У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7810/23

№ 1-кс/183/2168/23

30 червня 2023 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Новомосковського РВП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Новомосковської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про застосування, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 07.06.2023 року до ЄРДР за № 0000784, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Центральне Курганської області Російської Федерації, громадянина України, маючого загальну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не є особою з інвалідністю, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого, а саме:

- 29.11.2004 року Новомосковським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст.185, ч. 1 ст. 152, ст. 40 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки та 6 місяців. 14.11.2006 року звільнений з Жовтоводської виправної колонії № 26 Дніпропетровської області умовно-достроково за вироком Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 06.11.2006 року;

- 22.01.2007 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий термін покарання 2 місяці за вироком Новомосковського районного суду Дніпропетровської області від;

-29.11.2004 року до відбування покарання строком на 3 роки та 2 місяці позбавлення волі. 22.03.2010 року звільнений з Синельниківської виправної колонії №94 Дніпропетровської області по відбуттю терміну покарання;

- 22.06.2011 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 263 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки;

- 23.10.2013 року Новомосковським міським судом Дніпропетровської області за ст. 118 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий термін покарання 1 рік та 6 місяців за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 22.06.2011 року до відбування покарання строком на 3 роки та 6 місяців позбавлення волі. 24.12.2015 року звільнений з Солонянської виправної колонії № 21 Дніпропетровської області умовно-достроково за вироком Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 14.12.2015 року. Не відбутий термін 6 місяців та 22 дні;

- 17.03.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 3 роки;

- 13.12.2017 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано не відбутий термін покарання 3 роки та 2 місяці за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17.03.2017 року до відбування покарання строком 5 років та 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано відбування покарання з 29.09.2017 року по 13.12.2017 року. 11.07.2022 року звільнений з Солонянської виправної колонії №21 Дніпропетровської області по відбуттю терміну покарання;

- 24.04.2023 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0000238 від 16.02.2023 за ч. 4 ст. 185 КК України (рішення не прийнято);

- 08.05.2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України, до позбавлення волі 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання терміном на 2 роки, -

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого 4 ст. 185 КК України, -

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» з 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан. Крім того, відповідно до Указу Президента України №757/2022 від 07.11.2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану строком на 90 діб.

14 квітня 2023 року, приблизно о 18.20 годині, ОСОБА_5 , знаходився за столом біля приміщення магазину «Продукти», що розташований за адресою: АДРЕСА_2 . В цей момент у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, а саме: мобільного телефону марки «Blackviєw», модель А 80 Plus, іmei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , червоного кольору, який знаходився на столі, біля приміщення вищевказаного магазину, що належить ОСОБА_8 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 знаходячись у вказаний час та місці, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи таємно, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Blackviєw», модель А 80 Plus, іmei НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , червоного кольору, вартістю 861 гривні.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину з викраденим майном втік, розпорядившись ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на суму 861 гривні.

12 травня 2023 року, приблизно о 16.40 годині, ОСОБА_5 , проходив поблизу домоволодіння АДРЕСА_3 та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, яке знаходиться у вказаному домоволодінні, що належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаний час та місці, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинену хвіртку, шляхом вільного доступу, незаконно потрапив на територію подвір`я вказаного домоволодіння.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 за допомогою фізичної сили, шляхом ривку, відчинив вхідні двері до вказаного будинку та незаконно потрапив до нього. Знаходячись у середині вказаного будинку ОСОБА_5 таємно викрав паливний тример марки «Світязь» модель БТ-430, максимальна потужність 3500 Вт, об`єм двигуна 43 см3 вартістю 2.367 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальних збитків на суму 2.367 гривень.

16 травня 2023 року, приблизно о 18.00 годині, ОСОБА_5 знаходився на території домоволодіння АДРЕСА_4 та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, яке знаходиться у приміщенні сараю, розташованого за вказаною адресою, що належить ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаний час та місці, де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою фізичної сили, шляхом ривку, відчинив вхідні двері сараю та незаконно потрапив до його середини. Знаходячись у приміщенні сараю ОСОБА_5 таємно викрав велосипед марки «Україна», з жіночою рамою, сірого кольору вартістю 1.324 гривні.

Після чого, ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_10 матеріальних збитків на суму 1.324 гривні.

24 травня 2023 року, приблизно о 13.50 годині, ОСОБА_5 перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_4 , де побачив у дворі велосипед марки «Либідь», зеленого кольору, з жіночою рамою, що належить ОСОБА_11 та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, а саме вищевказаного велосипеду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаний час та місці, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Либідь», зеленого кольору, з жіночою рамою, вартістю 2.373 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 2.373 гривень.

02 червня 2023 року, приблизно о 12.00 годині, ОСОБА_5 , проходив поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, яке знаходиться у вказаному домоволодінні, що належить ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаний час та місці, де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зі сторони вулиці, яка не огороджене парканом та переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, вільно зайшов на територію подвір`я вказаного домоволодіння.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 за допомогою фізичної сили, шляхом ривку, відчинив вхідні двері до вказаного будинку та незаконно потрапив до нього. Знаходячись у середині вказаного будинку ОСОБА_5 таємно викрав системний блок з екраном марки «Е маchines» чорного кольору модель EZ 1700, серійний номер 0, PWNC 3E163000, вартістю 2.500 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальних збитків на суму 2.500 гривень.

06 червня 2023 року, приблизно о 00.20 годині, ОСОБА_5 , проходив поблизу домоволодіння АДРЕСА_5 та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, яке знаходиться на території вказаного домоволодіння, що належить ОСОБА_13 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаний час та місці, де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, через незачинену хвіртку, шляхом вільного доступу, незаконно потрапив на територію подвір`я вказаного домоволодіння.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 за допомогою фізичної сили, шляхом ривку, відчинив вхідні двері побутового приміщення, розташованого за вказаною адресою та незаконно потрапив до середини. Знаходячись у вказаному приміщенні ОСОБА_5 таємно викрав майно, а саме: велосипед марки «Friendly» червоного кольору, з жіночою рамою, вартістю 350 гривень, бензинову газонокосарку марки «Grand» модель БГ - 5500, 5 500 Вт, вартістю 3.156 гривень, електричну пилу марки «МТD» ЕCS 2000/40 червоного кольору, вартістю 818 гривень, перфоратор марки «Einhell» Bavaria BBH 850/1 чорного кольору, вартістю 254 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_13 матеріальних збитків на загальну суму 4.578 гривень.

06 червня 2023 року, приблизно о 21.15 годині, ОСОБА_5 проходив поблизу домоволодіння АДРЕСА_6 , яке частково не огороджене парканом, де побачив у дворі велосипед марки «Аїст» синього кольору, з жіночою рамою, що належить ОСОБА_14 та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, а саме вищевказаного велосипеду.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 перебуваючи у вказаний час та місці, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, зі сторони вулиці, яка не огороджена парканом та переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, вільно зайшов на територію подвір`я вказаного домоволодіння та таємно викрав велосипед марки «Аїст» синього кольору, з жіночою рамою, вартістю 2.170 гривень, що належить ОСОБА_14 .

Після чого, ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальних збитків на суму 2.170 гривень.

08 червня 2023 року, приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_5 , проходив поблизу домоволодіння АДРЕСА_1 та в цей момент у останнього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, яке знаходиться у вказаному домоволодінні, що належить ОСОБА_12 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , перебуваючи у вказаний час та місці, де діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зі сторони вулиці, яка не огороджене парканом та переконавшись, що за їх діями ніхто не спостерігає, вільно зайшов на територію подвір`я вказаного домоволодіння.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел ОСОБА_5 за допомогою фізичної сили, своєю рукою розбив скло у приміщенні зальної кімнати вказаного домоволодіння та дістав руками майно, яке знаходилось на столі у вказаній кімнаті домоволодіння, а саме: телевізор марки «Samsung» lep tv, модель L 19 HZ-Global SUPPLIER чорного кольору, вартістю 700 гривень, модем марки «ZTE», модель MF 79U IMEI 88514 білого кольору, вартістю 360 гривень та колонки марки «Kisonli» модель А-101S чорного кольору вартістю 280 гривень та з метою викрадення вказаного майна витягнув через розбите скло вікна у домоволодінні, тобто таємно викрав, що належить ОСОБА_12 .

Після чого, ОСОБА_5 утримуючи викрадене майно, покинув місце вчинення злочину та розпорядився ним в подальшому на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальних збитків на загальну суму 1.340 гривень.

07.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000784 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000794 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

08.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000795 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

11.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000805 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

13.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000809 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

09.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

09.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

09.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000054 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

26.06.2023 року матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні від 07.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000784 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, матеріали кримінального провадження від 08.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000794 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кримінальне провадження від 08.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000795 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кримінальне провадження від 11.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000805 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кримінальне провадження від 13.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000809 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кримінальне провадження від 09.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000052 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кримінальне провадження від 09.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000053 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, кримінальне провадження від 09.06.2023 року внесено до ЄРДР за № 0000054 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, об`єднано в одне провадження під № 0000784 від 07.06.2023 року.

