Справа № 991/6904/23
Провадження 1-кс/991/6926/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2023 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання старшого детектива Національного бюро Четвертого відділу детективів Третього підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_5 , погоджене із прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні - начальником третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання державного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гайсин, Гайсинського району, Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України,

у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019,

установив:

До Вищого антикорупційного суду надійшло вказане клопотання, у якому старший детектив просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Клопотання обґрунтовує тим, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що у період з жовтня 2014 року до березня 2020 року Перший заступник Голови Правління АБ «Укргазбанк», а в подальшому - виконувач обов`язків та безпосередньо Голова Правління Банку ОСОБА_8 , радник Голови Правління АБ «Укргазбанк», а в подальшому заступник Голови Правління цього ж Банку ОСОБА_9 , заступник директора департаменту корпоративного банкінгу та транзакційного бізнесу АБ «Укргазбанк», а в подальшому директор цього ж департаменту та заступник Голови Правління Банку ОСОБА_10 , заступник директора департаменту по роботі з корпоративними VIP-клієнтами АБ «Укргазбанк», а в подальшому директор цього ж департаменту ОСОБА_11 та заступника директора департаменту по роботі з корпоративними VIP-клієнтами АБ «Укргазбанк» ОСОБА_12 , діючи у складі організованої ОСОБА_8 групи, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи займані посади та зловживаючи своїм службовим становищем, шляхом недобросовісного використання та внесення змін до внутрішніх нормативних актів Банку, систематичного внесення неправдивих відомостей до актів наданих послуг та протиправного обернення коштів АБ «Укргазбанк» (надалі - Банк) на користь третіх осіб, здійснили розтрату цих коштів, в особливо великому розмірі, на загальну суму 205998435,93 грн.

Така розтрата здійсненна шляхом переказу 52 фізичним особам, фізичним особам-підприємцям та юридичним особам коштів Банку, як оплати за послуги із залучення ними, як Агентами чи/та Партнерами цього Банку, клієнтів - юридичних осіб сегменту корпоративного бізнесу на обслуговування до АБ «Укргазбанк», які фактично надані не були.

Використовуючи депозитні договори та договори банківського рахунку, які вже укладені між Банком та 152 клієнтами, без участі будь-яких Агентів чи/та Партнерів, ОСОБА_8 та інші учасники організованої групи, забезпечували підробку або особисто підробляли офіційні документи, а саме - акти наданих послуг, вносячи до них завідомо неправдиві відомості, про нібито залучення таких клієнтів третіми особами та на підставі цих документів здійснювали виплату коштів таким особам. З цією метою учасники організованої групи використали механізм матеріального стимулювання Агентів чи/та Партнерів за залучення Клієнтів на розміщення коштів на вкладному (депозитному) та/або поточному рахунку в Банку, передбачений Положенням про порядок роботи з партнерами та агентами за депозитними програмами та програмами кредитування корпоративного бізнесу в АБ «Укргазбанк», затвердженим на засіданні Правління АБ «Укргазбанк» 25.09.2013.

Так, у період з листопада 2014 року до березня 2020 року як фіктивні Агенти чи/та Партнери використані такі особи: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_7 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ПП «Вікрус-Принт», ТОВ «Укрдонінвест», ТОВ «ЮГ-Інвесттрейд», ТОВ «Тревел Компані Плюс», ТОВ «Юст Експрес», ТОВ «Маяк Експрес», ТОВ «Бриорей», ТОВ «Стілсвіт», ТОВ «Фінсол» та ТОВ «Інтелект-Центр», на банківські рахунки яких, у зазначений період часу, перераховано кошти Банку на загальну суму 205 998 435,93 грн.

Так, детектив зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що у вересні 2015 року заступник директора департаменту по роботі з корпоративними VIP-клієнтів АБ «Укргазбанк» ОСОБА_12 та заступник Голови правління Банку ОСОБА_9 особисто взяли участь у залученні на обслуговування до АБ «Укргазбанк» державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі - ДП «АМПУ»).

Так, зокрема ОСОБА_12 організувала підготовку листа АБ «Укргазбанк» від 24.09.2015 № 1593/8293/2015, адресованого керівнику ДП «АМПУ», у якому висвітлювались досягнення Банку та пропозиція щодо співпраці АБ «Укргазбанк» зі вказаним державним підприємством, та який підписав ОСОБА_9

09.10.2015 заступник директора Одеської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» ОСОБА_54 направив директору департаменту корпоративного банкінгу ОСОБА_55 службову записку № 5-197/15/219/2015, в якій зазначено що переговори, щодо залучення ДП «АМПУ» як клієнта проведено Одеською обласною дирекцією АБ «Укргазбанк».

Крім того, не пізніше 12.10.2015 ОСОБА_8 особисто провів переговори та досяг домовленостей з тодішнім заступником Міністра інфраструктури України ОСОБА_56 щодо залучення на обслуговування до АБ «Укргазбанк» окремих державних підприємств, які входили до сфери управління зазначеного Міністерства, а саме вищевказаного ДП «АМПУ» та морських портів.

В той же час, згідно з листуванням ОСОБА_9 та ОСОБА_8 останній особисто контролював використання ДП «АМПУ», як «Клієнта» якого нібито залучили фіктивні Агенти чи/та Партнери.

У період з 20.10.2015 до 15.12.2015 ДП «АМПУ» уклало з АБ «Укргазбанк» договір банківського рахунку № 054/197/1РКО-15 від 20.10.2015, договори банківського строкового вкладу № 100/197/1Д-15 від 01.12.2015, № 101/197/1Д-15 від 15.12.2015, № 030/197/1Д-16 від 14.03.2016, № 031/197/1Д-16 від 14.03.2016, № 037/197/1Д-16 від 30.03.2016, № 038/197/1Д-16 від 30.03.2016, № 059/197/1Д-16 від 08.06.2016, № 065/197/1Д-16 від 21.06.2016, № 066/197/1Д-16 від 21.06.2016, № 071/197/1Д-16 від 06.07.2016, № 073/197/1Д-16 від 21.07.2016, № 085/197/1Д-16 від 05.09.2016, № 086/197/1Д-16 від 05.09.2016, № 090/197/1Д-16 від 04.10.2016, № 095/197/1Д-16 від 04.11.2016, № 096/197/1Д-16 від 04.11.2016, № 106/197/1Д-16 від 07.12.2016, № 006/197/1Д-17 від 31.01.2017, № 020/197/1Д-17 (в актах помилково вказано № 021/197/1Д-17) від 24.03.2017.

Вищевказані договори ДП «АМПУ» укладало з АБ «Укргазбанк» самостійно, без будь-якого впливу зі сторони третіх осіб, у тому числі Агентів чи Партнерів, а саме на підставі внутрішніх нормативних актів підприємства, зокрема власної процедури закупівель (тендеру), передбаченої Положенням про здійснення закупівель товарів, робіт та послуг і договірну роботу в ДП «АМПУ», затвердженим наказом ДП «АМПУ» від 10.07.2015 № 136.

Зокрема, шляхом вибору банківської установи через скерування запитів у державні банки та АБ «Укргазбанк» (як банк з часткою держави понад 50%) і вибору, на підстави отриманої інформації, установи із найбільш привабливими пропозиціями щодо банківських продуктів та послуг, а саме АБ «Укргазбанк».

Однак, зокрема у період з 01.07.2016 до 10.07.2017, як фіктивного Партнера, який нібито залучив ДП «АМПУ» використано ФОП ОСОБА_7 , чоловіка іншого фіктивного Партнера ОСОБА_30 , а також друга та знайомого інших членів організованої групи ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , відповідно.

При цьому, ОСОБА_7 зареєстрував себе як ФОП безпосередньо перед його залученням як фіктивного Партнера, а саме 15.06.2016. Також кошти отримані від АБ «Укргазбанк» були єдиним джерелом доходів ОСОБА_7 , як ФОП.

В подальшому, у період з 01.07.2016 до 28.12.2016 директор Одеської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» ОСОБА_57 та начальник відділення № 197/15 цієї ж дирекції ОСОБА_58 діючи від імені АБ «Укргазбанк» як Замовника, та ОСОБА_7 , як Партнер, знаходячись у місті Одесі, уклали наступні договори про надання послуг: №№ 020/ООД/П-16 та 021/ООД/П-16 від 01.08.2016, №№ 036/ООД/П-16 та 037/ООД/П-16 від 22.12.2016, № 039/ООД/П-16 від 28.12.2016, а також додаткову угоду № 2 від 01.07.2016 до договору про надання послуг № 017/ООД/П-16 від 19.05.2016 про переведення договору на ОСОБА_7 з попередньо залученої ФОП ОСОБА_17 .

У період з 09.08.2016 по 16.05.2017 ОСОБА_57 , заступник директора Одеської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» ОСОБА_59 , ОСОБА_58 знаходячись у місті Одесі, підписали з ОСОБА_7 , такі акти наданих послуг: № 3 від 09.08.2016, на суму 840787,12 грн; № 4 від 08.09.2016, на суму 1140993,53 грн; № 1 від 10.10.2016, на суму 1271326,63 грн; № 2 від 14.11.2016, на суму 988689,58 грн; № 3 від 07.12.2016, на суму 229508,20 грн; № 1 від 06.02.2017, на суму 1242983,42 грн; № 2 від 03.03.2017, на суму 1936937,67 грн; № 3 від 05.04.2017, на суму 917313,35 грн; № 4 від 16.05.2017, на суму 662223,13 грн, до яких внесли завідомо неправдиві відомості про те, що загалом у період з 01.07.2016 по 30.04.2017, ФОП ОСОБА_7 нібито залучив ДП «АМПУ» на обслуговування в АБ «Укргазбанк», а саме на розміщення коштів на вкладних (депозитних) та поточних рахунках, відкритих на підставі договорів № 100/197/1Д-15 від 01.12.2015, № 059/197/1Д-16 від 08.06.2016, № 065/197/1Д-16 від 21.06.2016, № 066/197/1Д-16 від 21.06.2016, № 085/197/1Д-16 від 05.09.2016, № 096/197/1Д-16 від 04.11.2016.

На підставі вказаних актів та складених на основі них розпоряджень на оплату, у період з 09.08.2016 по 16.05.2017 АБ «Укргазбанк» на рахунок ОСОБА_7 № НОМЕР_1 , відкритий у цьому ж Банку, як оплати за послуги, що фактично надані не були, переказано 9 230 762,63 грн, зокрема: 09.08.2016 зараховано 840787,12 грн; 08.09.2016 - 1140993,53 грн; 10.10.2016 - 1271326,63 грн; 14.11.2016 - 988689,58 грн; 07.12.2016 - 229508,20 грн; 06.02.2017 - 1242983,42 грн; 03.03.2017 - 1936937,67 грн; 05.04.2017 - 917313,35 грн та 16.05.2017 - 662223,13 грн. У подальшому у період з 09.08.2016 до 10.07.2017 уся сума ФОП ОСОБА_7 витрачена.

Таким чином загальна сума розтрачених коштів Банку у взаємовідносинах з ДП «АМПУ» з використанням ОСОБА_7 становить 9 230 762,63 грн.

Разом з тим, у період з 08.09.2016 по 08.04.2017 з вищевказаного банківського рахунку ОСОБА_7 № НОМЕР_1 здійснювалось зняття окремих із вищевказаних сум коштів, в той час коли останній знаходився за межами України, що вказує на знаття таких коштів іншою особою, в тому числі іншими учасниками організованої ОСОБА_8 групи, які зловживаючи своїм службовим становищем могли здійснити зняття коштів у касі Банку без участі ОСОБА_7 , зокрема ОСОБА_12 .

Отже, ОСОБА_8 разом з іншими учасниками організованої ним групи, у тому числі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_23 , ОСОБА_62 , ОСОБА_7 , ОСОБА_30 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_25 та ОСОБА_63 у період з листопада 2014 року до березня 2020 року здійснили розтрату коштів АБ «Укргазбанк», шляхом їх обернення на користь фіктивних Агентів чи/та Партнерів за надання ними послуг із залучення клієнтів цього Банку, що фактично надані не були, оскільки клієнти самостійно розміщали кошти на вкладних (депозитних) чи/та поточних рахунках, керуючись виключно постановами Кабінету Міністрів України чи/та внутрішніми актами, з використанням процедур закупівлі (тендеру), або ж власним переконанням керівництва чи власників таких клієнтів (юридичних осіб).

