У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_2 , у кримінальному провадження про кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 201-1 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0000095 від 07.07.2023, погоджене процесуальним прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області підполковник юстиції ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадження про кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 201-1 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0000095 від 07.07.2023, погоджене процесуальним прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивовано тим, що слідчими слідчого відділу Управління СБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000095, відомості про яке внесені до ЄРДР 07.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201-1 КК України.

У клопотанні вказано на те, що як вбачається з матеріалів досудового розслідування та повідомлення 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Закарпатській області № 58/5/1-2038 від 07.07.2023, 01.07.2023 о 8 год. 30 хв. в зону митного контролю митного поста «Дякове» Закарпатської митниці на ділянку «виїзд» прибув вантажний автомобіль державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в якому через митний кордон України переміщувався вантаж «пиломатеріали необрізані дубові 2-4 сорту розмірами 54х112-570х2000-3000 мм» загальним обсягом 19,677 м. куб. У відповідності до поданих водієм громадянином України ОСОБА_5 на митний контроль товарно-супровідних документів, відправником вантажу значиться ТзОВ «ХОСАРО», м. Львів, вул. Промислова, б. 50/52 а отримувачем фірма «DRVO TRADE NV D.O.O.» Сербія. Однак, в ході проведення перевірочних заходів та поглибленого митного огляду вищевказаного вантажу було встановлено, що поданий на митний контроль сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЛВ № 971183 від 27.06.2023, який у відповідності до вимог чинного законодавства є єдиною підставою для переміщення лісоматеріалів через митний кордон України, містить неправдиві відомості щодо переміщуваної партії лісоматеріалів, а саме: характеристик, розмірів та обсягу лісопродукції, тобто отриманий ТзОВ «ХОСАРО» незаконним шляхом на підставі підроблених документів, а фактично через митний кордон переміщується інша партія лісоматеріалів без відповідних дозвільних документів, в тому числі сертифікату про їх походження.

Слідчий зазначає, що таким чином, зазначені лісоматеріали (пиломатеріали) є забороненими до переміщення через митний кордон України, оскільки відсутній законно отриманий документ, який надає право на їх переміщення через митний кордон України, а саме, сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів, для експортних операцій саме на вищевказану партію лісоматеріалів, злочин вчинявся за попередньою змовою групою осіб, у зв`язку з чим вказані обставини свідчать про наявність ознак складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 201-1 КК України.

При цьому у клопотанні вказано на те, що 07.07.2023 на митному посту «Дякове» Закарпатської митниці проведено огляд місця події, а саме: вантажного автомобіля марки «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHMITZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів належать громадянину України ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 та вантажу «пиломатеріали необрізні, дубові 2-4 сорту товщиною 54 мм., довжиною 2000-3000 мм., шириною 112-570 мм.» загальним обсягом 19, 677 м. куб.

Як зазначає, слідчий, необхідність проведення огляду вищевказаного транспортного засобу зумовлено потребою виявлення та фіксації обставин кримінального правопорушення та врятування майна, а саме, недопущення знищення та втрати предметів, речей і документів, які можуть бути використані, як докази у даному кримінальному провадженні.

За результатом проведення огляду місця події вилучено вантажний автомобіль марки «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «SCHMITZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вантаж «пиломатеріали необрізні, дубові 2-4 сорту товщиною 54 мм., довжиною 2000-3000 мм., шириною 112-570 мм.» загальним обсягом 19, 677 м. куб. слідчим не вилучався, оскільки був вилучений Закарпатською митницею на підставі протоколу про порушення митних правил № 0702/30500/23 від 05.07.2023 та після проведення огляду місця події був переданий на відповідальне зберігання на склад Закарпатської митниці, який розташований за адресою: с. Неветленфолоу, вул. Заставна, б/н, Берегівського району, де зберігається і на даний час.

При цьому у клопотанні вказано на те, що 08.07.2023 вищевказаний вантаж та транспортний засіб постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднанні до матеріалів кримінального провадження.

