печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 від 15.08.2022 про відмову у визнанні потерпілими, у рамках кримінального провадження №0001057 від 05.04.2017,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 від 15.08.2022 про відмову у визнанні потерпілими, у рамках кримінального провадження №0001057 від 05.04.2017.

В обґрунтування скарги зазначає, що постанова слідчого суперечить вимогам кримінально процесуального законодавства.

Особа, що подала скаргу в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду провадження повідомлявся належним чином про причини неявки не повідомив.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належний чином, причини неявки не відомі.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що заявник, слідчий в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду провадження повідомлялись належним чином про причини неявки суд не повідомили, заяв про розгляд скарги за їх відсутності не направили, що є проявом принципу диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги без їх участі в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Згідно вимог ст. 303 ч. 1 п. 7 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, - особою, якій відмовлено в задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захистом.

Так, судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні №0001057 від 05.04.2017.

До Головного слідчого управління Національної поліції України, надійшла заява ОСОБА_3 , в якій останній просив визнати його потерпілим, у рамках кримінального провадження №0001057 від 05.04.2017.

Постановою старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 від 15.08.2022, було відмовлено у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , у рамках кримінального провадження №0001057 від 05.04.2017.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Частиною 5 статті 110 КПК України визначено, що мотивувальна частина рішення прокурора/слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу, що прокурором було дотримано.

Відповідно до ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Аналіз наведених положень КПК України дає підстави для висновку, що скасуванню підлягають лише постанови, які не вмотивовані належним чином.

Оскільки оскаржувана постанова від 15.08.2022 обґрунтована належним чином, тобто винесена з дотриманням вимог КПК України, а тому задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_4 від 15.08.2022 про відмову у визнанні потерпілими, у рамках кримінального провадження №0001057 від 05.04.2017 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1