Детектив зазначає, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

14.02.2023 року у порядку, передбаченому ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_7 повідомлено про підозру.

Детектив стверджує, що обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

В ході досудового розслідування встановлено наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_64 переховується від органу досудового розслідування та в подальшому переховуватиметься від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 20.07.2023 стосовно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

07.06.2023 сторона обвинувачення у цьому кримінальному провадженні з метою організації виконання рішення про оголошення підозрюваного ОСОБА_7 у розшук, звернулася до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України із відповідним запитом про використання інформаційної системи Інтерполу.

Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 постійно проживав на території України, з листопада 2019 року обізнаний з фактом здійснення досудового розслідування Національним антикорупційним бюро України у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019, обставинами та фактами, які встановлюються у ході його проведення, міг дізнатися про підготовку органом досудового розслідування процесуальних документів щодо притягнення його до кримінальної відповідальності, однак 27.02.2022 ОСОБА_7 виїхав за межі України, надалі 12.01.2023 повернувся і 15.01.2023 знову виїхав, та досі не повернувся. Детектив зазначає, що ОСОБА_7 належним чином повідомлений про виклики до детектива, однак вкотре без поважних причин та без надання підтверджуючих документів як щодо місця свого проживання, так і щодо поважності причин не прибув на виклики до детектива. Захисником ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_4 направляються детективу клопотання № 2102/1 від 21.02.2023, № 0603/1 від 06.03.2023, № 1004/2 від 10.04.2023 в яких зазначене місце проживання підозрюваного територію Швейцарської Конфедерації, а поважність причин неприбуття - відсутність відомостей у сторони захисту про вид запобіжного заходу, в тому числі розміру застави, з клопотанням про застосування яких звертатиметься сторона обвинувачення до слідчого судді, а у листі № 1707/4 від 17.07.2023 місцем проживання підозрюваного зазначено адресу у Великій Британії, однак жодних підтверджуючих документів цьому не надано.

ОСОБА_7 на даний час має зареєстроване та фактичне місце проживання на території України, є військовозобов`язаним, відомості щодо виїзду до іншої країни на постійне проживання, відсутні. Таким чином, він не втратив зв`язок з державою Україна, громадянином якої він є.

Посилаючись на викладені обставини, детектив стверджує, що підозрюваний ОСОБА_7 переховується від органу досудового розслідування, що стало підставою для оголошення його у міжнародний розшук, тому наявні підстави, визначені ч. 5 ст. 139, ч. 2 ст. 297-1 КПК України, для проведення у даному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_7 спеціального досудового розслідування.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив задовольнити. Додатково зазначив, що детектив звертався до Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України зі запитом щодо використання інформаційної системи Інтерпол стосовно ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання. Зазначив, що сторона захисту бажає приймати участі у слідчих (розшукових) діях, однак дистанційно з урахуванням тих обставин, що в Україні введено військовий стан. Також, вважає, що причини неприбуття підозрюваного на виклики до детектива є поважними, оскільки він є батьком чотирьох дітей, і прибуття з дітьми в країну, в якій йде війна, не є безпечним для них. Сторона обвинувачення створює для підозрюваного ОСОБА_7 та його дружини «ніби пастку», викликаючи їх на один і той же день, та не повідомляючи про вид запобіжного заходу, який їм буде застосовано. Окрім цього, вважає, що підозрюваний ОСОБА_7 не оголошений у міжнародний розшук, оскільки відсутні відомості з бази Інтерпол, а лише винесена детективом постанова не є достатньою підставою для таких тверджень.

Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Особливості спеціального досудового розслідування кримінальних правопорушень врегульовані главою 24-1 КПК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Здійснення спеціального досудового розслідування щодо інших злочинів не допускається, крім випадків, коли злочини вчинені особами, які переховуються від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошені у міжнародний розшук, та розслідуються в одному кримінальному провадженні із злочинами, зазначеними у цій частині, а виділення матеріалів щодо них може негативно вплинути на повноту досудового розслідування та судового розгляду.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 297-4 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук, та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся. Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи, щодо якої подано клопотання, у вчиненні кримінального правопорушення.

Тобто, вирішуючи питання про здійснення спеціального досудового розслідування, слідчий суддя повинен упевнитися у наявності правових підстав для прийняття такого рішення, а саме встановити такі обставини:

1) чи передбачає Кримінальний процесуальний кодекс України спеціальне досудове розслідування щодо злочину, який розслідується у межах кримінального провадження, в якому подане клопотання;

2) факт набуття особою статусу підозрюваного в цьому кримінальному провадженні;

3) наявність достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення;

4) чи переховується підозрюваний від органів досудового розслідування та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та якими доказами це підтверджується та/або чи оголошений підозрюваний у міжнародний розшук та якими доказами це підтверджується та/або уповноваженим органом прийнято рішення про передачу підозрюваного для обміну як військовополоненого та такий обмін відбувся.

Для здійснення спеціального досудового розслідування (in absentia) повинні бути наявними усі зазначені підстави і відсутність хоча б однієї виключає можливість здійснення кримінального провадження у такому порядку.

У судовому засіданні встановлено, що детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.06.2023 у справі № 991/4471/23 продовжено строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні до 06.10.2023.

У межах цього кримінального провадження 14.02.2023 заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_65 склав повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: у пособництві в розтраті чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненої організованою ним групою, в особливо великих розмірах та у пособництві у внесенні до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, вчинених у складі організованої групи.

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 297-1 КПК України, відносно інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачена можливість здійснення спеціального досудового розслідування.

Щодо факту набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є, зокрема, особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно із ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу (ч. 3 ст. 111 КПК України).

За змістом ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК України).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 11.12.2019 у справі № 536/2475/14-к дійшла висновку, що викладена у письмовому повідомленні підозра та вручена у належний спосіб є підґрунтям для виникнення системи кримінально-процесуальних відносин та реалізації засади змагальності у кримінальному провадженні. З моменту повідомлення особі про підозру слідчий, прокурор набувають щодо підозрюваного додаткових владних повноважень, а особа, яка отримала статус підозрюваного, набуває процесуальних прав та обов`язків, визначених статтею 42 КПК України.

Дотримання прав особи при врученні їй складеного щодо неї повідомлення про підозру, у разі тимчасової відсутності такої особи за місцем її проживання та за відсутності відомостей про її місце перебування, зважаючи на приписи ч. 1 ст. 42, ст. 135 КПК України, полягає не у фактичному врученні такого повідомлення (процесуального документа), а у вжитті органом досудового розслідування усіх можливих заходів для того, щоб така особа могла дізнатися про факт складання такого повідомлення про підозру щодо неї та суть викладених у ньому обставин не тільки від правоохоронних органів чи суду, а й з інших, доступних для неї джерел.

ОСОБА_7 15.01.2023 виїхав за кордон, та відтоді на територію України не повертався, що не заперечувалось захисником у судовому засіданні та підтверджується протоколом огляду від 06.06.2023 (т. 1 а.с. 256-259).

Встановлено, що ОСОБА_7 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями із особової картки Державної міграційної служби України (т. 1 а.с. 41), та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу вказаного житлового будинку від 10.04.2018 та відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно яких право власності на житловий будинок та земельну ділянку належить ОСОБА_30 - дружині ОСОБА_7 .

У зв`язку із тимчасовою відсутністю ОСОБА_7 за місцем проживання повідомлення про підозру разом із пам`яткою про процесуальні права підозрюваного 14.02.2023 засобами поштового зв`язку направлені за адресами його реєстрації, що підтверджується описами цінного листа з описом вкладення, накладними АТ «Укрпошта» (т. 1 а.с. 52). Також, залишено в поштовій скринці (т. 1 а.с. 58), вручено працівнику Феодосіївської сільської ради за місцем проживання підозрюваного (т. 1 а.с. 57), та вручене уповноваженій особі житлово-експлуатаційній організації ТОВ «Перший український центр» за місцем реєстрації ОСОБА_7 , що підтверджується відміткою про отримання повідомлення. (т. 1 а.с. 53)

Крім того, як додатковий захід, 14.02.2023 здійснено направлення відсканованих повідомлення про підозру та пам`ятки про процесуальні права та обов`язки за допомогою месенджера «WhatsApp» на номер телефону НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_7 , що підтверджується протоколами огляду від 05.06.2023.

Сторона захисту не заперечувала у судовому засіданні про отримання ОСОБА_7 повідомлення про підозру та його обізнаність із суттю підозри. Про вказане також свідчать надіслані захисником ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_4 на адресу електронної пошти детектива ОСОБА_5 клопотання.

Отже, ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні та органом досудового розслідування вжито всіх можливих заходів для вручення йому повідомлення про підозру у спосіб, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.

Щодо наявності достатніх доказів для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень.

Положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри». Тому в оцінці цього питання слідчий суддя керується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Так, у рішенні у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 ЄСПЛ зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

На підтвердження обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, до клопотання додано матеріали кримінального провадження, які досліджені у судовому засіданні, у тому числі копії: документів, щодо співпраці АБ «Укргазбанк» з ПрАТ «Київстар», ДП «Адміністрація морських портів України»; висновку експерта ДНД ЕКЦ МВС України від 25.10.2021 № СЕ-19-21/16913-ЕК, висновку експертів ТОВ «Експертна група «ЕС ЕНД ДІ» від 21.12.2021 № 1041/60901; протоколу огляду речей і документів від 17.07.2020-23.04.2021 зі змісту якого встановлено, що внаслідок не виконання умов пункту 1.1. третього абзацу пункту 2.1. першого та другого абзаців пункту 2.2. договорів про надання послуг, які укладалися АБ «Укргазбанк» з Партнерами/Агентами, через внесення недостовірних даних до актів наданих послуг в частині включення виконання послуг 54 Партнерами/Агентами по залученню (утриманню) клієнтів на розміщення коштів на поточних та вкладних (депозитних) рахунках в АБ «Укргазбанк», які не були надані та фактично оплачені Партнерам/Агентам на загальну суму 207 955 327,71 грн, вказане призвело до незаконного використання грошових коштів АБ «Укргазбанк» та нанесення збитків (шкоди) АБ «Укргазбанк» на зазначену суму; статуту АБ «Укргазбанк» в редакціях, затверджених Загальними зборами акціонерів АБ «Укргазбанк» від 29-30.04.2014, 09.04.2015, 28.04.2015, 06.08.2015, 28.04.2016, 25.04.2017, 26.04.2018, 19.04.2019, 07.07.2020, згідно якого упродовж 2014-2020 років частка держави у статурному капіталі банку складала понад 99,99%; виконавчим органом банку є Правління, який очолює Голова; до компетенції Правління належить вирішення усіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю банку, окрім питань, що належать до виключної компетенції Загальних зборів та Наглядової ради, а до компетенції Голови - організація роботи Правління; Положення про порядок роботи з партнерами та агентами за депозитними програмами кредитування корпоративного бізнесу в АБ «Укргазбанк», затвердженого протоколом Правління АБ «Укргазбанк» від 25.09.2013 № 43 та змінами від 13.11.2014 № 53, від 17.09.2015 № 60, від 22.10.2015 № 67, від 01.09.2016 № 43, від 28.12.2016 № 71, від 23.02.2017 № 8; наказу Голови Правління АБ «Укргазбанк» «Про розподіл повноважень між керівниками АБ «Укргазбанк» від 07.10.2014 № 559, зі змінами на підставі наказів від 29.12.2014 № 711, від 20.01.2015 № 34, від 16.04.2015 № 247, від 10.07.2015 № 457, від 12.10.2015 № 695, від 26.10.2016 № 669, від 21.12.2016 № 800, від 24.07.2017 № 475, від 21.05.2019 № 326; документів щодо надання ОСОБА_7 послуг АБ «Укргазбанк» по залученню/утриманню клієнтів ДП «АМПУ», ПрАТ «Київстар» на обслуговування у цьому банку; виписками по рахункам ОСОБА_7 , відкритим в АБ «Укргазбанк»; документів, які підтверджують самостійну співпрацю ДП «АМПУ» з АБ «Укргазбанк», без участі будь-яких Агентів чи/та Партнерів, в тому числі ОСОБА_30 та ОСОБА_7 ; документів, які підтверджують тривалу самостійну співпрацю ПрАТ «Київстар» з АБ «Укргазбанк» та спростовують факт залучення/утримання цього товариства на обслуговування в АБ «Укргазбанк» будь-якими Агентами чи/та Партнерами, в тому числі ОСОБА_30 та ОСОБА_7 ; протоколів огляду від 07.12.2021-21.02.2022, від 17.06.2020, від 23.02.2021, від 19-20.2019, від 24-28.12.2019, від 28-29.11.2019, від 12.05.2020-30.07.2020, від 14.02.2020-11.03.2020, від 16-24.12.2019, від 25-29.01.2021, від 14-27.07.2020, від 24.07.2020, від 23.06.2020-20.07.2020, 22.06.2020-30.07.2020, від 11-22.11.2019, від 19.05.2020-30.07.2020 та інші матеріали справи.

