УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.09.2023 Справа №607/14608/23
провадження № 1-кп/607/1981/2023

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: у складі головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

провівши підготовче судове засідання у залі суду в м. Тернополі у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2023 за № 0001263, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у смт. Гусятин Тернопільської області, громадянин України, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , не одружений, фізична особа - підприємець, раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

установив:

ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 26.05.2023 приблизно о 12:00 він керував технічно справним автомобілем марки BMW 4281, р.н. НОМЕР_1 , та рухався по вул. Підволочиське шоссе м. Тернопіль без пасажирів та вантажу у напрямку с. Смиківці, після чого виконав маневр повороту праворуч та заїхав на стоянку для автомобілів поблизу «СТО», що за адресою: м. Тернопіль вул. Смиківецька, 50.

Під час руху водій ОСОБА_3 не був достатньо уважним, не стежив належно за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5., 2.3. (б) Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями (далі - ПДР).

В цей час на вищевказаній стоянці перебував пішохід ОСОБА_5 . Так, заїхавши на стоянку для автомобілів, водій ОСОБА_3 зупинив керований ним автомобіль, впершись передньою частиною автомобіля BMW, 4281, р.н. НОМЕР_1 , в каміння, що відділяють територію стоянки для автомобілів від зовнішньої стіни будівлі «СТО». Побачивши це, пішохід ОСОБА_7 підійшов до передньої частини автомобіля BMW, НОМЕР_1 , та відштовхнув дані каміння в бік стіни будівлі «СТО». Після того, водій ОСОБА_3 , порушуючи вимогу п. 10.1 ПДР, розпочав рух вперед, не переконавшись, що це буде безпечним і не створюватиме перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, і здійснив наїзд на камінь, який травмував ногу пішохода ОСОБА_8 .

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої травми лівого гомілково-ступневого суглоба у виді внутрішньосуглобового перелому дистального метаепіфіза (нижнього кінця) великогомілкової кістки із поширенням на її медіальну (внутрішню) кісточку із ознаками забиття м`яких тканин, які у своєму клінічному перебігу супроводжувалися тривалим (більше 21 день) розладом здоров`я і за цією ознакою належить до середньої тяжкості тілесних ушкоджень п.п. 2.2.1 (а,в), 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» (МОЗ України, Київ, 1995).

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.1 ПДР перебуває у прямому причинному зв`язку із настанням даної дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням потерпілому ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Такі дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Потерпілий подав суду письмове клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Він підтвердив суду, що дане клопотання підтримує, примирився з обвинуваченим та отримав від нього відшкодування завданих збитків.

Захисник також подав письмове клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Обвинувачений підтвердив суду те, що йому зрозуміла підстава звільнення від кримінальної відповідальності, те, що він примирився з потерпілим та відшкодував шкоду. Погодився на закриття кримінального провадження щодо нього на підставі ст. 46 КК України.

Прокурор висловив думку про підтримання клопотань про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття з цієї підстави кримінального провадження.

Суд, заслухавши сторін, розглянувши клопотання потерпілого та захисника, вивчивши матеріали судової справи, приходить до переконання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим та відшкодуванням завданих ним збитків, та закриття кримінального провадження щодо нього, з огляду на таке:

згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених зокрема ч. 2 ст. 284 цього Кодексу, зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судове провадження це зокрема кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення (п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України).

Згідно із ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до нетяжкого злочину та є таким, який вчинено з необережності.

Встановлено із поданих прокурором документів (обвинувального акту, довідки про судимість), що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався і керував транспортним засобом, не будучи у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обвинувачений примирився з потерпілим та відшкодував завдані ним збитки.

З наведених підстав клопотання обвинуваченого підлягають до задоволення.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, а також з врахуванням висновку, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17, провадження 13-47кс20) про те, що суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Арешт майна слід скасувати, як того вимагає ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речового доказу вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, ст.ст. 285, 286, 314, 395 КПК України, ст.ст. 12, 46 КК України, суд,

постановив:

клопотання потерпілого та захисника про закриття кримінального провадження задовольнити.

ОСОБА_3 звільнити від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.05.2023 за № 0001263, закрити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 2 000 (дві тисячі) грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01.06.2023 (справа №607/9689/23) на автомобіль «BMW 4281, р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 - скасувати повністю.

Речовий доказ - автомобіль «BMW 4281, р.н. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_10 залишити останній.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуюча суддяОСОБА_1