Справа № 296/958/23
Вирок

Іменем України

20 липня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі за процедурою спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000510, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 24 грудня 2014 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, українця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України, -

встановив:

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади Російської Федерації (далі - РФ), діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) і Декларацій Генеральної Асамблеї ООН від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і почали збройний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів Збройних Сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ) на територію України - Автономну Республіку Крим та місто Севастополь.

В подальшому, протягом лютого-березня 2014 року, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил рф шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та фактичним застосуванням, захопили державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, розташовані на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, тобто здійснили тимчасову окупацію вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час.

06 березня 2014 року Верховна Рада Автономної Республіки Крим ухвалила постанову «Про проведення загальнокримського референдуму» №1702-6/14, чим порушила конституційний принцип територіальної цілісності України та вийшла за межі своїх повноважень, встановлених Конституцією України, Конституцією Автономної Республіки Крим, іншими нормативно- правовими актами. Рішенням Конституційного Суду України від 14 березня 2014 року №2-рп/2014 було визнано зазначену постанову такою, що не відповідає Конституції України (є неконституційною), унаслідок чого вона втратила чинність.

15 березня 2014 року Верховна Рада України ухвалила Постанову «Про дострокове припинення повноважень Верховної Ради Автономної Республіки Крим», внаслідок якої парламент Автономної Республіки Крим втратив легітимність.

За таких обставин, статус території Автономної Республіки Крим, відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року № 1207- VII визначено, як тимчасово окупована територія, унаслідок збройної агресії РФ та встановлено особливий правовий режим на цій території, визначено особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про національну безпеку України» визначено, що збройний конфлікт - збройне зіткнення між державами (міжнародний збройний конфлікт, збройний конфлікт на державному кордоні) або між ворогуючими сторонами в межах території однієї держави, як правило, за підтримки ззовні (внутрішній збройний конфлікт).

Таким чином, станом на березень 2014 року, Україна перебувала у стані, що характеризується діями щодо вирішення національно-етнічних, релігійних та інших протиріч із застосуванням засобів збройного насильства, за яких держава не переходить в особливий стан, що визначається як війна, і не вводить режим воєнного стану в країні або на частині її території, а збройна боротьба не виходить за межі операційного напрямку (мають місце різні військові інциденти, військові акції, інші військові зіткнення обмеженого масштабу (низької інтенсивності) із застосуванням іррегулярних або регулярних збройних формувань), тобто знаходилася у періоді збройного конфлікту.

В умовах збройного конфлікту та окупації території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, вірні присязі Українському народу військовослужбовці самостійно та централізовано виходили з окупованої території Автономної Республіки Крим для подальшого проходження служби в Збройних Силах України.

У зв`язку із цим, виконуючому обов`язки Міністра оборони України, дорученням Прем`єр-міністра України від 08.03.2014 № 6627/0/1 було доручено невідкладно вжити заходів для забезпечення розміщення в санаторіях сімей військовослужбовців, які перебувають на території Автономної Республіки Крим.

На виконання зазначеного доручення, керівникам підприємств, установ, організацій було доручено підготувати відповідні списки військовослужбовців, які бажають вийти з окупованої території Автономної Республіки Крим та продовжувати службу в Збройних Силах України, що у подальшому і було зроблено.

Виходячи з необхідності збереження життя, здоров`я, забезпечення прав і законних інтересів військовослужбовців Збройних Сил України, інших військових формувань, працівників правоохоронних органів України, які проходять службу (працюють) на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, Указом Президента України від 24 березня 2014 року № 339 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23 березня 2014 року «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України», введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23 березня 2014 року «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України».

Відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 23 березня 2014 року «Про передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України» було вирішено невідкладно розпочати передислокацію військових частин (підрозділів), установ та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань і правоохоронних органів України з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя в інші регіони України.

Вказане рішення було опубліковане в офіційних виданнях та в засобах масової інформації.

На виконання Указу Президента України від 24 березня 2014 року №339, 01 квітня 2014 року Кабінетом Міністрів України схвалено план організації його виконання.

