Провадження №1-кп/523/1468/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2023 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0003429 від 15.07.2017 року та клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності відносно::

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

-22.04.2004 року Апеляційним судом Одеської області за ст.ст.15, 115 ч.2 п.п.6,9,12; 185 ч.3, 289 ч.3 КК України до 11 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

9.08.2005 року Верховним судом України був переглянутий вирок Апеляційного суду Одеської області з перекваліфікацією ст.185 ч.3 КК України на ст.ст.15, 289 ч.3 КК України, виключенням п.6 ст.ст. 15, 115 ч.2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України визначене покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Звільнився 18.06.2010 року за відбуттям покарання.

Зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, -

Встановив:

В провадженні Суворовського районного суду міста Одеси знаходиться обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0003429 від 15.07.2017 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.190 ч.2 КК України.

За змістом пред`явленого обвинувачення встановлено, що 12.07.2017 року приблизно о 22:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля магазину «Таврія В», розташованому по вул. Семена Палія, буд.96/1 у м. Одесі, діючи повторно, навмисно, маючи намір на заволодіння чужим майном шляхом обману, в ході спілкування з ОСОБА_6 , з яким тільки познайомився, звернувся до останнього з проханням надати йому мобільний телефон під приводом здійснення дзвінка, при цьому заздалегідь не маючи наміру повертати чуже майно. ОСОБА_6 нічого не підозрюючи та будучи впевненим в щирості дій ОСОБА_5 , вірячи, що він поверне належний йому телефон, передав останньому мобільний телефон марки «Meizu M5 note» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 вартістю 4299 гривень з двома сім картами мобільних операторів «Лайф» та «Київстар» вартістю 50 гривень кожна та на рахунку котрих знаходилися грошові кошти у сумі по 50 гривень. В той момент, коли ОСОБА_5 вдавав вид, імітуючи розмову по мобільному телефону, скориставшись сприятливими умовами, що ОСОБА_6 відволік свою увагу, ОСОБА_5 зайшов за один із будинків, що надало йому можливість шахрайським шляхом заволодіти мобільним телефоном, після чого непомітно покинув місце скоєння злочину, в подальшому розпорядившись майном на власний розсуд, тим самим своїми діями спричинивши потерпілому ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 4499 гривень.

Таким чином, на підставі фактичних даних, викладених в обвинувальному акті, суд вважає, що ОСОБА_5 своїми діями скоїв злочин, передбачений ст.190 ч.2 КК України та його дії вірно кваліфіковані за ознаками, як заволодіння чужим майном зловживаючи довірою (шахрайство), вчиненого повторно.

28.07.2023 року під час судового засідання захисником ОСОБА_4 , діючого в інтересах ОСОБА_5 , було надане письмове клопотання про звільнення підзахисного від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.190 ч.2 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності, мотивуючи тим, що з моменту вчинення даного кримінального правопорушення пройшло більше п`яти років, інкримінований злочин відноситься до категорії нетяжкого злочину відповідно до положень ст.12 КК України; строк давності не зупинявся та не переривався через вчинення нового злочину.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, підтвердив, що йому зрозумілі права та підстави закриття кримінального провадження, зазначаючи, що визнає свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ст.190 ч.2 КК України, не оспорюючи фактичні обставини, які покладені в основу обвинувачення.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ст.190 ч.2 КК України, оскільки дійсно за пред`явленим обвинуваченням строк притягнення до кримінальної відповідальності сплив.

Вислухавши думку учасників процесу прокурора ОСОБА_3 , який за наявності підстав підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст.49 КК України; захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого, які просили задовольнити клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, враховуючи характер та ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_5 діяння за ознаками ст.190 ч.2 КК України, яке було вчинене 12.07.2017 року та відноситься до категорії нетяжкого злочину відповідно ст.12 КК України, суд дійшов до висновку, що клопотання сторони захисту підлягає задоволенню за наступними підставами.

Так, на підставі ст.284 ч.2 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно вимог ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. При цьому за змістом ч.2 ст. 285 КПК України особі, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Статтею ст.286 ч.1 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Положеннями ст.286 ч.4 КПК України регламентовано, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Правилами ч.3 ст.288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Разом з цим, статтею 44 ч.1, ч.2 КК України сформульовані правові підстави та порядок звільнення від кримінальної відповідальності, а саме особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно положень ст.49 ч.1 п.3 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять роки у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

За змістом ст.12 ч.4 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Санкцією статті 190 ч.2 КК України передбачена кримінальна відповідальність, що карається штрафом від трьох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Разом з цим суд враховує положення ч.2, ч.3 ст.4 КК України за змістом якої злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Передбачений ст.49 КК України вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: закінчення зазначених у законі строків; не вчинення протягом цих строків нового злочину; не ухилення особи від слідства або суду.

Відповідно до статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Крім цього Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові за №598/1781/17 від 17.06.2020 року звертає увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення за ознаками ст.190 ч.2 КК України, яке мало місце у 12.07.2017 року, та яке відноситься до нетяжкого злочину відповідно положень ст.12 КК України, навіть в редакції Кримінального Кодексу України, яка діяла на час вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, а саме письмової згоди ОСОБА_5 на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження, за відсутності будь-яких заперечень зі сторони учасників процесу, суд дійшов до висновку, що є достатньо правових підстав для задоволення клопотання, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України, кримінальне провадження закриттю за вищезазначеною статтею, так як строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за ст.190 ч.2 КК України, який становить п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину на момент розгляду справи сплинув.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено, що під час досудового розслідування залучення експертів не здійснювалося, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні, однак долучалися речові докази, а саме мобільний телефон марки «Meizu M5 note» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , який як вбачається переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст.ст.100, 284-286, 288, 369-372, 394-395 КПК України, -

Постановив:

Клопотання сторони захисту про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 ч.1 п.3 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за №0003429 від 15.07.2017 року внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками ст.190 ч.2 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - закрити.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Meizu M5 note» імей1: НОМЕР_1 , імей2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання під розписку потерпілому ОСОБА_6 вважати повернутим за належністю.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1