справа № 732/223/22
провадження № 1-кп/732/5/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/вступна і резолютивна частини/

15.09.2023 року місто Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

у присутності секретаря - ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Артемівськ Донецької області, українця, громадянина України, з неповною базовою загальною середньою освітою (7 класів), не працює, не одружений, має одну неповнолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , останнє фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , на момент судового розгляду утримується в ДУ "Чернігівський слідчий ізолятор", раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

УСТАНОВИВ:

06 січня 2022 року близько 23 години 50 хвилин, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна прибув на територію господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , та шляхом зриву навісного замка, проник в середину будинку, звідки таємно викрав двадцять п`ять метрів трижильного електричного кабелю, вартістю 656,25 грн, електричний подовжувач, довжиною двадцять п`ять метрів вартістю 100,0 грн, жіночу шубу без рукавів зі штучного хутра, вартістю 1762,25 грн, та небулайзер компресорний моделі «BR-CN 143», вартістю 804,87 грн, які належать ОСОБА_6 , чим завдав йому матеріальних збитків на загальну суму 3323,37 гривень.

Також, 07.01.2022 близько 00 години 30 хвилин ОСОБА_5 , перебуваючи неподалік господарства АДРЕСА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна відкрив кришку капота автомобіля марки «ВАЗ» моделі «2109», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_6 , звідки таємно викрав акумуляторну батарею марки «Moratti» потужністю 12V, 55Ah, 550А, вартістю 1538,82 грн, що належить ОСОБА_6 , чим завдав йому матеріальних збитків на вказану суму.

Крім того, згідно з пред`явленим обвинуваченням, 07.09.2015 близько 23 години 00 хвилин ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з особами, досудове розслідування відносно яких виділено в окреме провадження, перебуваючи біля будинку №143 по просп. Миру в м. Чернігові, з метою викрадення чужого майна, підбіг до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та завдавши удар по ногах, повалив на землю і наніс удар в обличчя, тобто застосував насильство, яке не є небезпечним для здоров`я чи життя. В подальшому, з кишені потерпілого ОСОБА_7 відкрито викрав мобільний телефон марки «Nokia Lumia 520», вартістю 1000 грн, з стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Life», вартістю 35 грн, із залишком коштів на рахунку в розмірі 5 грн та наручний електронний годинник марки «Кобра» вартістю 1500 грн, чим завдав неповнолітньому потерпілому ОСОБА_7 матеріальних збитків на загальну суму 2540 грн.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя и здоров`я потерпілого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину в інкримінованих йому злочинах, передбачених ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст.185 КК України визнав повністю. У вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, обвинувачений ОСОБА_5 вину не визнав.

З приводу пред`явленого обвинувачення ОСОБА_5 показав, що з потерпілим ОСОБА_7 він не знайомий, ніколи його не бачив. Що саме він робив 07.09.2015 у вечірній час, він точно не пам`ятає, оскільки з того моменту пройшло багато часу. Наполягає на тому, що 07.09.2015 близько 23 години 00 хвилин біля будинку №143 по просп. Миру в м. Чернігові він не перебував та ніяким майном потерпілого ОСОБА_7 не заволодівав. Наголошував на тому, що впізнання потерпілим за фотознімками ніяким чином не підтверджує його винуватість у вчиненні злочину. Наполягав на тому, щоб потерпілий ОСОБА_7 особисто з`явився до суду та дав показання, а також відповів на запитання учасників процесу з приводу обставин заволодіння його майном. Оскільки явку в судове засідання потерпілого не було забезпечено, обвинувачений просив визнати його невинуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

В частині обвинувачення, пред`явленого йому за ч.2 ст. 185 КК України, ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_5 підтвердив обставини вчинення вказаних кримінальних правопорушень, викладені в обвинувальному акті, та цих обставин не оспорював. Пояснив, що він особисто був знайомий з потерпілим ОСОБА_6 . Останній йому заборгував певну суму, яку він вирішив компенсувати шляхом заволодіння майном ОСОБА_6 . З цією метою він 06 січня 2022 року в нічний час прибув до будинку АДРЕСА_3 , проник в середину будинку, звідки таємно викрав електричний кабель, подовжувач, жіночу шубу та небулайзер. Указані речі він поклав в пакет та залишив будинок. Проходячи по вулиці Гагаріна, він побачив автомобіль марки «ВАЗ», яким, як йому було відомо, користувався ОСОБА_6 . Він відкрив капот та витягнув з автомобіля акумуляторну батарею. З викраденими речами він пішов далі, однак неподалік від місця вчинення крадіжки його зупинили працівники поліції з приводу того, що надійшло повідомлення про вчинення крадіжки. Він зізнався, що вчинив крадіжку та показав поліцейським місце, де залишив викрадені речі. У вчинених крадіжках обвинувачений кається, просив його суворо не карати.

