Справа № 186/1184/22
Провадження № 1-кп/0186/50/23
У Х В А Л А

07 вересня 2023 року м.Першотравенськ.

Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Першотравенську кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000234 від 21 червня 2022 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Обвинувачена - ОСОБА_5 , в підготовче судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, була належним чином повідомлена про час та місце проведення підготовчого судового засідання. Виклики її до суду в якості обвинуваченої здійснювалися шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті «Судова влада України».

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявила клопотання про здійснення спеціального судового провадження відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 надіслати поштовим зв`язком за місцем реєстрації та проживання останньої не виявилось можливим, оскільки, відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 вересня 2022 року, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 25 квітня 2022 року №75 (у редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 27 жовтня 2022 року №243) Лозно-Олександрівська селищна територіальна громада Сватівського району Луганської області є тимчасово окупованою територією України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням Сватівського району, Луганської області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст.111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» №214 (7335) від 05 жовтня 2022 року, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 09.00 годину на 10, 11 та 12 жовтня 2022 року, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, допиту в якості підозрюваного тощо.

Однак, у визначений прокурором час, громадянка України - ОСОБА_5 , за зазначеною в повістках адресою не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила.

З дотриманням вимог ст. ст.111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) від ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру та повістку про виклик ОСОБА_5 на 09.00 годину 24, 25 та 26 жовтня 2022 року за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні, отримання письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, допиту в якості підозрюваної тощо.

Однак, у визначений прокурором час, громадянка України - ОСОБА_5 , за зазначеною в повістках адресою не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила.

Таким чином, ОСОБА_5 , у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України, повідомлено про підозру у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі, в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_6 , який підтвердив факт зайняття ОСОБА_5 посади «начальника відділу із забезпечення життєдіяльності с.м.т. Лозно-Олександрівка адміністрації Білокуракинського району, так званої, «ЛНР»»;

- протоколом огляду зі свідком ОСОБА_6 сторінки сайту «Официальный сайт администрация Белокуракино Луганской Народной Республики», де міститься відповідна текстова публікація, що стосується зустрічі депутата народної ради «ЛНР» з місцевими мешканцями с. Мирне, Білокуракинського району, Луганської області, в ході проведення якого свідок впізнав на фотосвітлині до вказаної публікації ОСОБА_5 ;

- показаннями свідка ОСОБА_7 , яка підтвердила факт зайняття ОСОБА_5 посади «начальника відділу із забезпечення життєдіяльності смт. Лозно-Олександрівка адміністрації Білокуракинського району, так званої, «ЛНР»»;

- протоколом огляду зі свідком - ОСОБА_7 , сторінки сайту «Официальный сайт администрация Белокуракино Луганской Народной Республики», де міститься відповідна текстова публікація, що стосується зустрічі депутата народної ради «ЛНР» з місцевими мешканцями с. Мирне, Білокуракинського району, Луганської області, в ході проведення якого свідок впізнала на фотосвітлині до вказаної публікації ОСОБА_5 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідками: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі, в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Постановою слідчого від 02 листопада 2022 року, на підставі ст.281 КПК України, підозрювану - ОСОБА_5 , оголошено в розшук, у зв`язку з переховуванням від органів досудового розслідування, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, здійснення якого в подальшому доручено оперативному підрозділу ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

Досудовим розслідуванням, зібраними матеріалами кримінального провадження, показаннями допитаних в ході досудового розслідування свідків встановлено, що ОСОБА_5 перебуває на території Лозно-Олександрівської селищної територіальної громади Сватівського району, Луганської області та має можливість перебувати в інших населених пунктах Луганської області, які визнані тимчасово окупованими територіями.

Факт тимчасової окупації території Лозно-Олександрівської селищної територіальної громади Луганської області є загальновідомим та не потребує додаткового підтвердження Радою національної безпеки і оборони України та Президентом України, крім того, він визнаний Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до листа Сватівського РВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях № 78/3/33-17616 від 05 вересня 2023 року, встановлено, що Сватівським РВ 3 управління (з дислокацією у м. Сєвєродонецьк Луганської області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях здійснюється розшук ОСОБА_5 . За отриманими даними ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території с.м.т. Лозно-Олександрівка, Сватівського району, Луганської області. Згідно даних, отриманих з інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформації «Аркан» ОСОБА_5 у період з 01 січня 2022 року по теперішній час державний кордон України не перетинала.

Поряд з цим, відомості щодо перебування ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території Луганської області підтверджуються показаннями допитаних в ході досудового розслідування свідків.

Таким чином, встановлені фактичні дані, що ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області.

09 листопада 2022 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська задоволено клопотання слідчого погоджене прокурором та обрано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2022 року дозволено здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000234 від 21 червня 2022 року стосовно підозрюваної - ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Враховуючи наведені вище обставини, відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 290 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр» № 256 (7377) від ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 01 грудня 2022 року на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про ухвалення слідчим суддею судового рішення про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України та повістки про виклик ОСОБА_5 на 06,07 та 08 грудня 2022 року, за зазначеною в повістках адресою, для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000234 від 21 червня 2022 року, для допиту в якості підозрюваної, проведення слідчих та процесуальних дій у вказаному кримінальному провадженні, на 09 грудня 2022 року для виконання вимог ст. 290 КПК України, 12 грудня 2022 року для вручення обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Однак, у визначений прокурором час, громадянка України ОСОБА_5 за зазначеною в повістках адресою не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила.

За результатами спеціального досудового розслідування, обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 направлено до суду для розгляду по суті.

Обвинувачена ОСОБА_5 належним чином викликалась для участі у підготовчому судовому засіданні до Першотравенского міського суду Дніпропетровської області, у спосіб, передбачений законом, а саме: через засоби масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на сайті Офісу Генерального прокурора, проте жодного разу не з`явилась у призначений час та не повідомила про причини неприбуття.

Таким чином, наявні достатні підстави для проведення у кримінальному провадженні № 0000234 від 21 червня 2022 року стосовно ОСОБА_5 спеціального судового провадження.

Просить суд постановити ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні № 0000234 від 21 червня 2022 року.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Суд, вислухавши прокурора та захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст.7, ч.ч.1, 2, 5 ст.9 цього Кодексу зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, таємне спілкування, забезпечення права на захист, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, диспозитивність. Під час кримінального провадження прокурор, слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, КПК України та всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Положення п.п.9 п «а» розділу 3 рекомендації №6R/87/18 Комітету міністрів РЄ державам-членам «Стосовно спрощеного кримінального правосуддя» від 17 вересня 1987 року зобов`язують держави-члени розглянути й дозволити судам першої інстанції заслуховувати справи та прийняти в них рішення за відсутності обвинуваченого за умови, що останній проінформований належним чином про дату слухань та своє право на законне або інше представництво. При цьому наголошується, що подібна процедура повинна стосуватися дрібних правопорушень.

КПК України із цього приводу зобов`язує сторону обвинувачення використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема прав на захист, доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання в приватне життя) в разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого. Зокрема, відповідно до ч.5 ст.374 цього Кодексу у випадку постановлення вироку за наслідками кримінального провадження, в якому здійснювалося спеціальне досудове провадження, суд окремо зобов`язаний обґрунтувати, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

Право обвинуваченого захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, є істотним елементом засобів процесуального захисту, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року.

Діяльність захисника в кримінальному процесі передбачає можливість спілкування з підозрюваним, обвинуваченим, конфіденційного побачення, зустрічі в умовах, що виключають прослуховування.

У даному кримінальному провадженні захисник виконує свою функцію не тільки без обвинуваченої, а й без можливості особисто поспілкуватися з нею й отримати ті фактичні дані, на підставі яких він побудує лінію захисту.

З доданих до клопотання матеріалів вбачається, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 по ч.5 ст.111-1 КК України було внесено до ЄРДР за № 0000234 21 червня 2022 року.

