Справа № 206/3930/23
Провадження № 1-кс/206/1056/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2023 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретареві ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Дніпропетровської області, Верхньодніпровського району, с. Перше Травня, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-02 жовтня 2015 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 120 годин громадських робіт;

-08 листопада 2016 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 389 КК України, із застосуванням ст. 71 КК України, до покарання у вигляді 1 місяця 15 днів арешту;

-20 серпня 2021 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 1 року обмеження волі, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням, строком на 1 рік. Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2022 року скасовано іспитовий строк та направлено в місця обмеження волі строком на 1 рік;

-01 червня 2023 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 353 КК України до 1 року обмеження волі, за ч. 2 ст. 190 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим до 2 років обмеження волі, за ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 72 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 Кримінального кодексу України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яке обґрунтовано тим, що у невстановленому слідством місці та час, але не пізніше 22 серпня 2023 року, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виник злочинний, корисливий умисел, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений в умовах воєнного стану, а саме будь-якого цінного майна, яке належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та яке останній зберігає за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_3 .

При цьому, ОСОБА_5 , будучи обізнаним, що 24 лютого 2022 року на підставі Указу Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської федерації, на території України введено воєнний стан, а також те, що у подальшому, відповідно до Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26 липня 2023 року № 451/2023, строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року продовжено строком на 90 діб (тобто до 15 листопада 2023 року), приступив до реалізації вищевказаного злочинного умислу.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, приблизно о 21 годині 20 хвилин 22 серпня 2023 року, заздалегідь не домовляючись про зустріч з ОСОБА_7 , прийшов за місцем проживання останнього за адресою: АДРЕСА_3 , переліз через паркан та зайшов до кімнати, де знаходилися ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які розпивали спиртні напої. Також, в будинку знаходилася мати ОСОБА_7 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка відпочивала в своїй кімнаті. В подальшому, приблизно о 22 годині 00 хвилин 22 серпня 2023 року ОСОБА_5 , знаходячись в кімнаті будинку АДРЕСА_3 , з метою реалізації свого злочинного корисливого умислу почав вимагати борг в сумі 800 гривень, які нібито винен йому ОСОБА_7 , на що останній категорично заперечував як таку, саму наявність вказаного боргу. Після цього, ОСОБА_5 , реалізуючи свій вищевказаний злочинний умисел, застосував до потерпілого ОСОБА_7 фізичне насильство, небезпечне для життя в момент заподіяння, а саме: ОСОБА_5 , взявши пласкогубці, як знаряддя вчинення злочину та тримаючи їх в своїй лівій руці, завдав не менше 3-х сумісно нанесених в хаотичному порядку ударів в область голови та правого ока ОСОБА_7 , від яких останній почав втрачати свідомість. В подальшому, ОСОБА_5 , не зупиняючись на досягнутому продовжив наносити хаотичні удари кулаками по голові та тулубу ОСОБА_7 , спричинивши при цьому тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови та лобної ділянки, таким чином застосувавши насильство, небезпечне для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Після чого, ОСОБА_5 скориставшись тим, що своїми незаконними діями подавив волю до будь-якого опору з боку ОСОБА_7 та доводячи свій злочинний умисел до кінця, відкрито заволодів належним ОСОБА_7 телевізором марки «Samsung» моделі «smart 4», велосипедом марки «Action» чорного кольору та рюкзаком бренду «Skechers» чорного кольору, в якому знаходились інструменти та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 , які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Прокурор зазначає, що застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просив застосувати більш м`який запобіжній захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник адвокат ОСОБА_6 при розгляді клопотання покладалась на розсуд суду.

Вислухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного та захисника, дослідивши надані стороною обвинувачення письмові матеріали до клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В провадженні СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження № 0000514 від 23 серпня 2023 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

24 серпня 2023 року слідчим за погодженням з прокурором, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

Копію клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із доданими матеріалами було вручено підозрюваному 24 серпня 2022 року о 13:00 годині.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У силу ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК, на які вказує слідчий; а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначених у клопотанні ризиків.

Дослідивши матеріали клопотання вважаю, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події (домоволодіння АДРЕСА_3 ) від 23 серпня 2023 року з фототаблицею до нього; протоколом огляду місця події (ділянки місцевості біля будинку АДРЕСА_4 ) від 23 серпня 2023 року з фототаблицею до нього; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ; медичною довідкою щодо стану потерпілого ОСОБА_7 виданої 23 червня 2023 року КНП «Міська клінічна лікарня № 6» ДМР, протоколами допитів свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.

Клопотання та матеріали, надані слідчим, дійсно свідчать про реальне існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язки з державою, у якій його переслідують. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Так, ОСОБА_5 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, усвідомлюючи факт можливої суворості покарання за вироком суду, може переховуватись від органу досудового розслідування та в подальшому суду, що свідчить про існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2011 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Про існування ризику, передбаченого у п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України, свідчить те, що вручене ОСОБА_5 письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення базується, у тому числі, на показаннях свідків та потерпілого, у зв`язку з чим підозрюваний може впливати на них шляхом вмовляння або психологічного чи фізичного впливу, з метою схилення їх до зміни показів, чим перешкоджатиме забезпеченню швидкого, повного та неупередженого розслідування у даному кримінальному провадженні.

Про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України свідчить те, що ОСОБА_5 , підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків у суспільстві, не працевлаштований, раніше неодноразово судимий за злочини проти власності, та наразі підозрюється у вчиненні умисного злочину, що загалом свідчить про можливість продовження злочинної діяльності.

Вирішуючи подане клопотання, суд також враховує усталену практику ЄСПЛ, зокрема, Рішення «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, згідно якого тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

Викладене вище, у своїй сукупності, є мотивом для обмеження свободи підозрюваного у встановленому законом порядку та виключає об`єктивну можливість щодо застосування більш м`якого виду запобіжного заходу, який він та його захисник просили застосувати, оскільки застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, буде недостатньою мірою та не буде слугувати забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможе запобігти ризикам, встановленим під час досудового слідства.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Задовольняючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає правильним не визначати розмір застави, оскільки інкримінований ОСОБА_5 злочин полягає в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому в умовах воєнного стану (розбій).

Суд не може прийняти до уваги доводи підозрюваного про те, що застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є недоцільним, оскільки ризики, що наведені прокурором, заслуговують на увагу, а протилежного суду не доведено.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183-184,193-194, 196, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 4 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який обраховувати з 23 серпня 2023 року до 21 жовтня 2023 року включно.

Строк дії ухвали визначити до 21 жовтня 2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1