Справа № 130/493/23
Провадження №11-кп/801/995/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000050 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та прокурора на вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.07.2023, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Жмеринка, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , працюючого в Жмеринській дитячій юнацькій спортивній школі, із вищою освітою, розлученого, військовозобов`язаного, не судимого,

визнано винуватим та призначено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) років.

Строк покарання ОСОБА_6 вирішено відраховувати з часу його затримання в порядку виконання цього вироку, після набрання ним законної сили.

Вирішено питання з процесуальними витратами та речовими доказами.

За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку суду, 04.02.2023 приблизно о 14:00 ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно-справним автомобілем марки «Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Костьольна в місті Жмеринка Вінницької області, зі сторони вулиці Одеська, після закінчення маневру лівого повороту в напрямку вулиці Слов`янська, в районі будинку № 1, не вжив своєчасних заходів до зупинки керованого ним автомобіля та здійснив виїзд на тротуар, який прилягає зліва до проїзної частини, де допустив наїзд на пішохода - малолітнього ОСОБА_9 , 2015 року народження, який рухався в попутному напрямку.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 12 від 22.02.2023, отримав тілесне ушкодження у вигляді: відкритого (з наявністю забійної рани по передній поверхні гомілки в середній третині) перелому правої великогомілкової кістки в середній третині, без зміщення, який належить до тяжких тілесних ушкоджень, оскільки відкритий перелом діафаза великогомілкової кістки є ушкодженням, що небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ-19/102-23/2671-ІТ від 13.02.2023: «У дорожній ситуації, що склалася, в діях водія автомобіля ««Volkswagen Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , вбачається невідповідність дій вимогам п. 11.13 Правил дорожнього руху України», які стоять в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, водій ОСОБА_6 порушив вимоги п.п. 2.9, 11.13 Правил дорожнього руху України, згідно з якими:

- п. 2.9 «Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

- п. 11.13 - «Забороняється рух транспортних засобів по тротуарах і пішохідних доріжках, крім випадків, коли вони застосовуються для виконання робіт або обслуговування торговельних та інших підприємств, розташованих безпосередньо біля цих тротуарів або доріжок, за відсутності інших під`їздів і за умови виконання вимог пунктів 26.1, 26.2 та 26.3 цих Правил».

Порушення вимог п. 11.13 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить змінити вирок в частині призначення йому покарання, вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 2 ст. 286-1, ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік, або ж до 3 років позбавлення волі у разі не застосування ст. 69 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги обвинувачений мотивує тим, що вирок є занадто суворим, так як ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності притягується вперше, позитивно характеризується, визнав свою вину та розкаявся, повністю відшкодував завдану шкоду потерпілому, сприяв досудовому слідству та судовому розгляду, а тому є підстави для призначення мінімального терміну та застосування ст. 69 КК України.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати вирок в частині призначеного покарання, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло за собою невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання в порядку виконання цього вироку, після набрання ним законної сили.

В решті вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що суд при призначені покарання не в повній мірі врахував ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а призначене покарання не сприятиме досягненню мети покарання, так як ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин в стані алкогольного сп`яніння, а також щодо неповнолітнього, здійснивши наїзд на пішохідному тротуарі, який не призначений для руху транспортних засобів.

В запереченнях на апеляційні скарги представник потерпілого ОСОБА_10 просить вирок залишити без змін, а апеляційні скарги без задоволення, оскільки не вбачає підстав посилювати покарання ОСОБА_6 чи його зменшувати, так як суд призначив реальне покарання, обвинувачений не цікавився здоров`ям потерпілого, відшкодував шкоду лише під час судового розгляду, не примирився із потерпілою стороною та не звертався до них з приводу врахування думки обвинуваченого про застосування ст. 69 КК України.

Також представник просить проводити апеляційний розгляд без сторони потерпілого.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який відмовився від поданої апеляційної скарги, просить залишити вирок щодо ОСОБА_6 без змін, обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в апеляційній скарзі та просять про пом`якшення покарання шляхом застосування ст. 69 КК України до одного року позбавлення волі або ж до мінімального передбаченого санкцією статті, оскільки суд першої інстанції не в повній мірі врахував всі обставини, що пом`якшують покарання, обвинувачений ОСОБА_6 розкаюється у вчиненому, з потерпілими примирився і до нього не було претензій, він просив вибачення і цікавився станом здоров`я потерпілого, а наведені обставини в запереченнях представника потерпілого на апеляційну скаргу не відповідають дійсності, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження та доводами апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку про можливість пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 .

Статтею 370 КПК України встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В апеляційних скаргах не оскаржується доведеність вини та кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286-1 КК України, а лише щодо призначеного покарання.

Апеляційний суд погоджується з мотивами, наведеними у вироку, що підстав для застосування ст. 69 КК України до призначеного покарання немає.

Разом з тим, апеляційний суд приходить до висновку, що судом не в повній мірі враховані обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 .

Суд першої інстанції врахував, що обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Суд вірно врахував як пом`якшуючі обставини щире каяття та відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі, але не взяв до уваги досудову доповідь Жмеринського РВ з питань пробації, що виправлення ОСОБА_6 можливе без обмеження чи позбавлення волі, посилаючись на те, що застосування ст. 75 КК України не є можливим.

Проте дана досудова доповідь свідчить про те, що виправлення ОСОБА_6 можливе у найкоротші терміни, зважаючи на його позитивну характеристику, відсутність притягнення до кримінальної відповідальності, значний трудовий стаж.

Також судом першої інстанції не взято до уваги, що у обвинуваченого ОСОБА_6 на утриманні неповнолітня дитина, також він проживає з матір`ю, якій надавав допомогу.

У вироку суду також наведена позиція потерпілих, викладена в їх заяві на а.с. 61, де вони просили призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у найнижчому розмірі як основне так і додаткове покарання, будь-яких претензій матеріально чи морального характеру до обвинуваченого не мають.

Тому суд не бере до уваги мотиви викладені в запереченнях на апеляційну скаргу, оскільки вони суперечать тим фактам, які були надані в суді першої інстанції.

Сукупність зазначених обставин дає підстави для пом`якшення покарання обвинуваченому ОСОБА_6 до мінімального, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Таке покарання буде достатнім для виправлення і недопущення вчинення ним злочинів в майбутньому.

На підставі викладеного та керуючись ст. 403, 405, 407, 409, 419 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою прокурора закрити, у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовільнити.

Вирок Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 21.07.2023 щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 286-1 КК України у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду на протязі трьох місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4