Провадження № 1-в/466/11/23
УХВАЛА

іменем України

«29» червня 2023 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника ДУ «Личаківська виправна колонія (№30)»

ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові клопотання адміністрації державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» про вирішення питання про пом`якшення призначеного покарання або зниження покарання у випадках передбачених частинами 1 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України на засудженого

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, до засудження не працював, зареєстрованого та проживаючого: АДРЕСА_1 ,

у с т а н о в и в:

в.о. начальника установи - начальника арештного дому державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з клопотанням про приведення вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.04.2021 відносно ОСОБА_5 у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII щодо зниження йому покарання до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону або пом`якшення призначеного покарання.

Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.04.2021 ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70, ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71, ст. 71 КК України і призначено покарання:

- за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України у виді позбавленні волі на строк 3 роки;

- відповідно до вимог ч.4 ст. 70 КК України вважати засудженим за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.12.2019, який виконується самостійно. Згідно ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання, призначене за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.12.2019 у виді позбавлення волі 1 місяць позбавлення волі і остаточно за сукупністю вироків визначити 5 років 1 місяць позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком у виді 3 років позбавлення волі частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за сукупністю вироків у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі і остаточно визначити до відбування ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі.

За вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.12.2019 ОСОБА_5 визнаний винним та призначено покарання за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_5 призначити у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року №2617-VIII.

Після набрання чинності Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018, тобто з 01.07.2020 року, санкція ч.1 ст.185 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесят до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими ч. 1 ст.72 КК України.

Відповідно до ст. 72 КК України одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Представник державної установи «Личаківська виправна колонія (№30)» в судовому засідання просила клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав.

Засуджений відбуває покарання у державній установі «Личаківська виправна колонія (№30)», подав заяву проводити судове засідання без його участі, не заперечує проти задоволення клопотання.

Оглянувши матеріали подання, суд дійшов висновку, що таке підлягає до задоволення за наступних підстав.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) по вирішенню питання, пов`язаного із виконанням вироку суду, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 13 ч. 1ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 п. 13 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, а саме - місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, має право вирішувати питання в тому числі: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 74 КК України.

Таким чином, оскільки призначене ОСОБА_5 покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.12.2019, який приєднаний на підставі ч.4 ст. 70 та ст. 71 КК України до діючого вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.04.2021 за ч.1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, перевищує санкцію статті після набрання чинності Закону від 22.11.2018 року № 2617-VIII, суд вважає за необхідне клопотання задовольнити та привести вирок суду у відповідність із вказаним Законом, пом`якшити раніше призначене покарання за ч. 1 ст. 185 КК України з 1 року позбавлення волі на 2 роки обмеження волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 72, 74 КК України, ст.ст. 537 ч. 9, 539 ч. 5 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання задовольнити.

Привести у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.04.2021 відносно засудженого ОСОБА_5 .

Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.12.2019 року вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.1 ст. 185 КК України до 2 (двох) років обмеження волі, що згідно вимогами ст. 72 КК України при складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі. На підставі ч.1 ст.186 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі на термін 4 роки. На підставі ч.1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточно призначити ОСОБА_5 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання, призначивши іспитовий термін на 3 роки.

Згідно вироку Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.04.2021, ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст. 70 КК України у виді 3 роки позбавлення волі. ч.4 ст. 70 КК України вважати засудженим за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.12.2019, який виконується самостійно. Згідно ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати не відбуте покарання, призначене за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.12.2019 у виді позбавлення волі 1 місяць позбавлення волі і остаточно за сукупністю вироків визначити 5 років 1 місяць позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком у виді 3 років позбавлення волі частково приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за сукупністю вироків у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі і остаточно визначити до відбування ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишається без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом семи днів з дня її оголошення до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_1