ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/549/22 Номер провадження 11-кп/814/1356/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем - ОСОБА_5 ,

за участі прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000712 за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 листопада 2022 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, із загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 12.08.2020 вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

визнано винуватим та засуджено за:

-ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

-ч. 1 ст. 309 КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання біль суворим, призначено 4 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 серпня 2020 року, остаточно призначено 5 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з 02 листопада 2022 року.

Вирішено питання щодо запобіжного заходу, речових доказів, процесуальних витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень за таких обставин.

У кінці серпня 2021 року у денний час доби, ОСОБА_8 , перебуваючи на вулиці Свидницького в м. Миргород Полтавської області, неподалік проїзної частини дороги, виявив поліетиленовий пакунок з речовиною рослинного походження темно-зеленого кольору із характерним запахом коноплі, яку обвинувачений поклав до кишені власної куртки та приніс до домоволодіння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де частинами став зберігати у господарському приміщенні, та ванній кімнаті житлового будинку, а загальною вагою 57, 201 грам, яка була виявлена та вилучена працівниками поліції в ході обшуку.

Також, ОСОБА_8 , 20 жовтня 2021 року, близько 20 год. 00 хв., перебував на вулиці Сорочинській, поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить ОСОБА_9 , повторно, таємно, шляхом віджиму металопластикового вікна, проник в середину будинку, звідки викрав телевізор марки «Samsung» моделі LE32C530F1W, чим завдав матеріальну шкоду потерпілому на суму 2 983 грн. 33 коп.

Далі, ОСОБА_8 того ж дня, близько 22 год, прийшов до зазначеного вище домоволодіння, проник через відкрите ним раніше вікно до будинку, звідки, таємно, викрав попередньо підготовані для цього системний блок марки «FRIME», монітор марки «PHILIPS» моделі 224Е5QSB/01, клавіатуру марки «SVEN», акустичну систему марки «SVEN» моделі МS-309, чим завдав матеріальних збитків потерпілому на загальну суму 9 746 грн. 67 коп.

У апеляційній скарзі захисник просить вирок суду скасувати та постановити виправдувальний вирок, яким визнати ОСОБА_8 невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку із недоведеністю його вини.

Свої вимоги обгрунтовує тим, що сторона обвинувачення не надала належних та допустимих доказів, які підтверджують, що виявлені наркотичні засоби належать обвинуваченому, а не власникам будинку. Крім того за епізодом крадіжки не надано докази, які підтверджують право власності потерпілих на викрадені речі. Також, не надано докази, що підтверджують винуватість обвинуваченого у вчиненні крадіжки, окрім пояснень свідка ОСОБА_10 та потерпілого ОСОБА_9 , який не пам`ятає точної дати зникнення речей.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника в підтримку поданої апеляційної скарги, прокурора, який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України, за обставин, викладених у вироку, та кваліфікацію його дій є правильним і ґрунтується на належних та допустимих доказах, що були безпосередньо досліджені в суді першої інстанції та отримали належну оцінку.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні не визнав вину та заперечував свою причетність до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, його винуватість підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.

Так, допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 повідомив, що знайомий з обвинуваченим, оскільки разом проходили курс лікування від наркозалежності. ОСОБА_8 неодноразово був присутнім у його домоволодінні з якого здійснено крадіжку побутової техніки.

Заявою ОСОБА_8 , відповідно до якої він добровільно видав викрадену техніку.

Протоколом огляду від 14.12.2021, відповідно до якого оглянуто викрадені речі та зафіксовано ідентичність номерів на побутовій техніці та пакувальних коробках.

Заявою та показаннями свідка ОСОБА_10 , який повідомив, що придбав телевізор у ОСОБА_8 .

Крім того, винуватість ОСОБА_8 у вчиненні крадіжки підтверджується протоколом огляду місця події від 03.12.2021, яким зафіксовано сліди віджиму металопластикового вікна будинку, з якого здійснено крадіжку, протоколом додатково огляду будинку від 12.02.2021, протоколом огляду викраденого телевізора від 14.12.2021, яким зафіксовано ідентифікуючі номери, протоколами впізнання відповідно до яких ОСОБА_9 виявив свої речі серед добровільно повернених обвинуваченим.

Крім того, протоколом обшуку від 17.02.2022 за адресою проживання ОСОБА_8 зафіксовано факт виявлення в приміщенні гаражу згортків з речовиною рослинного походження, яка відповідно до висновку експерта є канабісом вагою 8,310 г та 48,891 г та підтверджують факт придбання та зберігання наркотичного засобу ОСОБА_8 .

Вказані докази є логічними, узгоджуються між собою, здобуті у передбачений законом спосіб, безпосередньо досліджені судом, а тому підстав ставити їх під сумнів колегія суддів не вбачає.

Доводи сторони захисту про відсутність доказів, що підтверджують належність наркотичного засобу обвинуваченому, спростовуються протоколом обшуку від 17.02.2022, з якого вбачається що наркотичний засіб канабіс було виявлено та вилучено у приміщенні гаражу домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 , який відповідно до довідки КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» перебуває на обліку у лікаря нарколога, що підтверджує факт вживання ним наркотичних засобів.

Щодо доводів захисника про відсутність у потерпілого права власності на викрадені речі, слід зазначити що, із показань потерпілого вбачається, що будинок з якого вчинено крадіжку, належить йому за правом на спадкування, також ОСОБА_9 надав детальний список викраденої побутової техніки та її пакувальні коробки, за допомогою яких було ідентифіковано викрадене майно, на яке у подальшому потерпілий указав під час огляду викрадених речей, відповідно до протоколу впізнання.

Крім того, ОСОБА_9 зазначив, що у домоволодінні, з якого здійснено крадіжку він не проживає і виявив, що з нього зникла побутова техніка 03.12.2021 під час чергового візиту, що не спростовує факт крадіжки, вчиненої ОСОБА_8 .

Враховуючи викладене, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_8 у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 309 КК України.

При призначенні покарання суд першої інстанції виконав вимоги закону, передбачені ст. ст. 50, 65 КК України, врахував характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень відповідно до ст. 12 КК України; особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, перебуває на диспансерному обліку у лікаря нарколога, не працює та вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку.

Таким чином, призначене ОСОБА_8 покарання в межах санкцій відповідних статей є законним, справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Передбачених законом підстав для зміни чи скасування судового рішення, яке є законним, обґрунтованим та вмотивованим, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника - адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 02 листопада 2022 року, щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - у той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4