Захисник, посилаючись на відсутність належних і допустимих доказів вини обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, в судовому засіданні вказав на наявність підстав для ухвалення виправдувального вироку. В частині обвинувачення, пред`явленого ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 та за ч.2 ст.185 КК України, захисник просив урахувати, що в силу ст. 89 КК України ОСОБА_5 вважається таким, що не має судимості, у вчинених крадіжках розкаявся, майно було повернуто потерпілому з огляду на що захисник просив суд при призначенні обвинуваченому покарання застосувати положення ст. 75 КК України.

Потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, неодноразово були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, заявили на адресу суду клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності, в яких зазначили, що претензій до обвинуваченого не мають. (т.2 а.с.117, 164)

У судовому засіданні досліджено докази обвинувачення і захисту. Під час ухвалення вироку в нарадчій кімнаті проведено аналіз показань обвинуваченого у взаємозв`язку з показаннями допитаного в судовому засіданні свідка та письмовими доказами, оцінено надані докази на предмет їх належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, передбачених ст. 368 КПК України.

За результатами проведеної оцінки суд дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення є обґрунтованим частково, та його обсяг об`єктивно підтверджений у судовому засіданні не в повному обсязі. До такого висновку суд дійшов, виходячи з наступного.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що в ніч з 06.01.2022 на 07.01.2022 він їхав на своєму автомобілі по місту Городня та був зупинений працівниками поліції, які перевірили його документи та оглянули його автомобіль, пояснивши необхідність цього тим, що вони отримали повідомлення про вчинення у тому районі міста Городня крадіжки. Продовживши рух, він невдовзі побачив, як назустріч його автомобілю по дорозі йшов чоловік, який ніс в руках речі, він проїхав приблизно 200 метрів, розвернувся та, проїжджаючи назад, побачив того самого чоловіка, однак ніяких речей в руках чоловіка вже не було. Він зателефонував працівникам поліції та повідомив, що побачив підозрілого чоловіка. За 20 хвилин після цього йому зателефонували працівники поліції та повідомили йому, що затримали указаного чоловіка, яким виявився обвинувачений ОСОБА_5 , та знайшли викрадені речі.

Дослідженням витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0006635 установлено, що 07.01.2022 потерпілий ОСОБА_6 звернувся до поліції із заявою про викрадення з його будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , належних йому матеріальних цінностей та викрадення з його автомобіля ВАЗ 2109 акумуляторної батареї. (т.1, а.с.151-152)

З дослідженого в судовому засіданні протоколу прийняття заяви від 07.01.2022 встановлено, ОСОБА_6 звернувся до поліції з приводу викрадення 07.01.2022 акумуляторної батареї з належного йому автомобіля марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 . (т.1, а.с.217)

З протоколу огляду місця події від 07.01.2022 встановлено, що працівники поліції оглянули ділянку місцевості біля будинку №1 по вул. Гагаріна в м.Городня та автомобіль марки ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час огляду виявлено факт відсутності акумуляторної батареї, виявлено та вилучено сліди рук з підкапотного простору вказаного автомобіля. (т.1 а.с. 218-222)

Дослідженням рапорту прийняття заяви від 07.01.2022 встановлено, ОСОБА_6 звернувся до поліції з приводу викрадення 07.01.2022 з його будинку інгалятора та грошових коштів у сумі 800 чи 1000 доларів США.(т.1, а.с.230)

