Провадження № 1-кс/947/9157/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.07.2023 року cлідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі клопотання старшого слідчого СВ Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000054 від 13.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, в провадженні слідчого відділу ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000054 від 13.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Попередня кваліфікація злочину заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в умовах воєнного стану.

Процесуальне керівництво у якому здійснюється Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону.

До Одеської спеціалізованої прокуратури з 7 управління ДВКР СБ України надійшло повідомлення про те, що 05.07.2023 року, під час перевірки виплат в зарплатному проекті «Укрсиббанк» було виявлено, що в період з квітня 2023 року по червень 2023 року, бухгалтер фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 старший матрос ОСОБА_5 , зловживаючи службовим становищем, здійснив привласнення бюджетних коштів та діючи всупереч інтересам військової служби, перерахував їх на власний рахунок, чим завдав економічні збитки державі на загальну суму 2283642,11 (два мільйони двісті вісімдесят три тисячі шістсот сорок дві) гривні 11 копійок.

Слідчим скеровано запит до 137 окремого батальйону морської піхоти військової частини № НОМЕР_1 , щодо надання інформації та копій документів, які можливо використати в якості доказу, на що отримано відповідь, що з рахунку № НОМЕР_2 , який відкрито в ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області, надходили грошові кошти на карткові рахунки військовослужбовців через банківські зарплатні проекти, а саме через рахунок «Укрсиббанку» № НОМЕР_3 . В подальшому саме із рахунку «Укрсиббанку» грошові кошти надходили на особистий картковий рахунок ОСОБА_5 із призначенням платежів: «Перерахування заробітної плати та інших виплат від Військової частини НОМЕР_1 » та «Заробітна плата та аванси від Військової частини НОМЕР_1 ».

Слідчим відібрано пояснення у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює бухгалтером 2-ї категорії 137 ОБМП в/ч НОМЕР_1 , який зізнався у скоєнні кримінального злочину, а також пояснив, що ним, під час складання платіжних інструкцій з виплат грошового забезпечення, вводилися невірні відомості з грошових сум, які в подальшому скеровувалися до ГУ Державної казначейської служби України в Одеській області після чого кошти, у більшому розмірі, надходили на рахунок «Укрсиббанку». Надалі, ОСОБА_5 заповнював електронну відомість, де зазначав, хто саме, на який рахунок та яку суму отримує, при цьому на свої данні та рахунок він заповнював декілька відомостей, через що, на свій рахунок відкрий в «Укрсиббанку» № НОМЕР_4 отримував кошти, які здобуті злочинним шляхом. Фактично, через те, що через внесені невірні данні до відомостей в/ч, ГУ ДКСУ в Одеській області переводила на рахунок військової частини невірну кількість грошових коштів (збільшену суму), що в подальшому призвело до того, що ОСОБА_5 двічі отримав кошти, здобуті злочинним шляхом на суму 2700000 гривень та 2300000 гривень.

У зв`язку із тим, що на рахунок відкрий в «Укрсиббанку» № НОМЕР_4 надійшли грошові кошти, здобуті злочинним шляхом, у сумі 5000000 гривень, у органу досудового розслідування виникла необхідність в накладанні арешту на банківський рахунок, з метою збереження речових доказів.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, проте від прокурора надійшла заява, в якій він просив клопотання задовольнити та розглянути у його відсутність.

Згідно вимог ч. 2 ст. 172 КПК України, за клопотанням сторони обвинувачення, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника рахунку з метою забезпечення арешту майна, в цілях запобігання його відчуження.

Дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 10 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Так, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає встановленим в судовому засіданні те, що існує сукупність достатніх підстав вважати, що рахунок № НОМЕР_4 , який відкритий у АТ «УКРСИББАНК» () імовірно використовувався для незаконного перерахування грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, а тому може містити у собі відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Крім того, на теперішній час існує реальна загроза щодо вчинення протиправних дій відносно грошових коштів, які знаходяться на вказаному рахунку, а тому існує необхідність у їх збереженні.

Грошові кошти, які надходять і знаходяться на вказаному розрахунковому рахунку, без прийняття відповідно рішення про арешт, можуть бути безпідставно та незаконно переведенні в готівку або на рахунки інших осіб.

На підставі викладеного, враховуючи обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, наявність достатніх підстав вважати, що зазначений у клопотанні рахунок, з необхідністю арешту якого звертається сторона обвинувачення, може бути об`єктом кримінально протиправних дій, в цілях забезпечення збереження грошових коштів, які можуть знаходиться на вказаному рахунку, виключення можливості їх відчуження, передачі та забезпечення повноти, всебічності та неупередженості досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси власника майна, про які йдеться в клопотанні, та якого така особа зазнає внаслідок застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а тому клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000054 від 13.07.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на рахунок № НОМЕР_4 , який відкритий у АТ «УКРСИББАНК», код ЄДРПОУ - 09807750, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Виконання ухвали покласти на старшого слідчого СВ Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1