Відповідно до ч.1 ст.135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. Частиною 8 статті 135 КПК України передбачено, що повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам). Частина 9 вказаної статті передбачає, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але, в будь-якому разі, з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

В даному кримінальному провадженні прокурор викликав ОСОБА_5 на 10,11,12 жовтня 2022 року через ЗМІ для вручення письмового повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваної, проведення інших слідчих та процесуальних дій. Дані виклики, опубліковані в газеті «Урядовий кур`єр» № НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) від ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, не містять відомості про зареєстроване місце перебування ОСОБА_5 , що ускладнює її ідентифікацію. Крім того, дані виклики не можуть бути розцінені судом, як належне повідомлення особи про виклик, так як відповідно до абз.2 п.8 ст.135 КК України особа вважається такою, що належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, тобто оголошення про виклик повинні одночасно бути опубліковані, як в газеті «Урядовий кур`єр» так і на сайті Офісу Генерального прокурора, без порушення норм ч.9 ст.135 КПК України - за 3 дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. По даній справі ОСОБА_5 викликалася по три дні поспіль.

13 жовтня 2022 року прокурором винесено повідомлення про підозру ОСОБА_5 в даному кримінальному провадженні, яке опубліковане через ЗМІ - в газеті "Урядовий кур`єр" №223 (7344) від ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з повістками про виклик ОСОБА_5 на 24,25,26 жовтня 2022 року. Вказані оголошення також не містять відомостей про зареєстроване місце проживання (перебування) підозрюваної.

02 листопада 2022 року ОСОБА_5 була оголошена в розшук.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2022 року дозволено здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000234 від 21 червня 2022 року стосовно підозрюваної - ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України. Повідомлення ОСОБА_5 про здійснення спеціального досудового розслідування опубліковане в газеті "Урядовий кур`єр" №256 від 02 грудня 2022 року.

Суд враховує, що усі попередні виклики ОСОБА_5 на 10,11,12, 24,25,26 жовтня 2022 року, шляхом публікацій в ЗМІ були здійсненні до надання 29 листопада 2022 року слідчим суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування.

Хоча прокурор й посилається на те, що перебування підозрюваної - ОСОБА_5 , на тимчасово окупованій території України, позбавило орган досудового розслідування можливості вручати їй повістки про виклик, повідомлення, в тому числі, повідомлення про підозру, в звичайний спосіб, саме тому орган досудового розслідування керувався ч.1 ст.278, ст.ст.111, 135 КПК України та здійснював це шляхом опублікування на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному сайті видання Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр», але, суд враховує, що зазначені дії /виклики та повідомлення через ЗМІ 10,11,12, 24,25,26 жовтня 2022 року / проводилися поза межами судового контролю, без дозволу слідчого судді на спеціальне досудове розслідування.

З пояснень прокурора та матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що з початку досудового розслідування та по теперішній час сторона обвинувачення не мала можливості контактувати з ОСОБА_5 , наявність підстав для застосування прокурором ч.8 ст.135 судом не перевірялась. Матеріалів, які б підтверджували, що станом на жовтень 2022 року підозрювана перебувала на тимчасово окупованій території України, до клопотання не додано. В розшук ОСОБА_5 була оголошена 02 листопада 2022 року.

Оголошення в газеті «Урядовий кур`єр» про виклик ОСОБА_5 не містять адреси її проживання, що зазначена в матеріалах кримінальної справи.

В той же час, згідно правового висновку Верховного Суду, висловленого ним в Постанові від 13 червня 2019 року у справі № 607/9498/16-к /провадження № 51-2422 км 18/ надсилання судових повісток і викликів під час спеціального досудового розслідування та судового провадження, а також публікування вказаних викликів у засобі масової інформації загальнодержавного значення обвинуваченому, який проживає на тимчасово окупованій території України, із вказівкою на іншу адресу проживання, ніж та, що зазначена в матеріалах кримінальної справи, вважається неналежним повідомленням обвинуваченого про день, час та місце розгляду справи.

Відповідно до вимог Розділу ІV КПК України участь обвинуваченого під час підготовчого судового засідання та судового розгляду є обов`язковою, що відповідає гарантіям, закріпленим міжнародними нормативно-правовими актами в сфері захисту прав людини.