З протоколу огляду місця події від 07.01.2022 встановлено, що працівники поліції оглянули ділянку місцевості на пустирі біля магазину «Мрія» за адресою: вул.Саговська, 31а у м.Городня. Під час огляду виявлено акумуляторну батарею з написом «Moratti» «12V» «55Ah» «550А»; картонну коробку розміром 23?24 см з відірваною кришкою, з написом «Небулайзер компресорний BR- CN 143» з небулайзером вказаної марки всередині; чорну жіночу шубу без рукавів, довжиною 83 см; пляшку з під напою «Coca-Cola», місткістю 1,5 літра; сіру, чоловічу куртку з капюшоном; поліетиленовий пакет з надписом «АТБ» з 25-и метровим електричним кабелем білого кольору та 25-и метровим електричним подовжувачем з кабелю чорного кольору всередині. Вказані речі було вилучено та доставлено до ВПД №1 ЧРУП ГУНП у Чернігівській області. Під час огляду вилучених речей на поверхні пляшки з під напою «Coca-Cola», місткістю 1,5 літра, та на поверхні картонної коробки з-під небулайзера виявлено три сліди рук, які також були вилучені працівниками поліції. (т.1 а.с. 231-239) З протоколу додаткового огляду речей від 07.01.2022 установлено, що слідчим СВ ЧРУП ГУНП Чернігвської області ОСОБА_10 було проведено огляд жіночої жилетки з хутра, чорного кольору. (а.с.240-244)

З протоколу огляду місця події від 07.01.2022 встановлено, що працівники поліції оглянули господарство ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 . Під час огляду виявлено факт відсутності скоби на вхідних дверях, за допомогою якої двері зачинялися на навісний замок, на холодильнику та вхідних дверях виявлено сліди рук, які вилучені працівниками поліції. (т.1, а.с.248-256)

Вартість викрадених акумуляторної батареї марки «Moratti», електричного кабелю, небулайзера компресорного марки «BR- CN 143» та жіночої жилетки з хутра чорного кольору встановлена висновками транспортно-товарознавчої експертизи № СЕ-19/125-22/443-АВ від 20.01.2022 та судової товарознавчої експертизи №СЕ-19/125-22/440-ТВ від 21.01.2022. (т.2 а.с.24-27, 31-42)

Оцінюючи указані докази справи у сукупності, суд приймає до уваги, що факт викрадення у потерпілого ОСОБА_6 акумуляторної батареї, кабелю, небулайзера компресорного та жіночої жилетки обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні визнав, вартість указаного майна, визначену експертом, обвинувачений не оспорював.

Таким чином, проведений судом аналіз доказів вказує на вчинення обвинуваченим ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК, ч.2 ст.185 України, що йому інкримінуються.

На переконання суду, зібрані докази по справі в частині обвинувачення ОСОБА_8 за ч.3 ст.185 КК, ч.2 ст.185 України, є належними, достовірними та допустимими, узгоджуються між собою, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, вказують на вчинення обвинуваченим таємного викрадення чужого майна (крадіжки), поєднаної з проникненням у житло, та таємного викрадення чужого майна (крадіжки), вчиненого повторно.

Водночас суд доходить до висновку про необхідність виправдання обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, з наступних підстав.

Обвинувачений в судовому засіданні категорично заперечував свою причетність до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився. Суд за клопотанням сторони обвинувачення неодноразово відкладав судові засідання та вживав заходів забезпечення кримінального провадження, неодноразово здійснював виклики потерпілого ОСОБА_11 та застосував до нього грошове стягнення. Заявляючи клопотання про відкладення судового розгляду справи, сторона обвинувачення зобов`язувалася забезпечити явку в судове засідання потерпілого ОСОБА_7 , однак останній в судові засідання так і не з`явився та заявив письмове клопотання про проведення судового розгляду справи за його відсутності, в якому зазначив, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого ОСОБА_8 він не має (т.2 а.с. 117).

Свідків вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, на підтвердження винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, стороною обвинувачення не заявлено.

Стороною обвинувачення на обґрунтування доведеності вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, подані:

- заява законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 ОСОБА_12 до поліції з приводу того, що невстановлена особа, застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я її неповнолітнього сина ОСОБА_7 ,1999 року народження, відкрито заволоділа належними останньому мобільним телефоном марки Nokia 520, жовтого кольору, та наручним годинником (т.1, а.с.158);

- протокол огляду місця події від 07.09.2015, за даними якого працівниками поліції оглянута ділянка місцевості, розташована навпроти будинку № 143 по просп.Миру у м.Чернігові. Під час огляду місця події нічого не виявлено та нічого не вилучалось (т.1, а.с.159);

- протокол пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_7 за фотознімками від 28.10.2015, за даними якого потерпілий впізнав на фотокартці ОСОБА_5 чоловіка, який 07.09.2015 у нічний час, біля будинку №143 по просп. Миру у м. Чернігові, застосовуючи до нього насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито заволодів належними йому мобільним телефоном марки Nokia 520, жовтого кольору, та наручним годинником (т.1 а.с.168-169,170);