У клопотанні містяться посилання ч.1 ст. 98, п. 1 ч. 2 ст. 170, ч.ч. 1,2 ст. 170 КПК України.

слідчий зазначає, що із урахуванням вищевказаного, орган досудового розслідування вбачає наявність обґрунтованих ризиків відчуження вилучених предметів третім особам, їх подальше приховування, пошкодження або знищення з метою перешкоджання подальшому проведенню їх експертному дослідженню та встановленню інших обставин кримінального правопорушення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та в подальшому виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

Як вказано у клопотанні, вилучені предмети містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК України та враховуючи, що вище вказані предмети свідчать про можливе вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності, у той же час є предметом кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а отже, у відповідності до ч..2 ст. 170 КПК України, вони підлягають арешту.

Так, слідчий просить слідчого суддю: на підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40, 131, 132, 167, 168, 170, 171, КПК України, - накласти арешт на наступне майно вилучене 07.07.2023 в ході огляду місця події на митному посту «Дякове» Закарпатської області в рамках кримінального провадження № 0000095 від 07.07.2023, а саме: вантажний автомобіль марки «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та ключ запалювання до нього; напівпричеп марки «SCHMITZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , вантаж «пиломатеріали необрізні, дубові 2-4 сорту товщиною 54 мм., довжиною 2000-3000 мм., шириною 112-570 мм.» загальним обсягом 19, 677 м. куб.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку:

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до абз.1 ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу….

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Слідчий суддя встановив, що слідчими слідчого відділу Управління СБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000095, відомості про яке внесені до ЄРДР 07.07.2023 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 201-1 КК України.

Як вказано у клопотання, з матеріалів досудового розслідування та повідомлення 1 відділу ГВЗНД УСБУ в Закарпатській області № 58/5/1-2038 від 07.07.2023, 01.07.2023 о 8 год. 30 хв. в зону митного контролю митного поста «Дякове» Закарпатської митниці на ділянку «виїзд» прибув вантажний автомобіль державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом державний реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в якому через митний кордон України переміщувався вантаж «пиломатеріали необрізані дубові 2-4 сорту розмірами 54х112-570х2000-3000 мм» загальним обсягом 19,677 м. куб. У відповідності до поданих водієм громадянином України ОСОБА_5 на митний контроль товарно-супровідних документів, відправником вантажу значиться ТзОВ «ХОСАРО», м. Львів, вул. Промислова, б. 50/52 а отримувачем фірма «DRVO TRADE NV D.O.O.» Сербія. Однак, в ході проведення перевірочних заходів та поглибленого митного огляду вищевказаного вантажу було встановлено, що поданий на митний контроль сертифікат про походження лісоматеріалів та виготовлених з них пиломатеріалів для здійснення експортних операцій серії ЛВ № 971183 від 27.06.2023, який у відповідності до вимог чинного законодавства є єдиною підставою для переміщення лісоматеріалів через митний кордон України, містить неправдиві відомості щодо переміщуваної партії лісоматеріалів, а саме: характеристик, розмірів та обсягу лісопродукції, тобто отриманий ТзОВ «ХОСАРО» незаконним шляхом на підставі підроблених документів, а фактично через митний кордон переміщується інша партія лісоматеріалів без відповідних дозвільних документів, в тому числі сертифікату про їх походження.

07.07.2023 на митному посту «Дякове» Закарпатської митниці проведено огляд місця події, а саме: вантажного автомобіля марки «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки «SCHMITZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , які у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів належать громадянину України ОСОБА_6 , мешканцю АДРЕСА_1 та вантажу «пиломатеріали необрізні, дубові 2-4 сорту товщиною 54 мм., довжиною 2000-3000 мм., шириною 112-570 мм.» загальним обсягом 19, 677 м. куб.

За результатом проведення огляду місця події вилучено вантажний автомобіль марки «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом марки «SCHMITZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Вантаж «пиломатеріали необрізні, дубові 2-4 сорту товщиною 54 мм., довжиною 2000-3000 мм., шириною 112-570 мм.» загальним обсягом 19, 677 м. куб. слідчим не вилучався, оскільки був вилучений Закарпатською митницею на підставі протоколу про порушення митних правил № 0702/30500/23 від 05.07.2023 та після проведення огляду місця події був переданий на відповідальне зберігання на склад Закарпатської митниці, який розташований за адресою: с. Неветленфолоу, вул. Заставна, б/н, Берегівського району, де зберігається і на даний час.

08.07.2023 вищевказаний вантаж та транспортний засіб постановою слідчого визнані речовими доказами та приєднанні до матеріалів кримінального провадження.

Слід зазначити, що відповідно ч.1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Окрім того, слід наголосити на тому, що згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, має права і обов`язки, передбачені цим Кодексом для підозрюваного, обвинуваченого, в частині, що стосуються арешту майна. Третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, повідомляється про прийняті процесуальні рішення в кримінальному провадженні, що стосуються арешту майна, отримує їх копії у випадках та в порядку, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У клопотанні слідчий, як на підставу накладення арешту на майно, вказує на те, що

1) зазначені вилучені предмети відповідають критеріям визначеним ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами у кримінальному провадженні та будуть використані органом досудового розслідування для доказування обставин даного кримінального правопорушення.

2) орган досудового розслідування вбачає наявність обґрунтованих ризиків відчуження вилучених предметів третім особам, їх подальше приховування, пошкодження або знищення з метою перешкоджання подальшому проведенню їх експертному дослідженню та встановленню інших обставин кримінального правопорушення або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та в подальшому виконання вироку суду в частині конфіскації майна.

3) що вище вказані предмети свідчать про можливе вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочинної діяльності, у той же час є предметом кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України, а отже, у відповідності до ч..2 ст. 170 КПК України, вони підлягають арешту.

Проте, у клопотанні не конкретизовано, яким саме критеріям в розумінні ст. 98 КПКУкраїни, відповідають речові докази вантажний автомобіль марки «VOLVO», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та ключ запалювання до нього та напівпричеп марки «SCHMITZ» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Також слідчим, щодо необхідності накладення арешт на вказаний транспортний засіб наведено лише загальні норми КПК України, що свідчить про формальний підхід до обґрунтування клопотання.

Разом із тим, у вказаному кримінальному провадженні, згідно долученого витягу з ЄРДР, жодній особі не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи, щодо якої вирішується питання про арешт.

При цьому, згідно клопотання про арешт майна до слідчого судді звернувся саме слідчий, що суперечить вимогам ч. 2 ст. 64-2 КПК України.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що в цьому кримінальному провадженні на час звернення до слідчого судді відсутні підозрювані та юридичні особи, щодо яких здійснюється провадження, майно, на яке слідчий просить накласти арешт, вважається майном третьої особи, а тому з клопотанням про його арешт, відповідно до ст. 64-2 КПК України, повинен звертатися виключно прокурор.

Звернення з клопотанням про арешт майна неналежною особою може в подальшому призвести до визнання доказів, отриманих в результаті проведення слідчих дій, недопустимими.

З огляду на викладене слідчий суддя приходить до переконання, що вказане клопотання про арешт майна, подано без додержання вимог ст.171 КПК України.

Відповідно до положень ч.6 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне повернути клопотання прокурору з метою усунення його недоліків у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, що не позбавляє його права після усунення недоліків, повторно звернутися до суду з даним клопотанням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС 2-го відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_2 , у кримінальному провадження про кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 2 ст. 15 та ч. 2 ст. 201-1 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0000095 від 07.07.2023, погоджене процесуальним прокурором у кримінальному провадженні - начальником відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна - повернути прокурору, встановивши строк в сімдесят дві години для усунення недоліків з моменту отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1