Провадження №1-кп/521/1900/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, зареєстроване у ЄРДР 26.04.2021 за № 0000327, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився у м. Ленінграді (рф), має середню технічну освіту, працює сантехніком у ФОП, перебуває у фактичних шлюбних відносинах, не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 20.02.2021 року близько 15:30, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділені в окреме кримінальне провадження, впевнившись, що їх дії залишаться непоміченими сторонніми особами, перелізли через паркан будинку АДРЕСА_3 і проникли таким чином на територію домоволодіння ОСОБА_5 , підняли металеву трубу довжиною 4,7м, діаметром 10см та вагою 90кг, вартістю 500 грн. та намагалися перекинути її через паркан, однак були затримані громадянами і не змогли довести свій злочинний умисел до кінця з причини, що не залежала від їх волі.

В судовому засіданні ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого злочину і показав, що 20.02.2021 року разом зі знайомим проходили повз будинок АДРЕСА_3 , побачили у дворі металеву трубу і вирішили її викрасти. Для цього перелізли через паркан у двір домоволодіння, підняли трубу з землі та намагалися перекинути її через паркан. У цей час до будинку під`їхали родичі потерпілої і затримали їх. Повністю визнає всі обставини, викладені в обвинувальному акті. У скоєному розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом не досліджувались інші докази сторони обвинувачення на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості ОСОБА_4 у його вчиненні та інших обставин, які ніким не оспорювались.

Оскільки учасники судового провадження вважають, що фактичні обставини підтверджуються доказами, які маються в справі та не потребують дослідження в ході судового розгляду, суд також визнає їх доказаними, а саме - фактичні обставини щодо дати, часу, місця, способу скоєння кримінального правопорушення, форми умислу, а також інші обставини, визначені ч. 1 ст. 91 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності їх позиції відсутні, та роз`яснено, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_4 винен у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням до сховища.

Обвинувачений ОСОБА_4 вважається не судимим в силу положень ст. 89 КК України, має сім`ю, постійне місце роботи, на обліку у лікарів психіатра і нарколога не перебуває, у період з лютого по серпень 2021 року проживав у притулку ГО «Християнська Місія «Нове Життя».

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, оскільки він повністю визнав вину і надав правдиві показання про обставини скоєння злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує, що ним вчинено тяжкий злочини, особу винного, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, і вважає необхідним і достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів обрати покарання у виді позбавлення волі.

Разом із тим суд враховує фактичну тяжкість кримінального правопорушення, фактичне повернення викраденого майна, наявність пом`якшуючої покарання обставини, а також зважає на особу винного, який являється не судимим, має намір виправити свою поведінку. З огляду на вказані обставини суд прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання, та вважає за можливе звільнити його від покарання із застосуванням випробування відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, але в умовах належного контролю за його поведінкою і виконанням обов`язків, передбачених п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

У зв`язку з призначенням покарання з випробуванням, суд вважає за можливе до набрання вироком законної сили не застосовувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід.

Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні відносно іншої особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, не завершено, то рішення в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України щодо долі речового доказу металевої труби приймати передчасно.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в один рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього відповідно до п.п. 1, 2, п. 2 ч. 3 ч. 1 ст. 76 КК України обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язківприбувати за кожною вимогою до суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подачі апеляційної скарги, яка може бути подана до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Суддя Ірина МОРОЗОВА