Провадження № 1-кс/750/3872/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2023 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду м.Чернігова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого П`ятого СВ (з дислокацією у м. Чернігові) ТУ ДБР, розташованого у м. Києві ОСОБА_4 , яка полягає у неповерненні вилученого майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000022 від 14.04.2023,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_3 звернулась в суд зі скаргою, в якій просила зобов`язати слідчого негайно повернути їй вилучений в ході обшуку 05.06.23 автомобіль марки «AUDI A7», д.н.з. НОМЕР_1 .

В обґрунтування вказаної вимоги ОСОБА_3 посилалась на те, щозазначений автомобіль був вилучений 05.06.2023 в ході проведеного невідкладного обшуку. Ухвалою суду у накладенні арешту на даний автомобіль було відмовлено, тому вважає, що майно перебуває у статусі тимчасово вилученого майна, і має бути негайно повернуто їй як законному власнику.

ОСОБА_3 просила проводити розгляд скарги без її участі.

Слідчий надіслав заяву, в якій просив проводити розгляд скарги без його участі та в задоволенні клопотання відмовити.

Проаналізувавши матеріали справи, прихожу до наступного висновку.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ч. 1-3 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

В судовому засіданні встановлено, що 06.06.2023 слідчим суддею було постановлено ухвалу, якою було надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля марки «AUDI A7», д.н.з. НОМЕР_1 з метою вилучення, в тому числі і даного автомобіля, який був проведений 05.06.2023 до постановлення ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді від 19.06.2023 у задоволення клопотання слідчого про арешт даного автомобіля було відмовлено з підстави того, що він не є тимчасово вилученим майном і вимоги ч.5 ст. 171 КПК України щодо подання клопотання про арешт майна на нього не поширюється.

Також згідно ухвали слідчого судді від 06.07.2023 у задоволенні скарги користувача даного автомобіля ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасового вилученого майна, було відмовлено з підстав того, що даний транспортний засіб не є тимчасово вилученим.

Крім того, ухвалою слідчого судді від 21.07.2023 у задоволенні клопотання користувача майна ОСОБА_5 про скасування арешту зі вказаного визе транспортного засобу відмовлено, з обґрунтуванням, що арешт на автомобіль марки «AUDIA7», д.н.з. НОМЕР_1 не накладався.

Зазначені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, які представлені заявницею.

Відповідно до ч. 1, 6 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню: повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

При вирішенні скарги суд бере до уваги, що автомобіль марки «AUDIA7», д.н.з. НОМЕР_1 не є тимчасово вилученим майном, а також не є майном, на який слідчим суддею накладено арешт, тому скарга ОСОБА_3 про неповернення тимчасово виулченого майна не підлягає задоволенню.

В той же час є речовим доказом у справі, а тому вирішення питання про його потребу для слідства, обмеження прав власника на користування, розпорядження таким майном, прийняття рішення щодо можливості його повернення власнику належить до повноважень слідчого та/або прокурора.

Керуючись ст.ст. 100, 110, 167-171, 173, 303-307, 309, 369, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1