду, що наказ був зрозумілий для нього і він міг його виконати. Потрібно було виїхати з військової частини і він міг це зробити, однак він відмовився виконати наказ. У скоєному щиро розкаявся, жалкував з приводу ним вчиненого, просив суворо не карати, надати можливість йому проходити службу далі, захищати народ України, запевнив про недопущення правопорушень у подальшому.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, свідчення обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження в обсязі, узгодженому сторонами кримінального провадження, а також те, що обставини, встановлені під час кримінального провадження, доведеність вини обвинуваченого, кваліфікація дій обвинуваченого, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, ніким не оспорюються, суд знаходить, що обвинувачення знайшло своє підтвердження в повному обсязі.

Суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_5 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.4 ст. 402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника, вчинена в умовах воєнного стану.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого.

Обставин, які б обтяжували покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також особу винного його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, позитивні характеристики з місць проходження військової служби, враховується відсутність у нього попередніх притягнень до адміністративної та кримінальної відповідальності, що на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, а також обставина, яка пом`якшує покарання, за відсутності обставин, які б обтяжували покарання, у зв`язку з чим доходить висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті закону, якою передбачене покарання за вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, разом з тим, приймаючи до уваги всі вищевикладені обставини, вважає, що ще не втрачена можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, тобто його припустимо звільнити від відбування покарання з випробуванням, на підставі ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, що є необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі і запобіжні заходи не застосовувалися.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.4 ст. 402 КК України і призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1