УХВАЛА

Справа № 495/6667/22

Номер провадження 1-кп/495/750/2022

07 серпня 2023 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Білгород-Дністровський обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000871 від 25.07.2022 року у відношенні:

ОСОБА_3 , за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 знаходиться обвинувальний акт кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000871 від 25.07.2022 року, відносно ОСОБА_3 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_4 у судовому засіданні просив продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 289 КК України. Може переховуватись від суду та незаконно впливати на потерпілого свідків.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 не заперечували проти задоволення клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши клопотання та обвинувальний акт, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

П. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Відповідно до ст. 383 ч.3 КПК України усі питання, пов`язанні з судовим розглядом, крім питання, передбаченого частиною третьою ст. 331 КПК України, судді і присяжні вирішують спільно.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховатися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Згідно з ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей у обвинуваченого; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

На підставі викладеного та враховуючи наявність обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим, а саме те, що досудове розслідування інкримінує обвинувачення, яке згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких кримінальних правопорушень , враховуючи його вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а також те, що на даний час по кримінальному провадженню не допитані потерпілий та свідки, суд дійшов висновку про те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, що унеможливлює запобігання ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України. Крім того будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, суд вважає за необхідне визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, яку слід внести на розрахунковий рахунок Одеської державної територіальної судової адміністрації, у вигляді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 07.08.2023 року складає 78 000 грн., достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, а саме:

- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району Одеської області без дозволу прокурора або суду ;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим по цьому кримінальному провадженню.

Керуючись ст. 177, 178, 183,184, 194, 199, 331, КПК України, суд

ПОСТАНОВИЛ:

Задовольнити клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 в Державній установі «Ізмаїльській слідчій ізолятор» строком на 60 днів, який діє включно до 05.10.2023 року.

Строк дії ухвали про продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 закінчується 06.10.2023 року.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 розмір застави, яку внести на розрахунковий рахунок Одеської державної територіальної судової адміністрації, у вигляді 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 07.08.2023 року складає 78 000 грн., достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 обов`язків, а саме:

- не відлучатися за межі Білгород-Дністровського району Одеської області без дозволу прокурора або суду ;

- повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим по цьому кримінальному провадженню.

Ухвала про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1