Відповідно до вимог ст. 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, військовослужбовці військових формувань та правоохоронних органів України, які прибули з тимчасово окупованої території і виявили бажання (за наявності підстав) звільнитися з військової служби, звільняються з військової служби, у тому числі в особливий період, за наявних підстав, а при їх відсутності - у зв`язку із скороченням штатів, якщо вони звернулися з клопотанням про звільнення протягом трьох місяців після прибуття з тимчасово окупованої території. Військовослужбовці військових формувань та правоохоронних органів України, які не прибули до визначених пунктів у визначені військовими формуваннями та правоохоронними органами України строки, вважаються такими, що залишили військові частини, та зараховуються у розпорядження відповідних посадових осіб. Відповідна інформація щодо їх розшуку надається до правоохоронних органів.

Згідно вищевказаних вимог ст. 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та спільної директиви Міністра оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 12.05.2014 № Д-2, та з метою упорядкування проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, які відрядженні до Державного космічного агентства України (далі - ДКА України), Головою ДКА України видано наказ по особовому складу від 14.05.2014 № 14-оф (далі Наказ № 14-оф) про прибуття військовослужбовців установ і філій, які розташовані на території АР Крим, в ДКА України, яке дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , до 30.05.2014.

Разом з цим встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим Сакським МРВ ГУ МВС України в АР Крим 04.03.2011, 13.12.1994 був призваний на військову службу до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_2 .

21.01.1995 при Житомирському вищому училищі радіоелектроніки ППО, ОСОБА_6 , прийняв військову присягу, відповідно до якої урочисто присягнув, вступаючи на військову службу, завжди бути вірним, відданим Українському народові, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканість, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зберігати державну і військову таємницю. ОСОБА_6 , присягнув виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників, присягнув ніколи не зраджувати Українському народові.

Наказом Міністерства оборони України від 24.06.2000 ОСОБА_6 , був відряджений до Національного космічного агентства України із залишенням на військовій службі, для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки відповідно до (на 2014 рік) ч. 9 ст. 6 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», п. 153 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, Указу Президента України «Про Перелік посад, що можуть бути заміщені військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення в державних органах, установах і організаціях, та граничних військових звань за цими посадами» від 25.10.2007 № 1020/2007.

Станом на 2014 рік ОСОБА_6 було присвоєно військове звання підполковник.

Згідно Указу Президента України від 09.12.2010 № 1085/2010, Національне космічне агентство України було перейменовано у Державне космічне агентство України (далі - ДКА України).

Наказом Голови ДКА України від 13.04.2012 № 12-ко підполковник ОСОБА_6 , призначений на посаду інженера лабораторії ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3), який дислокувався в АДРЕСА_3 , фактично проходив військову службу за місцем розташування майданчика № НОМЕР_2 (місце дислокації - АДРЕСА_4 ).

ІНФОРМАЦІЯ_3 створений відповідно до Указу Президента України від 12.08.1996 «Про Національний центр управління та випробувань космічних засобів », функцією якого є завершення всієї ланки космічної діяльності, яку починають наукові установи та підприємства створенням орбітальних та наземних космічних засобів: випробування та експлуатація космічних апаратів та інших виробів, які виведені на орбіту. Відповідно до структури ІНФОРМАЦІЯ_3, яка діяла станом на 2014 рік, центр управління польотами космічних апаратів (науково-випробувальний) був структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_3 та здійснював управління польотами національних космічних апаратів.

Під час проходження служби на вищевказаній посаді, ОСОБА_6 виконував завдання пов`язані з отриманням координатної інформації від КА « Либідь » (геостаціонарний телекомунікаційний супутник, який призначений для формування Національної системи супутникового зв`язку України).

Крім того, ОСОБА_6 , під час виконання обов`язків, був зобов`язаний, окрім іншого, керуватися вимогами ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_6 , був зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, ^які визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями; неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін та про виконання наказу доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому начальникові; сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, засвоювати все, чого навчають командири (начальники) та бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України; вважатися таким, що виконує обов`язок з військової служби, знаходячись на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); дорожити бойовою славою Збройних Сил України, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України у військовому званні підполковник, обіймаючи вищевказану посаду, перебуваючи на території Автономної Республіки Крим, діючи всупереч інтересам України, в період збройного конфлікту, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти основ національної безпеки України - державну зраду, за наступних обставин.