Крім того у §3 (d) статті 14 частини III Міжнародного пакту, зазначено, що кожен має право при розгляді будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення бути судимим у його присутності та захищати себе особисто або за посередництвом обраного ним самим захисника; якщо він не має захисника, бути повідомленим про це право і мати призначеного йому захисника в будь-якому разі, коли інтереси правосуддя того вимагають, безплатно для нього в усякому такому випадку, коли він не має достатньо коштів для оплати цього захисника.

Таким чином, особиста присутність особи у судовому процесі виділена, як одна з найбільш фундаментальних гарантій права на справедливий розгляд справи, гарантований ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, відповідно до якої «кожна людина має право під час будь-якого кримінального обвинувачення, що їй пред`явлене, на справедливий розгляд справи судом».

Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук. За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури іn absentia неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання обвинуваченого. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому, Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні «Меденіца проти Швейцарії» ЄСПЛ зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійсненне відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів (справа «Т. проти Італії») або від співробітників засобів масової інформації (справа «Шомоді проти Італії»), є необґрунтованими.

Так у справі «Сейдович проти Італії» Суд зазначив, що питання, яке слід вирішити в даній справі, полягає в тому, чи можна за відсутністю офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі проінформованим про те, що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити: відмовитися від свого права приймати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя. В даній справі суду не було продемонстровано, що заявник був в достатній мірі проінформований про притягнення його до кримінальної відповідальності та про пред`явлені йому обвинувачення. З цих підстав не можна робити висновок, що він намагався ухилитися від суду чи недвозначно відмовився від свого права прибути в судове засідання. Така ситуація може мати місце, зокрема, коли обвинувачений публічно або в письмовій формі заявляє про те, що не має наміру реагувати на повістку про явку до суду, яка була отримана не від властей, а з інших джерел, або, коли обвинуваченому вдалося уникнути арешту.

У справі «Колоцца проти Італії» Суд зауважив, що гарантії, які містяться у статті 6 п.3 Конвенції, є складовими елементами серед інших загального поняття «справедливий розгляд у суді» (рішення у справі «Годди проти Італії» від 9 квітня 1984 року. Серія А, т.76, с.11, п.28). Це право необхідно поєднувати, шляхом пошуку «розумного співвідношення», з суспільним інтересом і, зокрема, з інтересами відправлення правосуддя. На аргумент Уряду про те, що неможливість проведення судового засідання у разі неявки сторони здатна паралізувати розгляд кримінальних справ, оскільки, наприклад, з часом може закінчитися термін давності кримінального переслідування, Суд зазначив, що ніщо не виправдовує в очах Суду повну і непоправну втрату права на участь у судових слуханнях.

Значущим у розумінні практики ЄСПЛ видається знаходження компромісу між санкціями, що вводяться законодавцем щодо обвинуваченого, який не з`явився до суду, та його процесуальними правами, що гарантують справедливість судового розгляду. Європейський Суд у подібних справах окремо досліджує як заходи, що були вжиті владою для запобігання відмов від присутності на слуханнях справи, так і в цілому наявність у влади можливості вживати будь-які заходи. Крім того, обвинувачений, що не з`явився до зали судового засідання, ні за яких обставин не може бути позбавлений права на захист за посередництвом обраного ним захисника. При цьому, Суд зазначає, що у будь-якому разі, до яких би заходів не вдавалася влада для забезпечення належної явки обвинуваченого, вона не вправі застосовувати несумірні засоби для досягнення зазначеної мети.

Більш того, як зазначено ЄСПЛ в рішенні «Колоцца проти Італії» підпункти (с), (d) та (е) п.3 гарантують кожній людині, якій пред`явлено кримінальне обвинувачення, право «захищати себе особисто», «допитувати свідків, що показують проти неї, або мати право на те, щоб ці свідки були допитані», «користуватися безкоштовною допомогою перекладача, якщо вона не розуміє мови, що використовується в суді, або не говорить на цій мові», і важко уявити собі, як обвинувачений може здійснювати ці права, не будучи присутнім. В даному випадку Суду не доводиться встановлювати, відмовився і за яких обставин обвинувачений від здійснення свого права бути присутнім при розгляді справи, оскільки в будь-якому випадку, відповідно до усталеної прецедентної практики Суду, відмова від здійснення права, гарантованого Конвенцією, повинна бути встановлена недвозначним чином (рішення у справі «Неймастера» від 07 травня 1974 року. Серія А, т.17, с.16, п.36; рішення у справі «Ле Конта, Ван Льовена і ОСОБА_2» від 23 червня 1981 року. Серія А, т.43, с.25-26, п.59; рішення по справі «Альберта і Ле Конта» від 10 лютого 1983 року. Серія А, т.58, с.19, п.35).

До загальних засад кримінального провадження, зокрема, відносяться: законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань. При цьому, зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у ст.7 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу (ч.6 ст.9 КПК України).

В даному кримінальному провадженні відсутні беззаперечні докази, що обвинувачена - ОСОБА_5 , в достатній мірі проінформована про те, що вона притягується до кримінальної відповідальності та відбувається судовий розгляд даного кримінального провадження, на підставі яких можна було б зробити висновок, що обвинувачена недвозначно відмовилася від свого права приймати участь в слуханні справи.

Крім того, суд зауважує, що здійснення спеціального досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні не свідчить, що суд зобов`язаний призначити спеціальне судове провадження, оскільки потрібно саме довести наявність таких обставин, які б дозволяли призначити спеціальне судове провадження саме на сьогодні. Суд ще раз наголошує, що, відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч.2 ст.297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений у міжнародний розшук.

Судом встановлено, що обвинувачена - ОСОБА_5 , в міжнародний розшук оголошена не була.

Крім того, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ, як джерело права.

У справі «Годди проти Італії», в рамках якого встановлено не повідомлення обраного підсудним захисника про судовий розгляд і не з`ясування в достатньому обсязі про причини неявки обвинуваченого, ЄСПЛ була сформульована наступна позиція: факт неявки підсудного в судове засідання, а також відсутність повідомлення його захисника вимагають від суду прояви активності в цілях досягнення належної реалізації процесуальних прав зацікавленої особи. Отже, суд повинен за власною ініціативою призупинити розгляд справи через необхідність з`ясування причин неявки сторін.

Із наданих прокурором доказів, зокрема, повідомлення про підозру від 13 жовтня 2022 року, постанови слідчого про оголошення підозрюваної в розшук від 02 листопада 2022 року, ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 09 листопада 2022 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2022 року про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування, повісток про виклик ОСОБА_5 до органів досудового слідства, повісток про виклик її до органу досудового слідства через оголошення у державній газеті «Урядовий кур`єр» судом не встановлено, що ОСОБА_5 переховувалася чи переховується на тимчасово окупованій території України.

Таким чином, суд вважає, що прокурором не надано беззаперечних доказів того, що ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території України.

Крім того, в даному кримінальному провадженні сторона обвинувачення не надала беззаперечних доказів, з яких можна зробити висновок, що обвинувачена намагалася ухилитися від суду чи недвозначно відмовилася від свого права прибути в судове засідання.

З урахуванням норм КПК, є обґрунтовані підстави вважати, що здійснення спеціального судового провадження на даній стадії може призвести до порушення ст.6 Конвенції, оскільки обвинувачена позбавлена права висловити бажання на розгляд її справи судом, захищати себе особисто чи скористатися правовою допомогою захисника, обраного нею особисто, допитувати свідків, що показують проти неї, або мати право на те, щоб ці свідки були допитані, надавати суду докази в обґрунтування своєї правової позиції та користуватися безкоштовною допомогою перекладача, якщо вона не розуміє мови, що використовується в суді, або не говорить на цій мові.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження задоволенню не підлягає.

Судове провадження відносно ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню слід зупинити до розшуку обвинуваченої.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 315, 323, 335, 372, п.20-1 розділу ХI КПК України,- суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000234 від 21 червня 2022 року, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, відмовити.

Зупинити судове провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР за № 0000234 від 21 червня 2022 року, до розшуку обвинуваченої.

Ухвала суду окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1 .