Слідчий суддя вважає, що на час розгляду клопотання обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень є доведеною, тобто зазначені у клопотанні детектива обставини і надані документи кримінального провадження у своїй сукупності підтверджують, що існують докази, які формують у слідчого судді внутрішнє переконання щодо можливої причетності підозрюваного ОСОБА_7 до кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється.

Слідчий суддя враховує, що питання набуття ОСОБА_7 статусу підозрюваного та обґрунтованості підозри вже були предметом судового контролю під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу стосовно нього, за результатом якого слідчим суддею Вищого антикорупційного суду 20.07.2023 постановлено ухвалу, яка набрала законної сили 26.07.2023, про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Звертаю увагу, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих фактів та обставин визначає лише ймовірну причетність ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення. Всі наявні у матеріалах справи докази узгоджуються між собою, є логічними, послідовними, а тому формують у слідчого судді внутрішнє переконання, що обставини, викладені у повідомлені про підозру ОСОБА_7 могли мати місце.

Щодо переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та оголошення у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або він виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України чи за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, слідчий, прокурор оголошує розшук такого підозрюваного. До оголошення підозрюваного в розшук слідчий, прокурор зобов`язаний вжити заходів щодо встановлення його місцезнаходження. Про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аналіз норм діючого Кримінального процесуального кодексу України щодо оголошення особи у розшук та щодо розгляду та вирішення питання про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування дозволяє зробити висновок, що під час вирішення вказаних питань прокуророві (детективу) необхідно довести, а слідчому судді достатньо встановити, що певна особа оголошена у міжнародний розшук, про що і йдеться у ч. 2 ст. 297-1 та ч. 1 ст. 297-4 КПК України. При цьому, законом не визначено необхідності з`ясовувати питання про перебування особи у міжнародному розшуку.

Встановлено, що 15.01.2023 ОСОБА_7 виїхав з України, та відтоді не повертався (т. 1 а.с. 256-259), на неодноразові виклики до органу досудового розслідування не прибув. Так, ОСОБА_7 викликався до органу досудового розслідування для допиту як підозрюваного на 22.02.2023, 07.03.2023, 15.03.2023, 12.04.2023, 04.08.2023, шляхом надіслання повісток на адресу за його місцем реєстрації та проживання, у тому числі засобами телефонного зв`язку через месенджер «WhatsApp» на номер телефону, яким користується ОСОБА_7 . Також, повістки про виклик на 22.02.2023 вручено уповноваженій особі житлово-експлуатаційній організації за місцем реєстрації, а саме ТОВ «Перший український експертний центр» (т. 1 а.с. 54) та працівнику Феодосіївської сільської ради за місцем проживання (т. 1 а.с. 56) для передачі підозрюваному, на 07.03.2023, 15.03.2023, 12.04.2023 додатково опубліковувалася на офіційному веб-сайті Національного бюро, що підтверджується копіями відповідних повісток, протоколами огляду від 05.06.2023, 12.04.2023, від 01.06.2032, від 26.06.2023, від 28.07.2023, від 27.07.2023, від 04.08.2023.

Слідчий суддя вважає, що орган досудового розслідування вжив всіх можливих та достатніх заходів для виклику підозрюваного ОСОБА_7 . Також, враховуючи вчинені органом досудового розслідування заходи для вручення ОСОБА_7 повідомлення про підозру, наявні підстави для висновку, що він обізнаний про наявність кримінального провадження стосовно нього.

Постановою старшого детектива Національного бюро ОСОБА_5 від 13.04.2023 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук, у зв`язку із перебуванням його за межами України та неприбуттям на виклики детектива без поважних причин, будучи належним чином повідомленим. (т. 1 а.с. 125-126)

Постановою старшого детектива Національного бюро ОСОБА_5 від 26.04.2023 ОСОБА_7 оголошено у міжнародний розшук, у зв`язку із перебуванням його за межами України та неприбуттям на неодноразові виклики детектива у період з 14.02.2023 до 12.04.2023 без поважних причин, будучи належним чином повідомленим. (т. 1 а.с. 127-129)

Детективом Національного бюро ОСОБА_5 направлено запит Департаменту міжнародного поліцейського співробітництва Національної поліції України про використання інформаційної системи Інтерполу стосовно ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 134-137)

За змістом Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020, для звернення із запитом про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо особи, яка розшукується з метою її затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в України, правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу визначений пакет документів, у тому числі, завірену копію постанови про оголошення розшуку особи та завірену копію ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування.

Тобто, розгляд слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування передує вирішенню питання про публікацію Червоного оповіщення Генеральним секретаріатом Інтерполу.

Отже, момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, оформленого у виді постанови, що на думку слідчого судді, є достатнім для підтвердження факту оголошення ОСОБА_7 у міжнародний розшук.

Захисник у судовому засіданні стверджував, що ОСОБА_7 не ухиляється від слідства та суду, він виїхав за межі України, але захисником детективу повідомлено про адреси проживання підозрюваного та про бажання приймати участь у процесуальних діях в дистанційному режимі, на підтвердження чого надано копії клопотань, з якими захисник звертався до детектива № 2102/1 від 21.02.2023, № 0603/1 від 06.03.2023, № 1004/2 від 10.04.2023, № 1707/3 від 17.07.2023 та постанов детектива від 10.03.2023, від 14.04.2023 про відмову в задоволенні клопотань. Причиною для неприбуття на виклики детктива захисник зазначає введення в Україні воєнного стану.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районах проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), місто Київ та Київська область не відноситься до районів проведення (бойових) дій. Детектив викликав ОСОБА_7 на допит його як підозрюваного, а не задля його перебування в Україні на постійній основі. В разі виникнення загрози ракетних чи інших обстрілів в місцевості оголошується повітряна тривога, система сповіщень в країні працює, наявні рекомендації щодо дій, які має вчинити особа у разі оголошення повітряної тривоги, також в усіх населених пунктах як і в м.Києві наявні відповідні укриття.

На переконання слідчого судді досліджені обставини не підтверджують доводи захисту щодо поважності причин неприбуття підозрюваного на виклики детектива.

Захисником наведено також інші доводи, які не потребують детального аналізу слідчим суддею, оскільки, з урахуванням встановлених обставин та вимог кримінального процесуального закону, не мають вирішального значення при вирішення питання про спеціальне досудове розслідування.

При цьому слідчий суддя керується усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно якої стаття 6 §1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод зобов`язує суди надавати підстави для винесення рішень, однак не передбачає детальної відповіді на кожний аргумент (VandeHurk v. theNetherlands, 19 April 1994, §61), проте з рішення має бути ясно зрозуміло, що головні проблеми, порушені у даній справі, були вивчені (Boldea v. Romania, 15 February 2007§30). При цьому міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі RuizTorija v. Spain від 09 грудня 1994 року, № 303-A, §29; рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява № 4909/04, §58).

З огляду на викладене, оскільки ОСОБА_7 набув статусу підозрюваного у цьому кримінальному провадженні, існують достатні докази для підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України, щодо яких Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено спеціальне досудове розслідування, а також те, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання детектива належить задовольнити.

Керуючись ст. 2, 7, 297-1 - 297-4, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000143 від 20.02.2019 стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1