ВИРОК

Іменем України

18.07.2023 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова, в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження № №0000103 від 05.02.2023 року про обвинувачення:

ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Львова, громадянина України, з середньо освітою, неодруженого, непрацюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів та з метою протиправного збагачення, розуміючи, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, 05.02.2023 року близько 12:28 год., перебуваючи в приміщенні ХЄЦ «Гевсиманія» у м.Львові на вул.Кульпарківська,65, шляхом вільного доступу, таємно викрав зі столу мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі S21+5G вартістю 13000 гривень та сім - карту мобільного оператора «lifecell» з номером НОМЕР_1 , вартістю 50 гривень, що належить ОСОБА_6 , чим спричинив останньому матеріальної шкоду на загальну суму 13050 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся, пояснення дав аналогічні до фабули обвинувачення та вчинив такий злочин у наслідок збігу тяжких життєвих обставин. Свої дії пояснив необдуманістю щодо настання негативних наслідків. Просить суворо його не карати.

Потерпілий у судовому засіданні вказав, що дійсно 05.02.2023 року близько 12:28 год., перебуваючи в приміщенні ХЄЦ «Гевсиманія» у м.Львові на вул.Кульпарківська,65 в нього ОСОБА_4 викрав його мобільний телефон марки «SAMSUNG» моделі S21+5G вартістю 13000 гривень та сім - карту мобільного оператора «lifecell» з номером НОМЕР_1 . Зазначає, що він вибачає ОСОБА_4 з приводу вчиненого кримінального правопорушення. Оскільки ОСОБА_4 є молодою особою, вони разом ходять до одної церкви, а тому на його думку він виправиться. Просив обрати ОСОБА_4 покарання із застосування ст. 75 КК України та не позбавляючи його волі.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , його вина підтверджується зібраними по справі доказами, дійсність та достовірність яких учасниками судового розгляду не оспорюється.

Згідно ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно п.4 ч.1 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України в судовому засіданні не досліджувалися інші зібрані по справі докази, оскільки за згодою учасників процесу, дослідження останніх визнано недоцільним, так як фактичні обставини справи ніким не оспорюються і у суду відсутні сумніви щодо добровільної позиції учасників судового провадження, яким роз`яснено, що у такому випадку вони позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.185 КК України доведена повністю, його дії вірно кваліфіковані органами досудового слідства, так як він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який є молодого віку особою, згідно ст.89 КК України раніше не суджений, має постійне місце проживання за місцем реєстрації ніяких скарг від мешканців на нього не поступало, за допомогою до лікаря-психіатра КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» не звертався та на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, є сиротою, виріс без батьків; думку потерпілого, захисника та прокурора. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому у відповідності до ст.66 КК України, суд визнає повне визнання своєї провини і щире каяття та у відповідності до ст.67 КК України, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому слід призначити в межах санкції статті за яких кваліфіковані злочини у виді позбавлення волі, оскільки таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нею нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд виходить із фактичної тяжкості вчиненого кримінального правопорушення(злочину), зокрема, характеру діяння, обстановки, способу і місця його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення, та характеризують поведінку останнього після вчинення кримінального правопорушення, та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема способу життя, характеризуючи його даних, вік, стан його здоров`я та враховує, що ОСОБА_4 фактично втретє притягується до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів та враховуючи, що на розгляді у Шевченківському районному суді м.Львова перебуває ще обвинувальний акт про вчинення ним кримінальногоправопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, що свідчить про небажання ОСОБА_4 ставати на шлях виправлення, те, що обвинувачений не працює та не займається суспільно корисною працею, задану шкоду добровільно не відшкодував, тому суд вважає, що призначене ОСОБА_4 покарання відповідає тяжкості вчиненому ним злочину та його особі, і буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

При цьому, суд вважає за неможливе застосування до обвинуваченого вимог ст. 69 КК України, виходячи з наступного.

Статтею 69 КК України передбачено, що за наявності кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Суд зауважує, що частина 1 статті 69 КК України надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин 1 та/або 2 статті 66 КК України; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити з системного тлумачення статей 66 та 69 КК України та тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини, як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеню тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Аналогічну позицію виклав Верховний Суд у Постанові від 03 лютого 2021 року у справі № 629/2739/18, провадження № 51-3479 км 20.

Підстав для застосування норм ст. 69 даного Кодексу до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дана правова норма має змогу бути застосована, оскільки суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів(кримінальних правопорушень).

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Арешт на майно обвинуваченого не накладався.

Процесуальні витрати відсутні.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 370, 373, 374, 376 КПК України -

Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 370, 373, 374, 376, 615 КПК України -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5(п`ять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 13.04.2023 року.

Речові докази по кримінальному провадженні №0000103 від 05.02.2023 року, а саме: - один DVD-R диск, круглої форми, на яких міститься відеоспостереження по даній справі - залишити в матеріалах кримінального провадження; куртку темно синього кольору із капюшоном, на внутрішній стороні, якої є бирки із надписом «PRIMARK» та кросівки сірого кольору марки «Nikе» з білою підошвою вважати повернутими ОСОБА_4 , в якого такі знаходиться на зберіганні.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому, а також направити потерпілому.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Суддя ОСОБА_1