- висновки експерта №402/22-24 від 28.01.2022 та №409/22-24 від 31.01.2022, з яких убачається, що встановити вартість з урахуванням зносу мобільного телефону марки «Nokia» Lumia520, у корпусі жовтого кольору, RAM 512 МБ/8 ГБ, та вартість з урахуванням зносу електронного годинника марки «Кобра», з браслетом коричневого кольору, станом на 07.09.2015 під час проведення експертизи не є можливим у зв`язку із відсутністю пропозиції купівлі/продажу мобільного телефону та годинника вказаної марки (т.1, а.с.201-203, 205-207);

- рапорт інспектора ПС БПС ЧМВ УМВС України в Чернігівській області молодшого сержанта міліції від 07.09.2015 ОСОБА_13 , за даними якого 07.09.2015 о 23-50 біля буд. №1 по вул. Борисенка в м.Чернігові до нього звернувся неповнолітній ОСОБА_7 , який повідомив, що четверо невідомих завдали йому кілька ударів в обличчя та забрали його особисті речі. (т.1, а.с. 161)

Указані письмові докази, подані стороною обвинувачення, на переконання суду не вказують на причетність саме ОСОБА_5 до інкримінованого йому злочину і не є доказами його вини, оскільки в заяві про вчинення кримінального правопорушення за фактом грабежу немає жодних вказівок на вчинення злочину саме ОСОБА_5 ; дані, що містяться в протоколі огляду місця події від 07.09.2015 року, також не підтверджують факт вчинення грабежу саме засудженим. В протоколі пред`явлення особи для впізнання потерпілому ОСОБА_7 за фотознімками від 28.10.2015, не зазначено за якими саме прикметами, ознаками (окрім ромської національності) потерпілий впізнав на фотокартці ОСОБА_5 чоловіка, який 07.09.2015 у нічний час, біля будинку №143 по просп.Миру у м. Чернігові застосував до нього насильство та відкрито заволодів належними йому мобільним телефоном та годинником. Суд звертає увагу, що при впізнанні особи за фотокартками потерпілий зазначив, що особливих прикмет - шрамів та татуювань на обличчі він не бачив. Водночас суд звертає увагу на те, що в обвинуваченого ОСОБА_5 наявна особлива прикмета більмо ока, про яке потерпілий при проведенні впізнання не згадував.

За змістом ст. 22, 23, 94, 95 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити присутність під час судового розгляду свідків обвинувачення з метою реалізації права сторони захисту на допит перед незалежним та неупередженим судом.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Стаття 94 КПК України передбачає, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

При вирішенні питання щодо достатності встановлених під час змагального судового розгляду доказів для визнання особи винуватою суди мають керуватися стандартом доведення, визначеним частинами 2 та 4 статті 17 КПК України, за змістом яких ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Отже обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена поза розумним сумнівом.

Стаття 91 КПК України до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні відносить, подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форму вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст.84 КПК).

Відповідно до змісту ст. 92 КПК України обов`язок доказування покладений на прокурора. Саме сторона обвинувачення повинна доводити винуватість особи поза розумним сумнівом, чого в даному кримінальному провадженні зроблено не було.

Аналізуючи наведені вище докази сторони обвинувачення, суд приходить до висновку про те, що наявні у справі докази достовірно поза розумним сумнівом не підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Положеннями п.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Згідно ч.1 ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

У п. 23 Постанови №5 від 29.06.1990 року із змінами «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду справ і постановлення вироку» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що коли зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення і всі можливості збирання додаткових доказів вичерпані, суд зобов`язаний постановити виправдувальний вирок.

Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у випадках, якщо не доведено, що вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Таким чином, враховуючи всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору його належності, допустимості, достовірності, а також сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає доведеним обвинувачення ОСОБА_5 за ч.3 ст. 185 КК України та за ч.2 ст. 185 КК України, при цьому в частині обвинувачення по злочинному епізоду за ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_5 слід виправдати у зв`язку із недоведеністю факту вчинення ним цього кримінального правопорушення.

Виправдовуючи ОСОБА_5 за недоведеністю вчинення ним грабежу, який мав місце 07.09.2015, суд також приймає до уваги наступне.

Вироком від 19.08.2015 Городнянського районного суду Чернігівської області ОСОБА_5 був засуджений за ч. 2 ст. 289 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75,76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.

За правилами ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

За змістом п.1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені відповідно до статті 75 цього Кодексу, якщо протягом іспитового строку вони не вчинять нового кримінального правопорушення і якщо протягом зазначеного строку рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням не буде скасоване з інших підстав, передбачених законом.

У матеріалах кримінального провадженні відсутні відомості про те, що рішення про звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням було скасоване.

Таким чином, на момент вчинення крадіжки, яка інкримінується ОСОБА_5 у цій справі - 06.01.2022 - він вважається таким, що не мав судимості у силу ст.89 КК України.

З огляду на вказане з кваліфікації дій ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України слід виключити ознаку повторності.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень - вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, є тяжким злочином, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України є нетяжким злочином.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, судом достовірно не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом також достовірно не встановлено.

Досліджуючи дані про особу винного, суд встановив, що згідно характеристики з місця проживання обвинувачений характеризується задовільно.

Згідно з довідками Городнянської міської лікарні та Чернігівської обласної психоневрологічної лікарні на обліку у лікарів-нарколога та психіатра обвинувачений не перебуває.

Обвинувачений ОСОБА_5 не працює, не перебуває на обліку як безробітний.

Відомості про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Врахувавши думку учасників процесу щодо призначення покарання, беручи до уваги позицію органу пробації, викладену у досудовій доповіді, а саме про високу ймовірність вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення а також про те, що виправлення цієї особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб), суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 необхідно призначити покарання за ч.3 ст.185 КК України у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі; за ч.2 ст. 185 КК України ОСОБА_5 слід теж призначити покарання у межах санкції ч.2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

При призначенні остаточного покарання суд, керуючись положеннями ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі шляхом часткового складання призначених покарань.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про розподіл процесуальних витрат, понесених державою на проведення під час досудового розслідування криміналістичних експертиз необхідно вирішити у відповідності до ст. 118, 124, 126 КПК України - стягнувши з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в загальній сумі 5148,60 грн.(дактилоскопічна експертиза №СЕ-19/125-22/442-Д від 03.02.2022 3604,02 грн (т.2 а.с.8), транспортно-товарознавча експертиза № СЕ-19/125-22/443-АВ від 20.01.2022 - 514,86 грн (т.2. а.с.23), судово-товарознавча експертиза №СЕ-19/125-22/440-ТВ від 21.01.2022 1029,72 грн. (т.2 а.с. 30)

Речові докази по справі, які передані на зберігання потерпілому, відповідно до ст. 100 КПК України слід повернути власнику потерпілому ОСОБА_6 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, обраний судом 25 травня 2023 року, строк дії якого продовжений судом до 27 жовтня 2023 року, але не довше строку закінчення розгляду справи, до набрання вироком законної сили з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_5 слід залишити без змін, підстав для скасування цього запобіжного заходу не встановлено.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту його затримання з 16 год. 10 хв. 24 травня 2023 року, при цьому також слід зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання період перебування ним під вартою по цій справі з 07 січня 2022 року по 07 березня 2022 року включно.

Підстав для застосування інших заходів забезпечення кримінального провадження не вбачається.

Керуючись ст. 17, 22, 23, 91, 92, 94, 95,337,368, 370, 371,370,373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання по цій статті у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Визнати ОСОБА_5 винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання по цій статті у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень остаточне покарання призначити ОСОБА_5 шляхом часткового складання призначених покарань у виді 3 (трьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту його затримання, з 16 год. 10 хв. 24 травня 2023 року.

Зарахувати у строк відбування покарання перебування ОСОБА_5 під вартою у період з 07 січня 2022 року по 07 березня 2022 року включно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, але не довше 60 днів з моменту проголошення вироку, залишити без змін - тримання під вартою.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної, транспортно-товарознавчої, товарознавчої експертиз в загальній сумі 5148,60 грн.

Речові докази по справі: 25 метрів трижильного електричного кабелю в ізоляції білого кольору, електричний подовжувач, довжиною 25 метрів, жіночу шубу без рукавів зі штучного хутра, небулайзер компресорний моделі «BR-CN 143», акумуляторну батарею марки «Moratti» потужністю 12V, 550 Ah, 550 A, пластикову пляшку з-під напою «Coca- Cola» місткістю 1,5 л, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 - повернути потерпілому ОСОБА_6 .

За епізодом обвинувачення за ч.2 ст.186 КК України ОСОБА_5 - виправдати у зв`язку з недоведеністю його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а також не пізніше наступного дня направити потерпілим, які не були присутні в судовому засіданні при проголошені вироку.

На вирок може бути подана апеляція до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя: ОСОБА_1