Справа № 534/652/23
Провадження № 1-кс/534/219/22
У Х В А Л А

Іменем України

11 травня 2023 року м. Горішні Плавні

Слідчий суддя Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000303 від 28.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна,

у с т а н о в и в :

До Комсомольського міського суду Полтавської області 08.05. 2023 о 14 год 10 хв. (а.с. 40) звернувся прокурор Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 , із клопотанням, в якому порушує питання про накладення арешту на майно.

У клопотанні прокурор зазначає, зокрема, що 05.05.2023 в період часу з 08 год 47 хв. до 09 год 46 хв. на підставі ухвали слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 від 10.04.2023 проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_3 . У ході обшуку було виявлено, оглянуто, вилучено у присутності понятих мобільний телефон марки «REDMI», моделі «9-C», синього кольору, IMEI № 1- НОМЕР_1 , IMEI № 2- НОМЕР_2 та інше рухоме майно згідно з протоколом обшуку.

Належним чином повідомлений про час, дату, місце судового засідання, прокурор у судове засідання не прибув. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання.

Власник майна ОСОБА_3 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, надав пояснення.

Заслухавши думку власника майна, дослідивши матеріали внесеного прокурором клопотання, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.

Згідно із вимогами абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Відповідно до ст. 132 КК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до вимог ст.167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст.168 КПК України, вилучені в ході огляду, обшуку речі є тимчасово вилученим майном, на яке, у відповідності до ст.171 КПК України, може бути накладено арешт з метою його подальшого використання під час проведення експертних досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, стаття 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається, зокрема, з метою забезпечення збереження речових доказів та в такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у частині першій статті 98 цього Кодексу, у якій наведено визначення речових доказів, якими є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 31) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Частина 3 ст. 172 КПК України передбачає, що слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Слідчий суддя установив, що 05.05.2023 в період часу з 08 год 47 хв. до 09 год 46 хв. на підставі ухвали слідчого судді Комсомольського міського суду Полтавської області ОСОБА_1 від 10.04.2023 проведено обшук, за адресою: АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_3 . У ході обшуку було виявлено, оглянуто, вилучено у присутності понятих мобільний телефон марки «REDMI», моделі «9-C», синього кольору, IMEI № 1- НОМЕР_1 , IMEI № 2- НОМЕР_2 та інше рухоме майно згідно з протоколом обшуку (а.с. 20-24, а.с. 25-29, 30-31).

Вилучене майно, зазначене у зазначеному протоколі обшуку, є тимчасово вилученим майном.

З огляду на викладене, це клопотання про арешт майна подано без додержання вимог абз. 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, а саме 48-годинного строку, упродовж якого це клопотання повинно бути подано слідчим, прокурором.

Керуючись ст.ст.98, 167, 168, 170,171, 172, 173 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Горішньоплавнівського відділу Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні № 0000303 від 28.05.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна повернути прокурору.

Установити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя В`ячеслав МОРОЗОВ