Справа № 686/7246/23
Провадження № 1-кс/686/3514/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2023 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , ознайомившись із клопотанням прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000014,

встановив:

27.04.2023 року прокурор Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :06:010:0826 площею 1,8817 га, яка належить ОСОБА_3 , що розташована в межах населеного пункту с. Іванківці, Хмельницького району Хмельницької області, на заборону вчинення реєстраційних дій щодо перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками з метою збереження речових доказів; заборонити ОСОБА_3 розпоряджатись, змінювати цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :06:010:0826, здійснювати її шляхом перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками; про заборону земельним кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів, вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :06:010:0826.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає поверненню, в зв`язку з наступним.

15.03.2023 ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014, попередня правова кваліфікація ч. 1 ст. 254 КК України.

З матеріалів клопотання убачається, що «виявлено факт безгосподарського використання земельної ділянки на території Хмельницької ОТГ, кадастровий номер :06:010:0826 площею 1,8817 га.

Так, відповідно до розділу №3 поземельної книги Управління Держгеокадастру у Хмельницької області із записом від 20.05.2021 №004 власником земельної ділянки, кадастровий номер :06:010:0826 є ОСОБА_3 .

Окрім того, встановлено, що категорія цільового призначення вищезазначеної земельної ділянки за кадастровим номером :06:010:0826 загальною площею 1,8817 га є землями сільськогосподарського призначення із видом «01.03» - для ведення особистого селянського господарства, згідно розділу №1 поземельної книги Управління Держгеокадастру у Хмельницької області із записом від 24.03.2015 №001.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку із кадастровим номером :06:010:082 вказана земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_3 та розташована в межах с. Іванківці, Хмельницького району, Хмельницької області із категорією земель землі сільськогосподарського призначення із видом для ведення особистого селянського господарства.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна із кадастровим номером :06:010:0826 належить на праві власності - ОСОБА_3 .

Відповідно до рапорту прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького на ділянці землі із кадастровим номером :06:010:0826 сільськогосподарського призначення побудовано водний об`єкт (ставок), що призвело до виведення земель із сільськогосподарського обороту, що підтверджується фотознімками.

В ході проведення досудового розслідування 11.04.2023 на підставі ухвали слідчого судді було проведено огляд місця події в с. Іванківці, Хмельницького району, Хмельницької області, в ході якого на території земельної ділянки з кадастровим номером :06:010:0826 площею 1,8817 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства було виявлено водний об`єкт площею 0,2778 га, облаштований спортивний майданчик площею 0,2491 та бетонну площадку площею 0,0149, що підтверджує факт нецільового використання даної земельної ділянки та потягло собою шкоду заподіяну внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Крім того, згідно з інформацією отриманою в ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 26.04.2023, за результатами огляду місця події, вбачається, що визначена площа частини земельної ділянки на якій розташований водний об`єкт площею 0,2778 га, облаштований спортивний майданчик площею 0,2491 та бетонну площадку площею 0,0149, що свідчить про використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.При цьому, створення водного об`єкта площею 0,2778 га, облаштованого спортивного майданчика площею 0,2491 та бетонної площадки площею 0,0149, на земельній ділянці з кадастровим номером :06:010:0826 площею 1,8817 га, призвело до виведення частини зазначеної земельної ділянки площею 0,5418 га із сільськогосподарського обороту.

В ході досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні встановлено, що саме земельна ділянка із кадастровим номером :06:010:0826 площею 1,8817 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства є об`єктом вчинення кримінального проступку.

На даний час в ході досудового розслідування виникла потреба у накладенні арешту на земельну ділянку із кадастровим номером :06:010:0826 площею 1,8817 власником якої є ОСОБА_3 .

Ввраховуючи що, заборона вчинення дій щодо земельної ділянки є за своєю сутністю обмеженням права власності, на момент досудового розслідування даного кримінального провадження виникла необхідність здійснити арешт вказаної земельної ділянки, забезпечивши таким чином виконання завдань кримінального провадження щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження».

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року вказувалося на порушення ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя для прийняття законного та обґрунтованого рішення повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або інших осіб можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому КПК порядку.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Ч. 3 ст. 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У даному випадку, окрім самого лише зазначення, що земельна ділянка є об`єктом кримінального правопорушення та констатування факту визнання її речовим доказом, клопотання прокурора не містить жодних доводів необхідності накладення на неї арешту, лише указано, що є потреба у накладенні арешту.

Зокрема, не зазначено, яких завдань у кримінальному провадженні органи досудового розслідування спроможні досягти шляхом застосування указаного заходу забезпечення та з метою запобіганню яких саме ризиків ініційоване клопотання.

Також клопотання не містить посилань на правові норми, які дають право при поданні клопотання ініціювати перед судом покладення на власника майна заборони змінювати цільове призначення земельної ділянки та вчиняти реєстраційні дії щодо перетворення, поділу, об`єднання з іншими земельними ділянками; заборони кадастровим реєстраторам, які входять до складу Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та її територіальних органів, вносити до Державного земельного кадастру будь-які відомості, які стосуються земельної ділянки з кадастровим номером :06:010:0826.

Відповідно до ч.3 ст.172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.

За таких обставин клопотання прокурора про арешт майна не може бути розглянуто по суті і підлягає поверненню прокурору.

Керуючись ст.ст.171-173 КПК України, слідчий суддя

постановила:

Клопотання прокурора Окружної прокуратури міста Хмельницького ОСОБА_2 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000014 повернути прокурору.

Встановити строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Роз`яснити прокурору, що у разі повернення клопотання про арешт майна прокурору, тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя