Номер провадження: 11-кп/813/1374/23
Справа № 489/7907/21
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання захисника ОСОБА_7 про дослідження доказів під час розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2023 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000675 від 07 червня 2021 року відносно

ОСОБА_8 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаїв, громадянина України, не працевлаштованого, з професійно-технічною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого відповідно до ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 07 березня 2023 року ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання зарахований строк попереднього ув`язнення з 07 червня 2021 року по 26 січня 2022 року включно, із розрахунку один день попереднього увезення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід не обирався.

Строк відбування покарання відраховується з моменту приведення вироку до виконання.

Вирішено питання стосовно речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження.

Не погодившись із зазначеним вироком суду першої інстанції захисник ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила змінити вирок, визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.119 КК України та призначити йому покарання із застосуваннями ч.1 ст.69 КК України.

Доводи апеляційної скарги обґрунтувала тим, що її підзахисний не мав умислу на вчинення вбивства потерпілого та діяв в стані необхідної оборони.

Вказане підтверджується тим, що він намагався надати потерпілому першу медичну допомогу, добровільно з`явився з зізнанням, оскільки самостійно викликав працівників поліції на місце вчинення злочину.

Крім того, захисник вважає, що недоведена належними та допустимими доказами осудність обвинуваченого.

За таких обставин захисник просила призначити додаткову стаціонарну комплексну судову психолого-психіатричну експертизу обвинуваченого та подала відповідне клопотання

Під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 підтримала своє клопотання про призначення експертизи та звернулася до апеляційного суду з усним клопотанням про допит судово-медичних експертів, а саме: експерта ОСОБА_9 , яка проводила судово-імунологічні експертизи та складала висновки експерта №495-і, 496-і, та експерта ОСОБА_10 , яка проводила судово-цитологічні експертизи та складала висновки експерта №171/Ц, 172/Ц.

Відповідно до ч.1 ст.350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала. Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає його повторному заявленню з інших підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які підтримали клопотання захисника, думку прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти клопотань захисника, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України суд оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані в передбаченому КПК порядку, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина 1 статті 84 КПК).

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, сформульовані законодавцем у частині 1 статті 91 КПК. Згідно з частиною 2 цієї статті, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з частиною 3 статті 404 КПК, за клопотанням учасників судового провадження суд апеляційної інстанції зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження, за умови, що вони досліджені судом першої інстанції неповністю або з порушеннями, та може дослідити докази, які не досліджувалися судом першої інстанції, виключно якщо про дослідження таких доказів учасники судового провадження заявляли клопотання під час розгляду в суді першої інстанції або якщо вони стали відомі після ухвалення судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо.

У тому випадку коли апеляційний суд вбачає, що доводи апеляційної скарги учасника кримінального провадження в частині неповноти судового розгляду (ст.410 КПК України) та/або невідповідності висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (ст.411 КПК України) виглядають обґрунтованими та потребують перевірки, остання здійснюється шляхом повторного дослідження обставин, встановлених під час кримінального провадження, із дотриманням вимог ст.404 КПК України, що включає безпосереднє дослідження та оцінку доказів щодо таких обставин.

Ця позиція висловлена в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 05 липня 2018 року (справа №164/1509/15?к).

З пояснень захисника та матеріалів кримінального провадження убачається, що під час судового розгляду сторона захисту не зверталася до суду першої інстанції з клопотанням про допит судово-медичних експертів: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

З огляду на те, що під час судового розгляду сторона захисту не зверталася до суду першої інстанції з клопотанням про допит судово-медичних експертів, висновки яких є в матеріалах справи, та зміст яких був відомий стороні захисту до ухвалення судового рішення, яке оскаржується, апеляційний суд не вбачає підстав для виклику в судове засідання експертів з метою їх допитів щодо наданих ними висновків.

Разом з тим, під час судового розгляду ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва було відмовлено захиснику ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про призначення додаткової стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_8 .

Прийняте рішення суд першої інстанції обґрунтував тим, що у кримінальному провадженні була проведена судово-психіатрична експертиза № 81 від 05.11.2021, при проведенні якої експертами надані обґрунтовані відповіді на кожне поставлене питання, які не містять неповних або неоднозначних висновків з приводу психічного стану ОСОБА_8 , в зв`язку з чим суд першої інстанції вважав відсутніми підстави для призначення саме комплексної судової психолого-психіатричної експертизи ОСОБА_8 , зокрема для визначення, серед іншого, факту перебування останнього в стані сильного душевного хвилювання чи іншому емоційному стані, що міг вплинути на його дії, оскільки в ході судового розгляду не було встановлено жодних фактичних даних щодо того, що в момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення він перебував в стані сильного хвилювання чи іншому емоційному стані.

Крім того, суд першої інстанції констатував, що відсутні підстави для проведення саме стаціонарної експертизи обвинуваченого, оскільки в ході проведення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_8 в експертів не виникало жодних клопотань, зокрема про необхідність тривалого та стаціонарного спостереження за останнім з метою встановлення його психічного стану.

Апеляційний суд зазначає, що під час апеляційного розгляду захисник ОСОБА_7 не навала конкретних та переконливих доводів невідповідності вимогам КПК України судової-психіатричної експертизи № 81 від 05.11.2021, при цьому не обґрунтувала належним чином необхідність призначення додаткової стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому апеляційний суд вважає, що клопотання захисника фактично зводиться до незгоди із наданою судом першої інстанції оцінкою дослідженою безпосередньо під час судового розгляду судової-психіатричної експертизи № 81 від 05.11.2021.

Враховуючи викладене, апеляційний суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотань захисника ОСОБА_7 , а тому у заявлених клопотаннях слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись статтями 23, 91-94, 350, 401, 404, 405, 419, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотань захисника ОСОБА_7 про призначення додаткової стаціонарної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи обвинуваченого ОСОБА_8 та виклику для допиту під час апеляційного розгляду судово-медичних експертів: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4