Справа № 644/ 2862 /23
н/п 1-кс/644/ 644 /23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2023 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Орджонікідзевського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 подане в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000697 від 09.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна,

в с т а н о в и в :

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло вищезазначене клопотання, в якому прокурор просить накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг» модель SM-J120H чорного кольору імеі: НОМЕР_1 , який було придбано на викрадені грошові кошти з банківської картки, яка належить ОСОБА_4 та який добровільно видав ОСОБА_5 з метою відшкодування потерпілому шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення для забезпечення у подальшому цивільного позову потерпілого.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 08.05.2023 року о 17-43 год. до чергової частини ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив про те, що невстановлені особи знаходячись на ринку ХТЗ, за адресою: м. Харків, пр. Олександрівський, 99, таємно викрали його банківську картку «Приватбанку», з якої були зняті грошові кошти в розмірі 12088,00 грн.

За даним фактом 09.05.2023 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000697, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_4 повідомив, що 07.05.2023 року, невідомі особи викрали у нього банківську картку «Приватбанку», після чого 08.05.2023 року з його картки були зняті грошові кошти в розмірі 12088,00 грн.

В ході досудового розслідування, під час допиту в якості свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлено, що він мешкає спільно зі своїм знайомим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

07.05.2023 року ОСОБА_6 знаходився вдома коли повернувся ОСОБА_5 та повідомив, що йому дали банківську картку «Приватбанку» на якій знаходилися гроші.

08.05.2023 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пішли до магазину скуплятися, де розраховувалися банківської карткою, яку дали ОСОБА_5 у користування, а потім пішли до банкомату «Приватбанку» де провели 8 операцій по зняттю з вказаної картки грошових коштів на загальну суму 8000,00 грн., після чого пішли до ломбарду «Благо» де придбали собі мобільні телефони.

Під час допиту ОСОБА_5 підтвердив показання, які надав ОСОБА_6 та повідомив, що в ломбарді «Благо», що розташовується за адресою: м. Харків, пр. Олександрівський, 93/16 він купив мобільний телефон марки «Самсунг» модель SM-J120H чорного кольору імеі: НОМЕР_1 , за який він розраховувався карткою «Приватбанку», яка належить ОСОБА_4

12.05.2023 року слідчим СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області було проведено огляд місця події під час якого ОСОБА_5 добровільно надав слідству вказаний вище мобільний телефон.

Клопотання подано прокурором з метою відшкодування шкоди, завданої потерпілому внаслідок вчинення кримінального правопорушення для забезпечення в подальшому його цивільного позову, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

В судове засідання прокурор не з`явився, але звернувся до суду із заявою про розгляд клопотання за його відсутності. В своїй заяві клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до частини першої вказаної статті, неприбуття слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду клопотання.

У зв`язку із зазначеним, та враховуючи приписи ч. 1 ст. 172 КПК України, щодо строків розгляду клопотання про арешт майна, слідчим суддею прийнято рішення про розгляд клопотання за відсутності слідчого та прокурора.

У зв`язку з неявкою вказаних осіб, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснювалось.

Слідчий суддя вивчивши клопотання та додані до нього документи, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, оскільки воно не відповідає вимогам ст. ст. 132, 170 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе наявність обставин зазначених в пунктах 1-3 даної частини статті, зокрема: п. 1 - існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; п. 2 - потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 6 ст. 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Під час розгляду вказаного клопотання прокурора про арешт зазначеного в клопотанні майна, слідчим суддею встановлено, що до клопотання не надано даних, що ОСОБА_5 на теперішній час є особою на майно якої може бути накладено арешт, відповідно до вимог ч. 6 ст. 170 КПК України, зокрема що ОСОБА_5 має статус підозрюваного чи обвинуваченого.

Крім того, до клопотання про арешт майна не додано доказів того, що ОСОБА_4 подано цивільний позов про відшкодування шкоди, у зв`язку з чим, відсутні підстави для накладення арешту на майно з підстав передбачених п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною першою ст. 173 КПК України передбачено, що слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього кодексу).

З клопотання про арешт майна та доданих до нього матеріалів, на час розгляду клопотання слідчого, неможливо встановити чи має ОСОБА_5 статус підозрюваного чи обвинуваченого, а також те, що потерпілим ОСОБА_4 подано цивільний позов про відшкодування шкоди завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення в клопотанні про арешт майна не доведено доданими до клопотання документами поза розумним сумнівом, що майно на яке прокурор просить накласти арешт відповідає критеріям, передбаченим п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України, а також того, що необхідність застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження буде сприяти досягненню мети кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 подане в рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0000697 від 09.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України про арешт майна залишити без задоволення.

Зобов`язати слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області в провадженні якого перебуває кримінальне провадження за № 0000697 від 09.05.2023 року виконати вимоги ч. 3 ст. 173 КПК України.

Копію ухвали направити слідчому та прокурору для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 22.05.2023 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1