Провадження №1-кс/760/7204/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Солом`янської окружної прокуратури м.Києва ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002102 від 20.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України,-

в с т а н о в и в:

24.07.2023 року на адресу Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого за погодженням із прокурором про арешт тимчасово вилученого майна під час проведення 20.07.2023 року огляду місця події за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 17 в ході якого виявлено та вилучено: металеву каністру сірого кольору з характерним запахом паливно-мастильних речовин, яку поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI1004383;предмет, зовні схожий на ніж, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI1004383.

Клопотання мотивує необхідністю збереження речових доказів, яким є вилучене майно та проведенням експертиз.

Слідчий в судове засідання не з`явився, 27.07.2023 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Володілець майна ОСОБА_5 27.07.2023 через канцелярію суду подав заяву про розгляд у клопотання у його відсутність, згідно якої не заперечував проти накладення арешту на вилучене майно.

Дослідивши матеріали клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002102 від 20.07.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

В ході проведення досудового розслідування, 20.07.2023 року за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 17 проведено огляд місця події, в ході якого виявлено та вилучено металеву каністру сірого кольору з характерним запахом паливно-мастильних речовин, яку поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI1004383;предмет, зовні схожий на ніж, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI1004383.

Згідно постанови про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 20.07.2023 року, вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається, в тому числі, і з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що вилучене майно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в межах вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Окрім того, слідчим у достатній мірі наведено наявність підстав, які можуть свідчити про те, що вказані речі можуть містити на собі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України.

Оскільки встановлені слідчим фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого припущення, що вилучене майно може бути предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, а отже воно відповідає критеріям зазначеним уст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речового доказу з метою збереження.

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором, на яких і покладено обов`язок визначення місця зберігання тимчасово вилученого майна.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до ст.174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення 20.07.2023 огляду місця події за адресою: м. Київ, м. Київ, вул. Солом`янська, 17, а саме:

- металеву каністру сірого кольору з характерним запахом паливно-мастильних речовин, яку поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI1004383;

- предмет, зовні схожий на ніж, який поміщено до спеціального пакету НПУ №CRI1004383.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя - ОСОБА_1