Справа № 169/679/23
Провадження № 1-кп/169/37/23
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2023 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Володимир-Волинський Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, з професійно-технічною освітою, неодружений, є громадянином України, судимості не має,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 в 2019 році (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), перебуваючи в Французькій Республіці, маючи злочинний умисел, направлений на пособництво у підробленні посвідчення водія на своє ім`я, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, з метою незаконного отримання та використання посвідчення водія категорії «А1», «А» та «В» без проходження медичного огляду, без підготовки за встановленими планами і програмами, без складання теоретичного і практичного іспиту в сервісному центрі МВС, як того вимагає постанова Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуск громадян до керування транспортними засобами», за попередньою змовою групою осіб із невстановленою досудовим розслідуванням особою, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, домовився про виготовлення вказаного посвідчення водія та надав їй для цього свої анкетні дані і фотокартку.

За такого пособництва ОСОБА_4 , невстановлена досудовим розслідуванням особа, матеріали щодо якої виділені в окреме кримінальне провадження, використовуючи знакодрукуючий пристрій з електрофотографічним способом друку з растуванням зображень, у 2019 році (точні дата, час і місце досудовим розслідування не встановлені) виготовила підроблений бланк посвідчення водія на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з серійним номером НОМЕР_1 , яке в подальшому було передане ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 близько 12 години 30 хвилин 20 квітня 2023 року на автодорозі Р-15 неподалік населеного пункту села Ружин Ковельського району Волинської області, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, пред`явив на законну вимогу поліцейського ВРПП Ковельського районного управління поліції ГУНП у Волинській області завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , орган видачі Стрийське ВРЕР ДАІ при ГУ МВС України у Львівській області, чим умисно використав вказане завідомо підроблене посвідчення водія та порушив вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску до керування транспортними засобами».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винуватим себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся і показав, що близько 6 років перебував у Французькій Республіці на роботі, яка пов`язана з керуванням транспортними засобами. У 2019 році передавав через перевізника на Україну передачу, в тому числі посвідчення водія з категорією «В» та паспорт. Вказані документи при перевезенні були втрачені і особа, яка їх перевозила, запропонувала виготовити нове посвідчення. Він домовився з цією особою та надав свої анкетні дані та фотокартку. Через три місяці йому передали посвідчення водія з категоріями «А1», «А» та «В». Медичний огляд, навчання він не проходив, теоретичний і практичний іспит в сервісному центрі МВС не складав, оскільки постійно перебував за кордоном. Розумів, що посвідчення є підробленим і візуально було видно, що посвідчення водія не відповідає встановленому зразку, зокрема, і його колір. 20 квітня 2023 року в обідню пору керував автомобілем поблизу села Ружин Ковельського району та був зупинений поліцейськими. На вимогу останніх надав підроблене посвідчення водія. Поліцейський, перевіривши посвідчення у базі даних, сказав, що про нього відомості відсутні, воно є підробленим та викликав слідчо-оперативну групу. Просив суворо не карати.

Наведені вище показання обвинуваченого є детальними, чіткими та послідовними і цілком узгоджуються з фактичними обставинами справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, та роз`яснено їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду немає жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, судом за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до частини третьої статті 349 Кримінального процесуального кодексу України визнано недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд дійшов висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, що виразилися у пособництві (наданні засобів вчинення кримінального правопорушення) у підробленні за попередньою змовою групою осіб посвідчення водія, що видається установою, яка має право видавати такий документ, і яке надає право керування транспортними засобами, з метою використання його іншою особою, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України.

Також суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, і кваліфікує такі його дії як використання завідомо підробленого документа.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу учасники судового провадження не заявляли.

Відповідно до вимог статті 65 Кримінального кодексу України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки, ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, одне з яких є нетяжким злочином, а друге - кримінальним проступком, особу винного, який є здоровою працездатною особою, не працює, неодружений, має на утриманні дві неповнолітні дитини, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо.

Також відповідно до частини п`ятої статті 68 Кримінального кодексу України суд враховує при призначенні покарання ОСОБА_4 характер і ступінь його участі у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за попередньою змовою групою осіб, що виразилося у пособництві в підробленні посвідчення водія - наданні засобів вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

З урахуванням наведеного вище та виходячи із необхідності та достатності покарання, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України у виді позбавлення волі, за частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України у виді обмеження волі в межах санкцій зазначених статей кримінального закону із застосуванням положень статті 70 Кримінального кодексу України.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

Разом із тим, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, а також інші наведені вище обставини, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе і без відбування покарання, а тому на підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільняє обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням та з покладенням на нього передбачених статтею 76 Кримінального кодексу України обов`язків.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертизи, на підставі положень статті 124 Кримінального процесуального кодексу України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог статті 100 Кримінального процесуального кодексу України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 21 квітня 2023 року, відповідно до вимог частини четвертої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України слід скасувати.

Керуючись статтями 368, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 358, частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання

за частиною п`ятою статті 27, частиною третьою статті 358 Кримінального кодексу України - у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за частиною четвертою статті 358 Кримінального кодексу України - у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі частини першої статті 70 Кримінального кодексу України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речовий доказ: посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , знищити.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21 квітня 2023 року на посвідчення водія, видане на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , серії НОМЕР_1 , скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 956 (дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий