Єдиний унікальний № 946/1814/23
Провадження № 1-кп/946/393/23
ВИРОК

Іменем України

03 травня 2023 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження: прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

потерпіла ОСОБА_6

розглянувши в залі суду в місті Ізмаїл Одеської області у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № № 0000318, за обвинуваченням, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Нова Некрасівка, Ізмаїльського району, Одеської області, громадянин України, українець, з середньою освітою, офіційно не працюючий, не одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 25 травня 2015 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, ст. 104 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном строком 1 рік; 21 червня 2016 року Малиновським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 289, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі; 24 жовтня 2016 року Радомишльським районним судом Житомирської області за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі; 17 січня 2018 року Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, в силу ч. 4 ст. 70 КК України приєднати частину не відбутого покарання у вигляді 7 місяців позбавлення волі за вироком Радомишльського районного суду Житомирської області від 24 жовтня 2016 року, яким був засуджений за ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі та остаточно до відбуття призначити 5 років 7 місяців позбавлення волі, звільнений 11 січня 2021 року у зв`язку з відбуттям покарання,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що ОСОБА_4 26 лютого 2021 року разом з неповнолітнім ОСОБА_7 , знаходячись за місцем мешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , вступили між собою в злочинну змову, спрямовану на таємне викрадення чужого майна. Далі, з метою реалізації свого умислу, 26 лютого 2021 року біля 23 години, ОСОБА_4 усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, умисно, повторно, діючи спільно та за попередньою змовою з ОСОБА_7 , знаходячись по АДРЕСА_2 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б зашкодити їх злочинним намірам та діям, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , через незачинену хвіртку незаконно проник до подвір`я зазначеного будинку, а ОСОБА_7 залишився чекати на вулиці біля хвіртки, та мав слідкувати за ситуацією під час вчинення кримінального правопорушення, та у випадку появи сторонніх осіб, які могли б перешкодити їх злочинним діям, попередити ОСОБА_4 про небезпеку, у той час як ОСОБА_4 зайшовши на подвір`я будинку, підійшов до розташованого автомобіля «ВАЗ 21033» реєстраційний № НОМЕР_1 , відчинивши капот якого, з моторного відсіку таємно викрав акумуляторну батарею «GROM PREMIUM 65Ah 650 А», вартістю 682грн 44коп., та через незачинені передні дверцята, незаконно проник до салону автомобіля, де виявив та таємно викрав магнітолу марки «Kenwood 1055», вартістю 303грн, які належали потерпілій ОСОБА_6 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 985грн 44коп. Також, 26 лютого 2021 року біля 23 години 30 хвилини, ОСОБА_4 усвідомлюючи злочинний характер своїх дій, умисно, повторно, діючи спільно та за попередньою змовою із ОСОБА_7 , знаходячись по АДРЕСА_2 , переконавшись у відсутності сторонніх осіб, які могли б зашкодити їх злочинним намірам та діям, спрямованих на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , через незачинену хвіртку незаконно проник до подвір`я зазначеного будинку, а ОСОБА_7 залишився чекати на вулиці біля хвіртки, та мав слідкувати за ситуацією під час вчинення кримінального правопорушення, та у випадку появи сторонніх осіб, які могли б перешкодити їх злочинним діям, попередити ОСОБА_4 про небезпеку, у той час як ОСОБА_4 зайшовши на подвір`я будинку, де виявив та таємно викрав велосипед марки «Україна», вартістю 716 гривень 66 копійок, який належав потерпілій ОСОБА_6 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 716 гривень 66 копійок.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначених злочинів, щиро розкаявся в їх вчиненні.

27 травня 2021 року між прокурором Ізмаїльської місцевої прокуратури Одеської області ОСОБА_3 з одного боку, та підозрюваним ОСОБА_4 , з іншого, за участю його захисника ОСОБА_5 була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України, та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

За умовами угоди від 27 травня 2021 року прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язків обвинуваченого щодо беззастережного визнання висунутого обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК України, а також наслідки її невиконання.

Потерпіла ОСОБА_6 надала заяву, в якій надала згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченими, вказавши, що матеріальну шкоду їй відшкодовано повністю.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК, суд дійшов висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 суд також погоджується з кваліфікацією їх дій за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином, санкцією ч. 3 ст.185 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 6 років.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені йому п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_4 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості. При цьому суд враховує те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, щиро розкаявся в його вчиненні, активно сприяв його розкриттю, а також те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують його покарання.

Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Судові витрати та речові докази були розподілені раніше за іншим вироком.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ст. ст. 369 - 371, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27 травня 2021 року, укладену між прокурором, з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_4 з іншого.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без узгодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання законної сили вироку відносно ОСОБА_4 не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

СУДДЯ Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1