27.06.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

У главі 18 Кримінального процесуального кодексу України визначено заходи процесуального примусу, які застосовуються до підозрюваного з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки, а також детально регламентовано порядок їх застосування.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У відповідності до п.2 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 2) до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Пункт b частини 1 Європейської Конвенції з прав людини дозволяє позбавлення волі для забезпечення виконання будь-якого обов`язку встановленого законом.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Також практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульовану в рішеннях «Марченко проти України» та «Лабіта проти Італії», згідно з якими тримання під вартою є виправданим у певному випадку, а саме тоді, коли суспільний інтерес, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Повідомлення про підозру підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від 26.05.2023 року; оглядом місця події від 26.05.2023 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 08.06.2023 року; протоколом огляду речей від 08.06.2023 року; постановою про визнання речових доказів від 08.06.2023 року;постановою про визнання речових доказів від 14.06.2023 року; протоколом впізнання за фотознімками від 19.06.2023 року; протоколом прийняття заяви від 06.06.2023 року; протоколом огляду місця події від 06.06.2023 року; постановою про визнання речових доказів від 08.06.2023 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_13 від 09.06.2023 року; протокол огляду від 17.06.2023 року; постановою про визнання речових доказів від 17.06.2023 року; протоколом прийняття заяви від 02.06.2023 року; протоколом огляду місця події від 02.06.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 від 09.06.2023 року; протоколом огляду від 14.06.2023 року; постановою про визнання речових доказів від 14.06.2023 року; протоколом огляду місця події від 08.06.2023 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_14 від 13.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 12.06.2023 року; протоколом огляду від 13.06.2023 року; протоколом прийняття заяви від 08.06.2023 року; протоколом огляду місця події від 08.062023 року; протоколом допиту потерпілого від 13.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 від 15.06.2023 року; протоколом огляду речей від 15.06.2023 року; постановою про визнання речових доказів від 15.06.2023 року; протоколом прийняття заяви від 17.05.2023 року; протоколом огляду місця події від 17.05.2023 року; протоколом додаткового допиту потерплого від 13.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 16.06.2023 року; протокол огляду від 16.06.2023 року; постановою про визнання речових доказів від 16.06.2023 року; протоколом особи для впізнання за фотознімками свідком ОСОБА_17 від 16.6.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 16.06.2023 року; протоколом прийняття заяви від 29.05.2023 року; протоколом огляду місця події від 29.05.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 від 12.06.2023 року; протоколом додаткового допиту потерпілого ОСОБА_11 від 13.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 10.06.2023 року; протоколом огляду від 14.06.2023 року; постановою про визнання речових доказів від 14.06.2023 року; протоколом прийняття заяви від 15.05.2023 року; протоколом огляд місця події від 15.05.2023 року; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 від 13.06.2023 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 14.06.2023 року; протоколом огляду від 14.06.2023 року; постановою про визнання речових доказів від 14.06.2023 року; повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 27.06.2023 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.06.2023 року; та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 раніше судимий, а саме 08.05.2023 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України, до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки та перебуває на обліку у Новомосковському міськрайонному відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області. Крім того, 24.04.2023 року відносно ОСОБА_5 до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області направлено обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000238 відомості по якому внесені 16.02.2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, згідно вироку від 26.04.2023 року до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на три роки. Незважаючи на це ОСОБА_5 будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у скоєнні корисливих злочинів, санкція яких передбачає позбавлення волі на строк до восьми років.

Дані, що характеризують особу підозрюваного та вищевикладені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 на шлях виправлення не став та матиме реальну можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, а отже обрання щодо останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недоцільним.

Застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є цілком виправданим, зважаючи на суспільну небезпеку злочинного діяння, у якому підозрюється останній, та неможливість забезпечити запобігання наявному ризику більш м`якими запобіжними заходами. На підставі викладеного, вважаю, що з урахуванням реальної наявності вказаних ризиків забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків можливо лише при застосуванні до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Також прокурор зазначив, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ОСОБА_5 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, є недостатніми та недоцільними, оскільки вони не можуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Дослідивши клопотання та надані письмові докази, вислухавши обґрунтування прокурора, думку захисника, пояснення підозрюваного, слідчий суддя прийшла до таких висновків.

Під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, яке віднесено законом до категорії тяжких, що підтверджується наявними у слідства доказами, доданими до клопотання слідчого.

При розгляді письмових доказів, наданих прокурором в підтвердження клопотання, зазначених вище, слідчий суддя вважає на підставі ст. 178 КПК України їх вагомими та обґрунтованими. У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому існують всі підстави вважати підозру у відношенні ОСОБА_5 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, обґрунтованою.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 слідчий суддя враховує, що існує ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 раніше судимий. Незважаючи на це ОСОБА_5 будучи звільненим від відбування покарання з випробуванням, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знову підозрюється у скоєнні корисливих злочинів, санкція яких передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 на даний час підозрюється у вчиненні злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого, ОСОБА_5 розуміє, що у разі визнання його судом винним у вчиненні вказаних злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України його може буде засуджено судом до реального позбавлення волі на строк від 5 до 18 років, тому існує реальна можливість переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризику, зазначеного вище, на підставі наданих слідчим матеріалів, оцінила в сукупності інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_5 судимий; підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, віднесеного законом до категорії тяжких, що вказує на негативну репутацію останнього; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Все вищевикладене неодмінно свідчить про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_5 , ніж тримання під вартою.

Обираючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваному найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначеного раніше ризику.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Центральне Курганської області Російської Федерації, громадянина України - застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 серпня 2023 року включно, взявши його під варту в залі суду негайно.

Копію ухвали направити для виконання начальникові Новомосковського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, прокуророві Новомосковської окружної прокуратури Дніпропетровської області та начальникові Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1