ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/2967/23 (1-кс/643/487/23) оловуючий суддя І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/818/557/23 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: тримання під вартою
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15; ч.1 ст.115 КК України,

УСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою постановлено:

Клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» терміном на 60 діб з моменту затримання.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 13-45 години 14.04.2023.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) до 13-45 години 12.06.2023.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_7 родичів останнього.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат Пацурковська просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обвати стосовно підозрюваного запобіжний захід , що не пов`язаний з триманням під вартою, а саме домашній арешт за адресою його проживання у нічну годину.

В обґрунтування своєї вимоги зазначає, що слідчим суддею належним чином не враховано, що підозра необґрунтована, а заявлені стороною обвинувачення ризики є недоведеними.

Крім того, звертає увагу, що ОСОБА_7 раніше не судимий, впливати на свідків не зможе, оскільки проживає окремо від них, правопорушення було скоєно 13.04.23, а 14.04.23 був затриманий біля квартири, нікуди не тікав., що свідчить про відсутність ризику переховуватись від правоохоронних органів.

Заслухавши доповідь судді думку захисника, яка підтримала апеляційну скаргу, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так в обґрунтування прийнятого рішення слідчим суддею зазначено, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обирається стосовно ОСОБА_7 , оскільки є встановленими та доведеними стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування; впливати на свідків і потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Колегія суддів погоджується із таким висновком, виходячи з наступного

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним засобом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Порядок розгляду слідчим суддею клопотання обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка в цілому відповідає вимогам ст. 196 КПК України.

Так з матеріалів провадження вбачається, що 14.04.2023 слідчим за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Салтівської окружної прокуратури Харківської області повідомлено про підозру ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а саме: довідкою лікаря від 14.04.2023 № 939/01-29, згідно якої у ОСОБА_8 встановлена наявність колото-різаних ран спини по задній акселярній лінії проникаюча зліва по середньо лопатковій лінії зліва, по середньо лопатковій лінії справа, лівосторонній гемопневматорекс; допитами свідків ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; допитом потерпілого ОСОБА_8 ; протоколом впізнання особи за фотознімками від 14.04.2023, під час проведення якого потерпілий ОСОБА_8 серед пред`явлених для впізнання фотознімків зображення осіб впізнав ОСОБА_7 , як особу, яка намагалась його вбити; повідомленням про підозру ОСОБА_11 від 14.04.2023 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15; ч.1 ст. 115 КК України; іншими речовими доказами у сукупності.

Колегія суддів не погоджується з урахуванням названих вище обставин та доказів обґрунтованості підозри із доводами сторони захисту щодо не підтвердження ризиків, заявлених слідчим.

Так судом обґрунтовано констатовано, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжке кримінальне правопорушення за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 15 років.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути,не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 25.07.2001 Європейський суд з прав людини зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Також, як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але з урахуванням положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначив розмір застави, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства.

Правильними є і висновки суду про наявності обґрунтованої підозри, оскільки у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Матеріали кримінального провадження, на які посилалися прокурор, слідчий у клопотанні, дають підстави вважати підозру ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, як на те посилається сторона обвинувачення, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ. Так, у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже посилання захисника на можливість застосування до підозрюваного будь якого більш м`якого запобіжного заходу є необгрунтованим, оскільки жодних нових обставин захисник в своїй апеляційній скарзі не наводить, а всі інші обставини були досліджені слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .

Даних які б вказували на неможливість підозрюваного за станом здоров`я перебувати в умовах СІЗО станом як на час розгляду клопотання так і під час апеляційного розгляду не надано.

За таких обставин, ухвала слідчого судді винесена обґрунтовано, належним чином мотивована, відповідає вимогам КПК України, а тому підстав для її скасування або зміни з підстав зазначених в апеляційній скарзі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 392, 404, 405, 406, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17 квітня 2023 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст.15; ч.1 ст.115 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді