Cправа №505/2342/23
Провадження №1-кс/505/1308/2023
УХВАЛА

Іменем України

14.08.2023 м. Подільськ

Слідчий суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

начальника відділення №2 СВ Подільського

РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

перекладача ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши клопотання начальника відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000597 від 16.06.2023, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування відносно:

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Катеринівка Кам`янського району республіки Молдова, українця, громадянина Молдови, одруженого, із вищою освітою, працюючого контролером служби безпеки Парканського м`ясомолочного комбінату «Благода», зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Слідчим відділом Подільського районного управління поліції ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №-0000597, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Начальник відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , будучи військовозобов`язаними, у червні 2023 року, більш точної дати та часу в ході досудового розслідування не встановлено, вирішили виїхати за межі території держави Україна у особистих справах.

Розуміючи, що на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-ІХ, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-ІХ, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-ІХ, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-ІХ,Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-ІХ, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-ІХ та Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року № 3057-ІХ), а також на підставі указу президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» у них можуть виникнути труднощі при перетині державного кордону України через встановлені пункти пропуску, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за допомогою мобільного додатку «Телеграм», через різноманітні групи, почали цікавитися у користувачів вказаного застосунку, яким чином можливо перетнути державний кордон України. На що на зв`язок з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вийшла не встановлена в ході досудового розслідування особа, яка запропонувала організувати їх переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на організацію незаконного переправлення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон України, невстановлена в ході досудового розслідування особа, після обговорення дати, надала вказівку ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прибути до м. Кодима, а звідти на автомобілі служби таксі прибути до обумовленого місця де їх повинен зустріти ОСОБА_7 , який 14.06.2023 в обідній час більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, дізнався від невстановленої в ході досудового розслідування особи, про необхідність незаконно переправити за грошову винагороду, а саме 300 доларів США, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон України, в обхід встановлених пунктів пропуску та сприяти цьому порадами і вказівками, після чого у ОСОБА_7 , який обізнаний в порядку перетину державного кордону України громадянами України та іноземними громадянами, у порушення законів України «Про державний кордон України», «Про прикордонний контроль», а також указу президента України 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та указу президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію», виник умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України та сприяння його вчиненню порадами і вказівками, вчиненому за попередньою змовою з невстановленою в ході досудового розслідування особою з корисливих мотивів.

У подальшому, 16.06.2023 ОСОБА_7 реалізовуючи спільний із невстановленою в ході досудового розслідування особою злочинний умисел, направлений на незаконне переправлення ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон України, діючи заздалегідь розробленого плану, умисно біля 08:45 години перебуваючи, біля лінії державного кордону України в межах с.Олексіївка, Кодимської ТГ, Подільського району, Одеської області для їх подальшого переправлення через державний кордон в обхід встановлених пунктів пропуску, здійснював координацію та коригування їх маршруту руху.

Під час руху, 16.06.2023 о 08.45 годин ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 поблизу с. Олексіївка, Кодимської ТГ, Подільського району, Одеської області виявлено працівниками Державної прикордонної служби України.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, тобто, у сприянні незаконному переправленні осіб через державний кордон України порадами, вказівками, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

ОСОБА_7 затримано 16.06.2023 о 08 годині 45 хвилин в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

В подальшому, 17.06.2023 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

У вчиненні кримінального правопорушення підозрюється: ОСОБА_7 , ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Камянка, республіки Молдова, громадянин Молдови, українець за національністю, із вищою освітою, контролер ПММК «Благода», одружений, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , не депутат, раніше не судимий.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, а саме:

- Протоколами огляду місця події від 17.06.2023 в ході проведення кого оглянуто ділянку місцевості де ОСОБА_7 незаконно перетнув державний кордон України з боку Республіки Молдова та очікував на ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , до моменту його затримання працівниками ДПС України. В ході огляду слідчим зафіксовано географічні координати місцевості;

- Свідченнями працівників ДПС України ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , які повідомили, що 16.06.2023 біля 02 години отримано інформацію про те, що цього ж дня близько 06 години із м. Кодима в напрямку с. Загнітків буде рухатись автомобіль із громадянами України, які мають на меті незаконно перетнути державний кордон України. З метою недопущення порушення державного кордону було виставлено пост та близько 06:30 години зупинено автомобіль із трьома чоловіками призовного віку, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які рухались в напрямку державного кордону України та мали намір його перетнути. В подальшому установлено та затримано ОСОБА_7 який органів незаконне переправлення вище вказаних осіб через державний кордон України за грошову винагороду;

- Свідченнями ОСОБА_9 , повідомив, що в месенджері Телеграм під час спілкування із особою під ніком Jool останній запропонував допомогу в незаконному перетині державного кордону України в напрямку Р. Молдова за грошову винагороду у розмірі 2000 доларів США і він погодився. Відповідно до вказівок ОСОБА_9 прибув до м. Кодима на залізничний вокзал де разом із ще двома чоловіками, а саме ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на таксі попрямували в напрямку державного кордону з Республікою Молдова, про те були затриманні працівниками прикордонного загону до моменту перетину кордону;

- Свідченнями ОСОБА_15 , який повідомив, що в месенджері Телеграм під час спілкування в групі «Виїзд за предели України 18/60» знайшов посилання на особу « ОСОБА_16 » який запропонував надати допомогу в перетині кордону України за винагороду у розмірі 2000 доларів США. Відповідно до вказівок ОСОБА_15 прибув до м. Кодима на залізничний вокзал де разом із ще двома чоловіками, а саме ОСОБА_9 та ОСОБА_11 на таксі попрямували в напрямку державного кордону з Р.Молдова про те були затриманні працівниками прикордонного загону до моменту перетину кордону;

- Свідченнями ОСОБА_11 , який повідомив, що в месенджері Телеграм під час спілкування із користувачем « ОСОБА_17 », останній запропонував надати допомогу в перетині державного кордону України за винагороду у розмірі 2000 доларів США, на що він погодився. Після чого, ОСОБА_11 разом із ОСОБА_9 прибув до м. Кодима на залізничний вокзал де разом із ще одним чоловіком, а саме ОСОБА_15 на таксі попрямували в напрямку державного кордону України з Республікою Молдова, про те були затриманні працівниками прикордонного загону до моменту перетину кордону;

- Слідчими експериментами із свідками ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , в ході яких свідки відтворили вищезазначені обставини на місцевості;

- Свідченнями ОСОБА_18 , який повідомив, що йому на мобільний телефон зателефонував знайомий житель Республіки Молдова, який попросив підвезти трьох чоловіків до с. Олексіївка, Кодимської ТГ, та повідомив, що подальшу координацію буде здійснювати його син ОСОБА_7 , на дану пропозицію він погодився і 16.06.2023 прибув до залізничного вокзалу в м.Кодима де за попередньою домовленістю по телефону із ОСОБА_9 , ОСОБА_10 підібрав їх та ОСОБА_11 і разом попрямували за координатами вказаних на карті, яку у месенджері «Viber» йому прислав ОСОБА_7 , на шляху слідування їх зупинили працівники прикордонної служби;

- Протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_7 яким зафіксована переписка останнього із ОСОБА_18 у месенджері «Viber» з приводу організації незаконного перетину державного кордону України трьома чоловіками, в ході якої вони обговорили кількість людей яку необхідно перевезти, вартість послуг з перевезення, куди саме необхідно підвести людей, із уточненням координат;

- Протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_18 яким зафіксована переписка останнього із ОСОБА_7 у месенджері «Viber» з приводу організації незаконного перетину державного кордону України трьома чоловіками, в ході якої вони обговорили кількість людей яку необхідно перевезти, вартість послуг з перевезення, куди саме необхідно підвести людей, із уточненням координат;

- Протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_10 яким зафіксована переписка у месенджері Телеграм з приводу перетину державного кордону України із користувачем « ОСОБА_16 », а саме маршрут слідування із посиланням на географічні координати. Також зазначено номер телефону таксиста ОСОБА_18 , з яким в подальшому зв`язувався за вказівкою « ОСОБА_16 » свідок ОСОБА_10 ;

- Свідченнями та слідчим експериментом із підозрюваним ОСОБА_7 , який вину визнав у повному обсязі, надав послідовні свідчення та продемонстрував обставини вчиненні злочину на місці події.

Слідчим суддею Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_19 17.06.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 14.08.2023.

09.08.2023 Керівником Подільської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 17.09.2023

Для завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні необхідно: здійснити тимчасовий доступ до речей та документів, а саме мобільного телефону ОСОБА_18 , який може бути використаний в якості одного із основних речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, оглянути вилучену річ, за наявності підстав визнати речовим доказом та звернутися до слідчого судді із відповідним клопотанням про арешт майна, встановити місце знаходження, додатково допитати свідка ОСОБА_10 та провести із ним слідчий експеримент, залучити перекладача, відкрити матеріали кримінального провадження іншій стороні; виконати вимоги ст.290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування, виготовити їх переклад; вручити копію обвинувального акту підозрюваному, а також його захиснику. Тому виникла необхідність у продовженні строку дії обраного раніше запобіжного заходу.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

На підставі викладеного, при вирішенні питання про наявність підстав для продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків які не зменшились з моменту застосування запобіжного заходу:

- передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який полягає у тому, що ОСОБА_7 , може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання, оскільки підозрюваний усвідомлює, що санкція ч.3 ст.332 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Крім того ОСОБА_7 може переховуватись за кордоном, перетнувши незаконно кордон з не визнаною ПМР, з якою у України відсутні будь які міжнародні договори. Якісь міцні соціальні зв`язки, які б утримували останню від переховування відсутні;

- передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

- передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню, шляхом невиконання або неналежного виконання обов`язків покладених на нього, як на підозрюваного у кримінальному провадженні, не з`являтись для проведення слідчих та процесуальних дій, що негативно вплине на досудове розслідування.

- передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, який полягає в тому, що підозрюваний ОСОБА_7 може вчинити інше кримінальне правопорушення, або подібне.

У зв`язку з вищенаведеними обставинами, враховуючи всі ризики в їх сукупності та взаємозв`язку, запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі у подальшому може вплинути на проведення повного та неупередженого розслідування кримінального провадження та не забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Під час досудового слідства встановлено обставини, які слід врахувати при обранні запобіжного заходу, передбачені ст.178 КПК України, а саме:

- вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним

ОСОБА_7 тяжкого кримінального правопорушення;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у скоєнні вказаного кримінального правопорушення;

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що остання вчинили тяжке кримінальне правопорушення та вона може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від покарання, оскільки підозрювана усвідомлює, що санкція ч.3 ст.332 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років .

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_7 у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до органу досудового розслідування не надходило відповідних звернень із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст.194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного

ОСОБА_7 у вигляді застави, відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, пов`язана з тим, що у підозрюваного відсутній постійний заробіток.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно

ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту пов`язана з тим, що у останнього немає житла на території України та він незаконно перетнув державний кордон України.

Начальник відділення №2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 зазначає, що застосування до підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, є не можливим та недоцільним, оскільки не забезпечать у повній мірі запобіганням вищевказаних ризикам.

Згідно з п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно практики Суду, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх судових засідань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Згідно зі ст. 132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Прокурор ОСОБА_3 та начальник відділенні №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали посилаючись на наявність передбачених ст.177 КПК України ризиків та просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) у судовому засіданні заперечував щодо заявленого клопотання про продовження йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення заявленого клопотання про продовження його підзахисному підозрюваному ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, натомість від нього до суду надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу, тому він просив змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) з тримання під вартою на домашній арешт.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання матеріали, прийшов до наступного.

Встановлено, що в провадженні слідчого СВ Подільського ВП ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за у кримінальному провадженні №-0000597, відомості по якому внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.06.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.

ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) затримано 16.06.2023 о 08 годині 45 хвилин в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В подальшому, 17.06.2023 ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Слідчим суддею Котовського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_19 17.06.2023 відносно підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 14.08.2023.

09.08.2023 Керівником Подільської окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 17.09.2023.

Згідно статті 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно враховувати вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до статті 29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, не допускається автоматичне продовження строків тримання під вартою (справи «Тейс проти Румунії», «Чанєв проти України»).

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись у кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Встановлюючи обґрунтованість підозри слід виходити з того, що «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин (справа «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

У справі «Летелье проти Франції» вказано, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

У справі «Яблонський проти Польщі» №33492/96, пункт 83, від 21.12.2000 року, Суд зауважує, що відповідно до пункту 3 статті 5 органи влади, приймаючи рішення про те, чи слід звільняти чи затримувати особу, зобов`язані розглянути альтернативні заходи забезпечення його появи на суді. Дійсно, ця стаття передбачає не лише право на «судовий розгляд упродовж розумного строку або звільнення до розгляду», але також передбачає, що «звільнення може бути обумовлено гарантіями його явки до суду».

При цьому, відповідно до практики ЄСПЛ у справах «Штепа проти України» від 24.10.2019 за заявою №16349/17, «Войкін проти України» від 27.03.2018 за заявою №47889/08, ухвали про неприйнятність «Роман Іванович Гарєєв проти України» від 05.07.2018 повторне зазначення в ухвалі тих самих ризиків з обґрунтуванням продовження їх існування не становитиме порушення права на свободу та особисту недоторканність.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчинити інші дії, вичерпний перелік яких визначений даною нормою процесуального права.

Суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При цьому, продовжуючи строк обраного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом враховується те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Досудове розслідування по вказаному кримінальному провадженню не завершене, натомість ризики, які бралися судом до уваги при обранні йому запобіжного заходу у виді тримання під вартою не відпали, а тому є підстави вважати, що він може, переховуватись від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення. При цьому, суд оцінює і суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування кримінального провадження, суд приходить до висновку, що підозрюваному ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк досудового розслідування, а саме, до 17.09.2023.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали кримінального провадження, які свідчать, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваної під час досудового розслідування кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) необхідно продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів в межах строку досудового розслідування із визначенням розміру застави, в якості альтернативи тримання під вартою суд встановлює підозрюваному заставу у межах, встановлених п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 80 (вісімдесяти) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто станом на 14.08.2023 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

За таких підстав, суд вважає, що клопотання начальника відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а відносно підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів, тобто до 13.09.2023.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 186, 196, 197, 199, 205, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт підозрюваному ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, - відмовити.

Клопотання начальника відділення №-2 СВ Подільського РУП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №-0000597 від 16.06.2023, про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування відносно ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 вересня 2023.

Строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою закінчується 13 вересня 2023.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) - розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесяти) мінімальних прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто станом на 14.08.2023 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави: отримувач ТУ ДСА України в Одеській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26302945, банк отримувача ДКСУ, м.Київ код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0005435 - застава за підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , по справі №505/2342/23 пр.№1-кс/505/1308/23, кримінальне провадження №-0000597 від 16.06.2023.

Підозрюваний або заставодавець має право в будь-який момент внести заставу в розмірі, зазначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом терміну дії ухвали.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити підозрюваному підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де останній буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрюваний ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) підлягає негайному звільненню з під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваної з під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) у разі внесення застави наступні обов`язки, а саме:

-прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з населеного пункту, а саме: АДРЕСА_2 .

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;.

Визначити термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ) у разі внесення застави, строком на 30 днів з дня внесення застави в межах строку досудового розслідування.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1