Так, на виконання кримінально протиправного умислу, що полягав у переході на бік ворога у період збройного конфлікту ОСОБА_6 , отримавши, не пізніше 19 березня 2014 року, в денний час (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), у приміщенні клубу ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_3 ), пропозицію від невстановлених на даний час представників Збройних Сил Російської Федерації (далі - ЗС РФ), щодо проходження військової служби в ЗС РФ, погодився з цією пропозицією. Разом з тим, встановлено, що ОСОБА_6 , у вказаний період пропагував військовослужбовців ЗС України щодо переходу до лав ЗС РФ; сприяв встановленню контролю ЗС РФ над Центром; добровільно дав згоду на перехід до лав ЗС РФ.

Також, продовжуючи реалізацію вищевказаного умислу, ОСОБА_6 , незважаючи на прийняття керівництвом ДКА України, не пізніше 24 березня 2014 року, усного рішення, доведеного до керівництва ІНФОРМАЦІЯ_3 та його структурних підрозділів, а також підрозділів кадрової політики, в телефонному режимі, про передислокацію ІНФОРМАЦІЯ_3 та його особового складу до АДРЕСА_1 , шляхом подачі військовослужбовцями ЗС України рапортів про їх переведення за власним бажанням до установ та філій ДКА України, розміщених на материковій частині України з подальшим їх призначенням на посади, з відповідним рапортом не звернувся.

Разом з тим, в кінці березня 2014 року (більш точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_6 був прийнятий та розпочав військову службу на умовах окупаційної влади у « ІНФОРМАЦІЯ_10 (в/ч НОМЕР_4 )». Вищевказане найменування було присвоєно незаконно ІНФОРМАЦІЯ_3 на початку 2015 року. У вказаному збройному формуванні Російської Федерації, ОСОБА_6 , займав ту саму посаду та виконував ті ж самі посадові обов`язки, які були в нього в ІНФОРМАЦІЯ_3.

У такий спосіб ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи, що внаслідок його дій може бути завдано шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності України, державній безпеці України, перейшов на бік ворога в період збройного конфлікту, тобто вчинив державну зраду.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України у військовому званні підполковник, маючи кримінальний протиправний умисел на ухилення від військової служби, вчинив умисне кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби - дезертирство, за наступних обставин.

30.04.2014 за вих. № 1996/10-9/14, ДКА України на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 електронним поштовим зв`язком направлено Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», з вимогою його доведення до працівників та військовослужбовців з обов`язковим роз`ясненням ст. 14 даного Закону.

Так, відповідно до вимог вказаної ст. 14 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Директиви Міністерства оборони України і Генерального Штабу Збройних Сил України від 12.05.2014№ Д-2 та з метою упорядкування проходження військової служби військовослужбовцями Збройних Сил України, які відряджені до ДКА України, Головою ДКА України був виданий наказ по особовому складу від 14.05.2014 № 14-оф (далі - Наказ № 14-оф від 14.05.2014) про прибуття військовослужбовців установ і філій, які розташовані на території Автономної Республіки Крим, до ДКА України, яке дислокується за адресою: АДРЕСА_2 . Граничний термін прибуття - ЗО травня 2014 року.

Вище зазначений Наказ № 14-оф був розміщений на офіційному сайті Агентства, та в той же день (14.05.2014) за вих. № 2162/10- 9/14 був направлений електронною поштою на адреси ІНФОРМАЦІЯ_6 (науково-випробувального) (далі - ІНФОРМАЦІЯ_6), ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3) та ІНФОРМАЦІЯ_11 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_11), був ними отриманий та доведений офіцерам встановленим порядком. Крім того, 19.05.2014 на адреси ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_11 було додатково направлено лист-розпорядження ДКА України № 2232/10-9/14, щодо здійснення усіх можливих заходів щодо доведення вимог наказу ДКА від 14.05.2014 № 14-оф, до військовослужбовців.

Однак, ОСОБА_6 , обіймаючи посаду інженера лабораторії управління відділу управління КА «Либідь» національної системи супутникового зв`язку центру управління польотами космічних апаратів (науково-випробувального) ІНФОРМАЦІЯ_3 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3), який дислокувався в АДРЕСА_3 , будучи обізнаним з вище вказаним Наказом від 14.05.2014 № 14-оф, всупереч виконання вимог ст.ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, та ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, а також ст.ст. 1, 2, 3, 6, 8, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», діючи з прямим умислом, з особистих мотивів та з метою ухилення від військової служби, 30 травня 2014 року не з`явився на службу до ДКА України, яке дислокується за адресою: АДРЕСА_2 , з відрядження.

За час відсутності у ДКА України, підполковник ОСОБА_6 , обов`язки військової служби за посадою не виконував, з рапортом про звільнення з військової служби до ДКА України не звертався, перебуваючи поза межами ДКА України правоохоронні органи або органи державної влади, про свою належність до військової служби, про вчинене ним ухилення від військової служби та його причини, не повідомляв, та проводить час на власний розсуд.

Наказом Міністерства оборони України від 05.06.2014 № 272, підполковник ОСОБА_6 , зарахований у розпорядження Міністерства оборони України з 31.05.2014. Наказом ДКА України від 11.06.2014 № 18-оф ОСОБА_6 звільнений від займаної посади. Наказом Міністерства оборони України від 27.04.2015 № 94КП на ОСОБА_6 накладено дисциплінарне стягнення - «позбавлення військового звання». Наказом Міністерства оборони України від 12.05.2015 № 328, ОСОБА_6 звільнений з військової служби у запас з пунктом «ж» (у зв`язку з позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку) та виключено зі списків особового складу Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України та всіх видів забезпечення з 27.04.2015.

У такий спосіб, ОСОБА_6 , будучи повідомлений про необхідність виконання Наказу № 14-оф від 14.05.2014, порушив встановлений порядок проходження військової служби та без поважних причин не прибув з відрядження на службу до ДКА України, з метою ухилення від її проходження з 30.05.2014 до теперішнього часу, чим вчинив дезертирство.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковано за ч. 1 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, та за ч. 1 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення на військову службу з відрядження з метою ухилення від її проходження.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 в судові засідання за викликами суду не з`явився, про час та місце розгляду даного кримінального провадження повідомлявся неодноразово належним чином, а саме, шляхом розміщення оголошень в газетах «Урядовий кур`єр», офіційному сайті Корольовського районного суду м. Житомира.

Відповідно до листа-роз`яснення Акціонерного товариства «Укрпошта», вбачається, що у зв`язку із блокуванням усіх відділень поштового зв`язку Укрпошти на території півострова, національний оператор змушений тимчасово припинити прийом пошти в напрямку Автономної Республіки Крим та м. Севастополя до врегулювання ситуації. Врегулювання проблеми доставки поштових відправлень до АР Крим може відбутися після відновлення конституційного ладу на тимчасово окупованих територіях півострова Крим та м. Севастополя.

Тому з об`єктивних причин повістка по виклик обвинуваченого до суду за останнім відомим його місцем проживання (Автономна Республіка Крим, Сакський район, с. Вітине, військове містечко № 189), судом не надсилалась.

Водночас згідно з ч. 3 ст. 323 КПК України з моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений ОСОБА_6 вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги кримінального процесуального законодавства щодо виклику обвинуваченого ОСОБА_6 в судове засідання виконані належним чином.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 24 січня 2023 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України, визначено здійснювати шляхом спеціального судового провадження у відсутності обвинуваченого (in absentia).

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав показання, що у 2014 році проходив військову службу у АДРЕСА_3 разом з ОСОБА_6 , з яким навчався у період з 1995 до 2000 року у військовому інституті. Під час анексії АР Крим окупаційними російськими військами проводилась агітація серед військовослужбовців Збройних Сил України щодо переходу на службу до збройних сил російської федерації. Після 16 березня 2014 року до нього зателефонував ОСОБА_6 та попросив залишити йому кімнату у гуртожитку, оскільки він мав намір залишитися в АР Крим. Після того будь-які відносини з ОСОБА_6 не підтримував.

Свідок ОСОБА_9 надав показання, що в АР Крим проходив військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_3 разом з ОСОБА_6 , якого знав ще з часів навчання у військовому інституті. Під час анексії АР Крим окупаційними російськими військами, представники рф агітували військовослужбовців щодо переходу на військову службу до збройних сил російської федерації. У подальшому йому стало відомо, що ОСОБА_6 погодився та перейшов на службу до рф.

У відповідності до ст. ст. 358, 359 КПК України судом безпосередньо оголошені та досліджені в якості доказів документи, надані стороною обвинувачення, у яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, а також проведено демонстрацію відеозаписів на підтвердження винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України, а саме:

- витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження № 0000510 від 24.12.2014 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 408 КК України;

- рапорт про виявлене кримінальне правопорушення від 18.12.2014;

- клопотання про дозвіл на затримання ОСОБА_6 з метою приводу від 05.06.2015;

- клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою від 03.06.2015 ;

- ухвала Печерського районного суду м. Києва від 10.06.2015 № 757/20045/15-к про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 з метою приводу;

- ухвала Деснянського районного суду м. Чернігова від 26.06.2018 № 750/6428/18 про надання дозволу на затримання ОСОБА_6 для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінального провадження № 0000006 від 14.01.2021 з правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 111 КК України;

- рапорт від 06.01.2021 № 21/1/26 щодо виявлення кримінального правопорушення;

- пояснення ОСОБА_10 від 28.05.2020, пояснення ОСОБА_11 від 29.05.2020, пояснення ОСОБА_12 від 03.06.2020, та протокол допиту ОСОБА_13 від 26.02.2021, які дали показання про відомі їм обставини держаної зради та дезертирства ОСОБА_6 ;

- протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю свідків ОСОБА_11 від 13.04.2021, ОСОБА_12 від 13.04.2021, ОСОБА_14 від 11.02.2021, ОСОБА_15 від 11.02.2021, ОСОБА_8 від 22.02.2021, ОСОБА_16 від 23.03.2021 та 15.04.2021, ОСОБА_17 від 06.05.2021, ОСОБА_18 від 19.05.2021, ОСОБА_19 від 18.05.2021, ОСОБА_20 від 09.07.2021, ОСОБА_21 від 21.07.2021, які впізнали ОСОБА_6 , як особу, яка здійснила державну зраду та дезертирство;

- протоколи огляду відеозаписів за участю ОСОБА_11 від 13.04.2021, ОСОБА_12 від 13.04.2021, ОСОБА_14 від 11.02.2021, ОСОБА_15 від 11.02.2021, ОСОБА_8 від 22.02.2021, ОСОБА_16 від 23.03.2021 та 15.04.2021, ОСОБА_17 від 06.05.2021, ОСОБА_18 від 19.05.2021, ОСОБА_19 від 18.05.2021, ОСОБА_20 від 09.07.2021, ОСОБА_21 від 21.07.2021, які впізнали ОСОБА_6 на даних відеозаписах; - акт огляду Інтернет ресурсу «Миротворец» від 28.05.2020, згідно якого інформація про ОСОБА_6 міститься на вказаному сайті;

- акт огляду публічно доступного ресурсу мережі Інтернет «Youtube» від 05.06.2020 з доданим до нього диском, згідно якого знайдено відеоролик під назвою «боевое знамя», у якому висвітлюється вручення бойового прапору ІНФОРМАЦІЯ_10 (в/ч НОМЕР_4 ) зс рф, а також вбачається як біля трибуни стройовим маршом проходить ОСОБА_6 у військовій формі зс рф;

- протокол огляду від 26.04.2021 №6/2073дск особової справи ОСОБА_6 ;

- постанова про визнання матеріалів особової справи ОСОБА_6 № 3/110арх, для службового користування - документом у кримінальному провадженні та долучення їх копій до матеріалів провадження від 30.04.2021;

- фотокартка ОСОБА_6 від 05.08.2011;

- постанова про визнання фотокартки ОСОБА_6 документом, долучення її до матеріалів кримінального провадження та визначення місця зберігання від 23.06.2021;

- протокол огляду від 29.01.2021 сайту Вікіпедія в якому відображено інформацію щодо присвоєння ІНФОРМАЦІЯ_3 назви - ІНФОРМАЦІЯ_10»;

- протокол огляду від 03.02.2021 сайту « Миротворець » на якому ОСОБА_6 значиться як державний зрадник;

- протокол огляду від 03.02.2021 відеоролику під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_12 », в якому зафіксовано збори військовослужбовців ЗС України (ІНФОРМАЦІЯ_3) представниками Міністерства оборони рф;

- протокол огляду мережі Інтернет фото- та відеоматеріалу від 15.02.2021 та від 23.02.2021 з назвами «ІНФОРМАЦІЯ_13» та « ІНФОРМАЦІЯ_9 », у яких зафіксовано, що ОСОБА_6 перейшов на бік ворога, шляхом подальшого проходження військової служби на умовах окупаційної влади до установи Міністерства оборони російської федерації та приступив до фактичного виконання обов`язків за посадою у ІНФОРМАЦІЯ_3 , який надалі на початку 2015 року був реорганізований окупаційною владою РФ шляхом реформування у « ІНФОРМАЦІЯ_10»;

- ухвала Корольовського районного суду м. Житомира від 25.03.2021 № 296/2548/21 про надання дозволу слідчим СВ УСБУ в Житомирській області на тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл», з наданням можливості вилучення інформації за номером НОМЕР_6 ;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку ТОВ «Лайфселл» від 20.04.2021;

- ухвала Корольовського районного суду м. Житомира від 30.03.2021 № 296/2551/21 про надання слідчим СВ УСБУ в Житомирській області право тимчасового доступу до речей і документів з можливістю їх вилучення, що перебувають у володінні ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні УДМС в Житомирській області від 05.05.2021 з описом вилучених документів;

- протокол огляду документів, вилучених у УДМС в Житомирській області, у яких зафіксовано, що ОСОБА_6 , є громадянином України;

- оригінал заяви ОСОБА_6 про видачу паспорта громадянина України та копія облікової картки особи;

- постанова про визнання оригіналу заяви ОСОБА_6 про видачу паспорта громадянина України та копії облікової картки особи ОСОБА_6 документами, долучення їх до матеріалів провадження та визначення місця їх зберігання від 23.06.2021;

- ухвала Корольовського районного суду м. Житомира від 30.03.2021 № 296/2550/21 про надання слідчим СВ УСБУ в Житомирській області право тимчасового доступу до речей і документів з можливістю їх вилучення, що перебувають у володінні АТ КБ «ПриватБанк»;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні АТ КБ «ПриватБанк» від 27.04.2021 з описом вилучених речей та документів;

- протокол огляду оптичного диску CD-R, вилучений у АТ КБ «ПриватБанк`від 29.04.2021, в якому містяться скановану копії сторінок паспорта громадянина України ОСОБА_6 з його фотозображеннями;

- ухвала Корольовського районного суду м. Житомира від 12.04.2021 № 296/3399/21 про надання слідчим СВ УСБУ в Житомирській області право тимчасового доступу до речей і документів з можливістю їх вилучення, що перебувають у володінні ПрАТ «ВФ Україна»;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів що перебувають у володінні ПрАТ «ВФ Україна» від 13.05.2021 з описом вилучених документів;

- постанова про призначення комплексної судово-портретної та фототехнічної експертизи від 30.04.2021;

- висновок комплексної судової портретної та фототехнічної експертизи від 11.06.2021 № КСЕ-19/106-21/4654-ФП, відповідно до якого підтверджено, що на наданих відео та фотоматеріалах зображено ОСОБА_6 у військовій формі зразка зс рф;

- довідка про витрати на проведення комплексної судової портретної та фототехнічної експертизи від 11.06.2021 № КСЕ-19/106-21/4654-ФП, згідно якої витрати на проведення експертизи становлять, 4290 грн 50 коп.;

-протокол огляду об`єкта Інтернет-месенджер «Viber» від 26.10.2022 та диск DVD;

-ухвала Корольовського районного суду м. Житомира від 19.01.2023 якою до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

-ухвала Корольовського районного суду м. Житомира від 24.01.2023 про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000510 від 24.12.2014 за підозрою ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України;

-характерезуючі матеріали ОСОБА_6 ;

Також судом досліджено та оголошено процесуальні рішення та інші документи (постанови, повідомлення про підозру, клопотання, ухвали слідчих суддів, повідомлення, запити, заяви, супровідні листи, доручення оперативному підрозділу, тощо) надані прокурором у судовому засіданні.

На переконання суду досліджені в судовому засіданні письмові докази є належними, допустимими, узгоджуються між собою та доводять винуватість ОСОБА_6 у вчинених злочинах поза розумним сумнівом.

Дослідивши матеріали провадження, виходячи з того, що судовий розгляд проводиться в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 111 КК України як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, та за ч. 1 ст. 408 КК України як дезертирство, тобто нез`явлення на військову службу з відрядження з метою ухилення від її проходження.

Суд також враховує, що дане кримінальне провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) відповідає загальним засадам кримінального провадження, з урахуванням особливостей, встановлених законом. Стороною обвинувачення використані всі передбачені законом можливості для дотримання прав обвинуваченого, зокрема, права на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя.

У відповідності до ст. 297-5 КПК України стороною обвинувачення повістки про виклик підозрюваного ОСОБА_6 під час здійснення спеціального досудового розслідування публікувались в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора підозрюваний вважався належним чином ознайомленим з її змістом.

Інтереси ОСОБА_6 захищались адвокатом ОСОБА_5 як на досудовому слідстві так і в суді, що свідчить про те, що права ОСОБА_6 як підозрюваного в ході досудового слідства, а також в якості обвинуваченого під час судового розгляду порушені не були.

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 24 січня 2023 року було надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000510 від 24.12.2014 за підозрою ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 111 та ч. 1 ст. 408 КК України.

Будь яких істотних порушень КПК України, під час досудового слідства, які б вплинули на кваліфікацію дій обвинуваченого та поставили б під сумнів зібрані по справі докази, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Згідно з вимогами ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен урахувати ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особі, яка скоїла злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно з ст. ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд бере до уваги те, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Водночас згідно з вимогами ст. 65 КК України суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є особливо тяжким злочином та злочином невеликої тяжкості відповідно. Вказані злочини вчинені ОСОБА_6 умисно, направлені проти основ національної безпеки України, а також встановленого порядку несення військової служби, та мають підвищену суспільну небезпеку.

Наведені обставини, а також дані про особу обвинуваченого в своїй сукупності та співвідношенні, на думку суду, свідчать про необхідність призначення ОСОБА_6 максимального покарання, передбаченого санкціями ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону від 5 квітня 2001 року № 2341-III) та ч. 1 ст. 408 КК України.

При визначенні остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд враховує дані про особу винного, відсутність обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання, та застосовує принцип, визначений у ст. 70 КК України, у виді поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався.

У відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 4290 грн 50 коп витрат на залучення експертів під час проведення судово-портретної та фототехнічної експертизи.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19.01.2023 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підстав для скасування цього запобіжного заходу або застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів судом не встановлено, тому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити обвинуваченому без змін.

Керуючись ст. ст. 369-371, 374, 395, ч. 15 ст. 615 КПК України , суд,-

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України, та ч. 1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону від 5 квітня 2001 року № 2341-III) у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 408 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно, за сукупністю злочинів, призначити покарання у виді 15 (п`ятнадцяти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування засудженим ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі обчислювати з дати його затримання.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час проведення судової портретної та фототехнічної експертизи в сумі 4290 (чотири тисячі двісті дев`яносто) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_6 ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 19.01.2023 у вигляді тримання під вартою, залишити без змін.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення вказаного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасникам судового провадження вручити повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1