Справа № 573/728/23
Номер провадження 1-кп/573/93/23
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

19 травня 2023 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Сумської області, м. Білопілля, мешканця АДРЕСА_1 , неодруженого, з базовою середньою освітою, непрацюючого, у лікаря психіатра на обліку не перебуває, з 2016 року перебуває на обліку в лікаря нарколога з діагнозом епізодичне вживання канабіоїдів, раніше несудимого,

за ст. 336 КК України,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до ч. 2 ст. 102, п. 1, 17, 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», на території України оголошена та проводиться загальна мобілізація.

Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Частиною 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, зокрема, що військовозобов`язані це особи, які перебувають у запасі для комплектування ЗСУ та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Згідно з ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, які перебувають у запасі Збройних Сил України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом до відповідних районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки для оформлення військово-облікових документів (військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), проходження медичного огляду, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних, проходити медичний огляд, проходити військову службу і виконувати військовий обов`язок у запас, виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

Відповідно до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до ТЦК та СП для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час; громадяни (крім тих, які проходять службу у військовому резерві) зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти ТЦК та СП у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках або розпорядженнях начальників ТЦК та СП, де вони перебувають на військовому обліку, громадяни, які перебувають у запасі, завчасно приписуються до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу.

Згідно з ч. 1 ст. 42 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» громадяни України, винні у порушенні правил військового обліку громадян України, приписки до призовних дільниць, призову на строкову військову службу, проходження служби у військовому резерві, проходження зборів, мобілізаційної підготовки та мобілізаційної готовності, прибуття за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також у вчиненні інших порушень законодавства про військовий обов`язок і військову службу, несуть відповідальність згідно із законом.

Так, відповідно до довідки військово-лікарської комісії обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного від 01.03.2023, на підставі графи ІІ Розкладу хвороб, Таблиці додаткових вимог до Положення введеного в дію наказом Міністра оборони України 2008 року №402, ОСОБА_4 , перебуваючи на військовому обліку, будучи військовозобов`язаним, у зв`язку з оголошенням загальної мобілізації і призовом на військову службу в Збройні Сили України за мобілізацією пройшов військово-лікарську комісію, за наслідками якої його визнано придатним для проходження військової служби.

16.03.2023 о 14:30 військовозобов`язаному ОСОБА_4 була вручена повістка про явку для відправки 27.03.2023 на 08:00 до ІНФОРМАЦІЯ_2 та подальшого направлення у військову частину НОМЕР_1 для проходження військової служби під час мобілізації, а також попереджено про кримінальну відповідальність у разі відмови від проходження військової служби.

Усупереч вимогам ст. 65 Конституції України, положенням ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022 ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про проведення на території України мобілізації, без поважних причин, свідомо не прибув 27.03.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 , для проходження служби до військової частини НОМЕР_1 .

Після того, діючи умисно, всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, положенням ст. 1, 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу України», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022, затвердженого Законом України №2105-ІХ від 03.03.2022, будучи попередженим про кримінальну відповідальність за ухилення від призову за мобілізацією, ОСОБА_4 без поважних причин, не маючи права на відстрочку від призову за станом здоров`я та інших поважних причин, передбачених ст. 23 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку», умисно ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Виконуючи вказані дії, ОСОБА_4 розумів їх суспільну небезпечність, усвідомлював можливість настання суспільно-небезпечних наслідків від цих дій та бажав їх настання.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та дав покази, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті. Зокрема, показав, що він перебуває на військовому обліку та є військовозобов`язаним. У зв`язку з оголошенням загальної мобілізації і призовом на військову службу в березні 2023 року він пройшов ВЛК і його визнано придатним для проходження військової служби. 16.03.2023 йому вручили повістку про явку для відправки 27.03.2023 на 08:00 до ІНФОРМАЦІЯ_2 та подальшого направлення у військову частину для проходження військової служби, а також попереджено про кримінальну відповідальність у разі відмови від проходження військової служби. Незважаючи на це, без поважних причин він свідомо не прибув до військкомату.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а тому в суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу останнього, дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

За таких обставин, суд дії ОСОБА_4 кваліфікує за ст. 336 КК України, оскільки він вчинив ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

При призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є нетяжким, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання скарги не надходили. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого щире каяття, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, своєю поведінкою під час досудового розслідування та судового провадження прагнув зменшити негативні наслідки своєї протиправної поведінки; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки він правдиво повідомив про обставини вчинення злочину. Обставин, що обтяжують покарання, під час судового розгляду не встановлено.

Тому суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

З урахуванням наведених вище обставин і того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі без ізоляції його від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням та з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, що буде достатнім для того, щоб він довів своє виправлення.

Запобіжний захід ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: копії військового квітка серії НОМЕР_2 ОСОБА_4 разом з обліковою карткою до військового квітка, розписки про отримання повістки ОСОБА_4 від 16.03.2023, аркушів книги відвідувачів ІНФОРМАЦІЯ_4 ( АДРЕСА_1 ) за 27.03.2023, довідки ВЛК від 01.03.2023, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити в справі.

На вирок може бути подана апеляція до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя