Справа № 456/4291/22
Провадження № 1-кп/456/162/2023
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

23 травня 2023 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в об`єднаному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань07.07.2022 № 0000412, щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень зач.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України, клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області знаходиться кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ч.3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк два місяці, оскільки вважає, що на даний час ризики, передбачені п.п. 1,3,4, 5 ст. 177 КПК України, які існували на час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зменшились та не перестали існувати. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 12 років, зібрані у кримінальному провадженні докази є вагомими і допустимими. Обвинувачений ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення. Застосування щодо нього більш м`яких запобіжних заходів не в змозі запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Сама по собі тяжкість інкримінованого правопорушення та можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі може бути підставою втечі обвинуваченого та його переховування від суду, а відтак слід продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні в задоволенні клопотання про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою просив відмовити, подавши відповідне заперечення. Зазначив, про відсутність ризиків, які передбачені ст. 177 КПК України та просив застосувати до його підзахисного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешт з засобом електронного контролю.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти даного клопотання. При цьому просив суд не застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки не має наміру переховуватись від суду та вчиняти інші кримінальні правопорушення. Обіцяє з`являтись до суду за кожним викликом та виконувати покладені на нього обов`язки. Відтак просив застосувати відносно нього більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт з засобом електронного контролю.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до положень ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законне, тобто передбачене внутрішнім законодавством тримання особи під вартою з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, не є порушенням права особи на свободу та особисту недоторканість. Крім цього, відповідно до зазначеної норми Конвенції, звільнення особи повинно обумовлюватися гарантіями явки в судове засідання.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

За змістом ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Як вбачається з матеріалів справи: ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 09.01.2023р. ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави терміном 60 днів, який в подальшому було продовжено.

Підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування стали достатні підстави вважати, що обвинувачений може ухилятися від слідства та суду, продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчиняти інші кримінальні правопорушення та незаконно впливати на свідків, а також іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого ОСОБА_4 під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінились обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що дає суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити і більш м"який запобіжний захід. Наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строків тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу на даний час продовжують існувати, а судовий розгляд даного кримінального провадження ще не закінчено.

Також суд вважає, що наведені прокурором у судовому засіданні доводи для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не змінилися.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом на даному етапі не встановлено.

В той же час, суд не відхиляє доводи на користь обвинуваченого,але вважає, що у даному випадку ці доводи не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та не перевищують суспільного інтересу в справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних рішень у справі та запобігання процесуальним ризикам.

Доводи обвинуваченого щодо можливості застосування до нього іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків суду.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою, судом враховуються положення ст.178 КПК України, згідно з якими суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, визначенні даною статтею, зокрема вік обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, рід занять, тяжкість злочинів, в якому обвинувачується ОСОБА_4 та те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні зокрема й особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, за вчинення якого передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 12 років, особу обвинуваченого, який до затримання не працював, не має постійного джерела доходів, що свідчить про відсутність у нього соціально - стримуючих факторів, конкретні обставини кримінального провадження, мотиви, викладені в клопотанні прокурора, а тому є всі підстави вважати, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому з метою запобігання спробам обвинуваченому вчиняти вказані дії та враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, клопотання слід задоволити.

Згідно із ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

З врахуванням наведеного та особи обвинуваченого ОСОБА_4 , тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, суд відхиляє клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт з засобом електронного контролю, оскільки вважає таке недостатньо обґрунтованим, виходячи з існуючих на даний час ризиків, вважає, що запобіжний захід у виді домашнього арешту не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, запобігти можливості настання таких ризиків, відтак, суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому на 60 (шістдесят) днів.

Керуючись ст. 176-178, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В клопотанні захисника ОСОБА_5 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів, а саме до 21 липня 2023 року включно.

Визначити обвинуваченому ОСОБА_4 заставу в розмірі 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 536 800 (п`ятсот тридцять шість тисяч вісімсот) гривень.

Роз`яснити ОСОБА_4 його право внести або забезпечити внесення іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) застави у будь-який момент з часу винесення ухвали на депозитний рахунок для зарахування коштів, внесених у вигляді застави (частки майна, попередньо визначеної суми судових витрат тощо), код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26306742, банк одержувача ДКСУ, м.Київ; код банку отримувача (МФО) 820172, одержувач Територіальне управління державної судової адміністрації України в Львівській області, IBAN: UA0000757.

У випадку внесення вказаного розміру застави, на відповідний рахунок ОСОБА_4 звільняється з-під варти в порядку визначеному ч.4 ст.202 КПК України.

У випадку звільнення з-під варти на ОСОБА_4 покладаються такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першим викликом;

2) не відлучатися за межі Стрийського району, Львівської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_4 та скерувати для відома та виконання уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1