Номер провадження: 11-сс/813/932/23
Справа № 523/8169/23, 1-кс/523/1676/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.06.2023 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 , діючої в інтересах захисту підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12.05.2023року відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Марганець Дніпропетровської області, громадянки України, з середньою освітою, не заміжня, офіційно не працевлаштована, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів підозрюваної притягується до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.307 КК України Марганецьким міським судом Дніпропетровської області -,

підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000344 від 09.05.2023 року,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , яке мотивовано наявністю ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України та неможливістю застосування відносно підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12.05.2023року було задоволено клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , та застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що прокурором надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам.

Зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді захисник підозрюваної подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою обрати підозрюваній запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що:

-ризики, заявлені прокурором нічим не підтверджені, прокурором не обґрунтована недостатність застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні;

-розмір застави, визначений слідчим суддею є непомірним для підозрюваної;

-слідчим суддею не враховано, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки, родину, є внутрішньо переміщеною особою, у зв`язку із руйнуванням місця проживання у Дніпропетровській області.

Позиції учасників апеляційного розгляду

В судовому засіданні апеляційного суду:

захисник підозрюваної підтримала свою апеляційну скаргу та просила її задовольнити;

прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Мотиви апеляційного суду

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Згідно частини 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України вказує, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Зазначені вимоги суд першої інстанції виконав в повному обсязі. В оскарженій ухвалі слідчий суддя навів належні та достатні мотиви для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою, неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а також мотиви не визначення розміру застави.

За таких обставин, на думку апеляційного суду, відсутні підстави стверджувати про необґрунтованість та невмотивованість судового рішення.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Згідно з приписом п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя при постановленні ухвали в повній мірі дотримався та врахував зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що у проваджені СВ відділу поліції № 2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000344 від 09.05.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.307 КК України.

Так, за версією органу досудового розслідування:

ОСОБА_8 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, познайомився із невстановленою в ході досудового слідства особою, яка запропонувала йому збувати на території міста Одеси, наркотичні засоби за грошову винагороду. На вказану пропозицію ОСОБА_8 , погодилась та всупереч Законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, дотримуючись заходів конспірації для уникнення викриття з боку правоохоронних органів, бажаючи діяти таємно, незаконно придбала, шляхом отримання пакунку від невстановленої особи, наркотичні засоби з метою подальшого збуту, шляхом здійснення так званих «закладок» на території міста Одеси.

В подальшому, ОСОБА_8 , поклала вказаний пакунок до особистої сумки та почала носити при собі. Так, 09.05.2023, в період часу з 21:02 години до 21:45 години, співробітниками відділення поліції № 2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області проведено огляд місця події на зупинці громадського транспорту «Ст. Площа Л. Толстого» в м. Одеса, в ході якого виявлено та вилучено 187 згортків з порошкоподібної речовиною білого кольору, яка згідно набору для експрес-аналізу на виявлення наркотичних речовин «Methadone Identification» серійний номер «LOT:8535021A EXP:12/2024» містить в собі наркотичний засіб метадон, яку ОСОБА_8 , незаконно придбала та зберігала, з метою подальшого збуту для отримання грошової винагороди.

У межах даного кримінального провадження ОСОБА_8 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, тобто з урахуванням вимог п.4 ч.2 ст.183 КПК України до ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до ст.5 Конвенції, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури встановленої законом: п.с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчинені нею правопорушення, або обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи питання про доведеність прокурором стосовно ОСОБА_8 наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які стали підставою для застосування підозрюваній найбільш суворого запобіжного заходу, апеляційний суд наголошує на таких обставинах.

У відповідності до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Апеляційний суд погоджується з доводами клопотання слідчого про доведеність існування ризику того, що підозрювана може здійснити спроби переховування від органів досудового розслідування чи суду, оскільки ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до десяти років з конфіскацією майна.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що підозрювана не заміжня, офіційно не працевлаштована, притягується до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, що значно збільшує ризик переховування підозрюваної від органів досудового розслідування чи суду та вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки відсутні стримуючі фактори у виді міцних соціальних зв`язків за місцем проживання підозрюваної.

Таким чином, обставин передбачених ч.2 ст.183 КПК України, що виключають можливість застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ні слідчим суддею, ні апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

Що стосується доводів апеляційної скарги щодо визначення судом непомірного розміру застави, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до приписів ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 ч.5 ст.182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, слідчим суддею визначений такий розмір застави, що не перевищує визначений вищевказаною нормою КПК України розмір, а саме

Так, позиція Європейського суду з прав людини стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.10.2010 року. У цій справі, Суд, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, підтвердив, що внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Апеляційний суд враховує обставини кримінального правопорушення, у вчинені якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , який є тяжким у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, що, на переконання апеляційного суду, збільшує встановлені ризики настільки, що унеможливлює застосування до підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів це злочини, що посягають на здоров`я населення. При цьому протягом останнiх рокiв спостерігається поширення наркоманії та зростання злочинностi, пов`язаної з незаконним обiгом наркотичних засобiв, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорiв. Цi злочини набувають усе бiльших масштабiв i стають серйозним соцiальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей.

На переконання апеляційного суду, визначений слідчим суддею розмір застави у сукупності з покладенням на ОСОБА_8 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України буде достатнім для забезпечення виконання покладених на неї процесуальних обов`язків, дозволить контролювати її місце перебування під час досудового розслідування, а також зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, на які посилається слідчий у клопотанні, та такий розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваної під загрозою звернення застави в дохід держави.

Аналізуючи всі викладені вище обставини у їх сукупності, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, їх суспільну небезпеку, тяжкість можливого призначеного покарання, наявність обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, на переконання апеляційного суду, прокурором доведено те, що обрання підозрюваній ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти доведеним ризикам, а слідчий суддя вірно оцінив та відобразив ці факти в своїй ухвалі.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника підозрюваної немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що відносно підозрюваної ОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, який, на відміну від інших більш м`яких запобіжних заходів, зможе забезпечити запобігання названим вище ризикам, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 182, 183, 196, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд, -

постановив

Апеляційну скаргу захисника підозрюваної ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 12.05.2023року відносно ОСОБА_8 , підозрюваної у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України у кримінальному провадженні №0000344 від 09.05.2023 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4