Справа № 682/1389/23
Провадження № 1-кп/682/118/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 червня 2023 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

першого заступника керівника

Шепетівської окружної прокуратури

Хмельницької області ОСОБА_3 ,

потрепілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

у підготовчому засіданні у кримінальному провадженні № 0000831 від 10.05.2023 р про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Крупець Славутського Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, осіб похилого віку на утриманні не має, не працюючого, інваліда ІІІ групи (загальне захворювання по зору) зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - за ч. 1 ст. 286-1 КК України,

в с т а н о в и в.

10.05.2023 близько 17:10 год в світлу пору доби при ясній погоді на автодорозі сполученням «Городище-Рівне-Старокостянтинів» в напрямку руху з с. Полянь до с. Колом`є Шепетівського району Хмельницької області, на відстані 124,6 м від вул. Зелена в с. Колом`є, ОСОБА_5 знехтував вимогами пункту 2.9(а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі Правил), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки «ВАЗ» моделі «211540», д.н.з. НОМЕР_1 , в салоні якого на передньому пасажирському сидінні перебувала його дружина - ОСОБА_4 , рухаючись зі швидкістю близько 100 км/год, проявив неуважність, не вибрав безпечну швидкість руху, не стежив за дорожньою обстановкою щоб постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, перед початком обгону не переконався в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, розпочав обгін попутного транспортного засобу в забороненому для цього місці, перетнувши вузьку суцільну лінію, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, виїхав на зустріну смугу руху, створив аварійну ситуацію зустрічному автомобілю марки «Merceds-Benz» моделі «308D» р.н. НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_7 та, намагаючись уникнути зіткнення, втратив керованість автомобілем марки «ВАЗ» моделі «211540», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив виїзд на ліве узбіччя і допустив перекидання керованого ним автомобіля в кювет. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми шийного відділу хребта з переломом правого поперечного відростка сьомого шийного хребця і антелістезу тіла шостого шийного хребця, які за кваліфікуючим критерієм тривалого розладу здоров`я відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, а також тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми лоба, що відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості.

ОСОБА_5 порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3(б), 2.9 (а), 12.1, 12.6 (г), 12.9(б), 12.2(в) та вимоги дорожньої розмітки 1.1 Правил дорожнього руху України, які вимагають:

п.1.5 - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п.2.3б - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п.2.9а - водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння;

п.12.1 - під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

п.12.6г - поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю: автобусам (за винятком мікроавтобусів) - не більше 90 км/год;

п.12.9б - перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

п.14.2в - перед початком обгону водій повинен переконатися в тому, що смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані;

п. 34 пп.1.1(вузька суцільна лінія) - горизонтальна розмітка має таке значення: поділяє транспортні потоки протилежних напрямків (осьова розмітка) на дорогах з двома чи трьома (2 + 1) смугами руху в обох напрямках, позначає межі смуг руху у попутному напрямку (розділювальна розмітка), позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено (напрямні острівці та острівці безпеки); розділяє пішохідний і велосипедний рух на суміжних пішохідних та велосипедних доріжках, позначених знаком 4.18; розділяє смуги на велосипедних доріжках з двостороннім рухом у разі наближення до велосипедного переїзду, позначеного розміткою 1.15.

Означені порушення Правил дорожнього руху України, допущенні водієм автомобіля марки «ВАЗ» моделі «211540» р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_5 за вказаних обставин, перебувають у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та наслідками у вигляді заподіяних потерпілій ОСОБА_4 тілесних ушкоджень легкого та середнього ступеня тяжкості.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, а саме: необережні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

19 червня 2023 року між потерпілою ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про примирення на таких умовах:

- обвинувачений ОСОБА_5 розуміє характер обвинувачення і повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, щиро розкаявся у скоєному, сприяв розкриттю злочину;

- потерпіла ОСОБА_4 погодилася з кваліфікацією дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 286-1 КК України, здійснила акт прощення обвинуваченого ;

- сторони узгодили міру покарання, яку слід призначити ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Потерпіла ОСОБА_4 розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України .

Обвинувачений ОСОБА_5 визнав повністю свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, цілком розуміє права, визначені у ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 цього Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Суд переконався, що угода укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Внаслідок дій обвинуваченого, пов`язаних із порушенням правил безпеки дорожнього руху, було завдано шкоду лише потерпілій ОСОБА_4 , яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з обвинуваченим, будь-якої реальної шкоди суспільним інтересам не завдано. Та обставина, що безпосереднім об`єктом злочину, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України, є суспільні відносини, які забезпечують безпеку дорожнього руху та експлуатацію транспорту, сама по собі не є підставою для висновку про те, що в будь-якому випадку угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим не відповідає інтересам суспільства.

Наявність гіпотетичної шкоди суспільним інтересам, не конкретизованої в обвинуваченні, не може бути перешкодою для вирішення питання про укладення у кримінальному провадженні угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Суд з`ясував у обвинуваченого, що він цілком розуміє права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення та вид покарання, а так само з`ясував у потерпілої, що вона цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Обвинувачений і потерпіла дійшли згоди щодо призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 286-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

При узгодженні покарання сторонами було враховано те, що ОСОБА_5 вперше притоягується до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, на його утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей, він є інвалідом ІІІ групи загального захворювання, перебуває у шлюбних стосунках з потерпілою, яка не має до нього жодних майнових чи моральних претензій.

Тому, зважаючи на встановлені обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд знаходить за можливе застосувати ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК, у виді штрафу та застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Суд вважає, що за встановлених обставин таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, вимогам cт.ст. 50, 65, 66, 67, 69 КК України, принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Отже, перевіривши угоду на відповідність вимогам закону, суд встановив, що зміст угоди про примирення, умови та порядок її укладення відповідають вимогам ст.ст. 469, 471 КПК України; підстав, передбачених ч. 7 ст. 474 цього Кодексу, для відмови в затверджені угоди, не встановлено.

Відповідно до ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути в дохід держави процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 3824 грн.

Суд також знаходить за необхідне відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати арешт, накладений в ході досудового розслідування на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «211540» р.н. НОМЕР_1 , та повернути його власнику - ОСОБА_5 .

Речовий доказ - диск з відеозаписом освідчення ОСОБА_5 на стан алкогольного сп`яніння залишити в матеріалах кримінального провадження відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не вбачається.

Керуючись ст.ст. 314, 315, 374-376, 475 КПК України, суд у х в а л и в:

Угоду про примирення, укладену 19 червня 2023 року між потерпілою ОСОБА_4 та обвинувачененим ОСОБА_5 затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред"явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 286-1 КК України та призначити йому основне покарання із застосуванням ст. 69 КК України більш м`якого виду, не зазначеного в санкції ч. 1 ст. 286-1 КК України, у виді штрафу в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати на проведення експертиз в сумі 3824 грн.

Скасувати арешт на автомобіль марки «ВАЗ» моделі «211540» р.н. НОМЕР_1 , та повернути його власнику - ОСОБА_5 .

Речовий доказ - диск з відеозаписом освідчення ОСОБА_5 на стан алкогольного сп`яніння залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд Хмельницької області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим - виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілою - виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без її згоди на призначення покарання, нероз`яснення їй наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

прокурором - виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1