Провадження № 1-кс/761/9345/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , вивчивши клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 12.02.2023, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України,

в с т а н о в и л а:

до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва 25 квітня 2023 року надійшло клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 12.02.2023, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Так, з клопотання вбачається, що прокурор просить накласти арешт на майно, яке вилучене 19.04.2023 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 07.04.2023 (справа №761/11839/23) в ході огляду об`єктів нерухомого майна за адресою: м. Київ, вул. О. Тихого, 104, та під час огляду промислової площадки, орендованої ТОВ «ВІТОКС-РЕМБУДГРУП» (ЄДРПОУ 42320627), а саме: фанеру ламіновану у кількості: 108 шт., розміром 125х250 см.; 108 шт. розміром 125х250 см.; 17 шт. розміром 20х250 см., 3 шт. розміром 600х250 см., яка передана на відповідальне зберігання потерпілій стороні ТОВ «УКРМЕТАЛ БУД» () в особі директора ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 та опечатано пломбами: NPU0477205; NPU0477207; NPU0477206; NPU0477201.

Вказане клопотання надійшло без порушення строку, визначеного ст.171 КПК України.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя дійшла висновку, про необхідність повернення клопотання прокурору з встановленням строку у сімдесят дві години для усунення недоліків, виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Разом з тим, згідно з ч.2 ст. 171 КПК України передбачено, що у клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Так, у клопотанні не наведено мотивів, з яких можливо було б дійти висновку, що майно про накладення арешту на яке порушується питання у даному клопотанні, відповідає критеріям речових доказів, тобто може бути використане у суді для доведення обставин, що підлягають доказуванню відповідно до ст.91 КПК України, у даному кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 263; ч. 3 ст. 307 КК України.

Отже, клопотання не відповідає вимогам п.1 ч.2 ст. 171 КПК України, тому, що у ньому не зазначено підстави відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, всупереч ч.5 ст. 132 КПК України не долучено доказів обставин, на які посилається прокурор.

В постанові слідчого про визнання майна речовими доказами також не зазначено, у зв`язку із чим таке майно, зазначене в клопотанні визнається речовими доказами, для доведення яких обставини, що підлягають доказуванню, вилучене майно може бути використане.

А тому, сама по собі наявність такої постанови, яка не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, за відсутності мотивів прийняття постанови і їх обґрунтування, не свідчить про відповідність майна про арешт яких порушується питання критеріям речових доказів.

Не є мотивами прийняття постанови і їх обґрунтуваннями, а також підставами для накладення арешту формальне цитування положень ст.ст. 98, 170 КПК України, як і в постанові слідчого по визнання речовими доказами, так і в клопотанні про накладення арешту.

Також, в прохальній частині клопотання, прокурор лише перелічив кількість майна та не зазначив на яке саме майно просить накласти арешт.

З огляду на наведене, клопотання підлягає поверненню прокурору з встановленням строку у сімдесят дві години для усунення наведених вище недоліків.

Керуючись ст.ст. 132, 170-172 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

клопотання прокурора Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_2 , про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 12.02.2023, за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України - повернути прокурору для усунення недоліків.

Встановити строк 72 години для усунення недоліків з моменту отримання клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя