Категорія: ст. 303 КПК України. Суддя-доповідач у апеляційній інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

Іменем України

24 липня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 від 08.12.2021 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 від 09.07.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 11.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, в діях службової особи територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

В мотивування ухвали слідчий суддя місцевого суду зазначив, що результат аналізу наведених відомостей, що містяться у заяві ОСОБА_6 від 13.01.2021 свідчить, що в діях службової особи територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у Києві ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, відсутні. Так, слідчим суддею не встановлено неповноти досудового розслідування за доводами скарги, яка б у разі проведення певних слідчих дій могла вплинути на результат досудового розслідування, а відтак, слідчий суддя вважає, що слідчим зроблено вірний висновок про закриття кримінального провадження.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді місцевого суду, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить: ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.01.2023 року скасувати і постановити нову ухвалу, якою скасувати постанову слідчого від 09.07.2021 року про закриття кримінального провадження.

Крім того, скаржник просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи це тим, що у судовому засіданні він не був присутній, а оскаржуване рішення суду він отримав лише 27.03.2023 р. Так, колегія суддів вважає за можливе поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує на те, що ухвала постановлена на неповно з`ясованих обставинах та порушена ст. 94 КПК України.

Зазначає, що в ухвалі не вказані причини невиконання ухвали Печерського районного суду міста Києва від 21.12.2020 року.

Наголошує на тому, що мотивувальна частина ухвали не відповідає вимогам п. 2 ч. 1 ст. 372 КПК України, а саме в ухвалі не зазначено мотивів неврахованих доказів.

Представник прокуратури та апелянт в судове засідання не з`явилися, про день та час судового засідання, повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі, а тому враховуючи положення ст. ст. 405, 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проводити апеляційний розгляд у відсутність прокурора та апелянта.

Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у п. 66 справи Європейського суду з прав людини "Смірнова проти України" розумність тривалості провадження повинна бути оцінена в світлі обставин справи та з огляду на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та відповідних органів, а також предмет спору (Frydlender v. France, N 30979/96, параграф 43, ECHR 2000-VII). Крім того, відповідно до п. 69 даної справи обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні органи (Mitchell and Holloway v. the United Kingdom, no. 44808/98, параграф 56, рішення від 17 грудня 2002 року).

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши та дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

На переконання колегії суддів, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні доводів апеляційної скарги та матеріалів провадження, ухвала слідчого судді зазначеним вимогам кримінального процесуального закону не відповідає.

Так, згідно з вимогами ч. 2 ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ньому має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

Проте, ці положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, слідчим були порушені, а викладені у скарзі обставини не в повній мірі стали предметом судового контролю.

Як вбачається з матеріалів закритого кримінального провадження №0000534, старшим слідчим першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 проводилось досудове розслідування даного кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.03.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України на підставі заяви ОСОБА_6 від 13.01.2021 р.

Закриваючи кримінальне провадження за відсутністю ознак складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 в оскаржуваній постанові від 09.07.2021 року зазначив, що за результатами аналізу наведених відомостей, що містяться у заяві зверненні ОСОБА_6 від 13.01.2021 свідчить, що в діях службової особи територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, відсутні.

Оскільки рішення про закриття кримінального провадження, згідно ст. 283 КПК, є формою закінчення досудового розслідування, тому до вказаного рішення висуваються особливі вимоги до його змісту та достатності мотивів.

За своєю суттю постанова про закриття кримінального провадження є певним аналогом судового рішення, оскільки нею фактично завершується стадія досудового розслідування, а тому вимоги до її вмотивованості є аналогічні як і до вмотивованості судового рішення.

За змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кузнєцов та інші проти Російської Федерації» зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи «Серявін та інші проти України», «Проніна проти України») і з неї випливає, що ігнорування доречних аргументів сторони є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, у рішенні у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97 ЄСПЛ зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Аналізуючи вище наведені норми закону колегія суддів вважає, що постанова старшого слідчого не відповідає критерію вмотивованості.

Так, старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 в оскаржуваній постанові від 09.07.2021 року, а саме у мотивувальній частині зазначив, що дане кримінальне провадження підлягає закриттю у зв`язку із встановленою відсутністю в діях слідчого Печерського управління поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України. Проте, у резолютивній частині постанови старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 зазначив про закриття кримінального провадження №0000534 від 11.03.2021 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, в діях службової особи територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві.

В свою чергу слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито кримінальне провадження за відсутністю в діях особи складу кримінального правопорушення, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.

Так, слідчим суддею було порушено, передбачені норми КПК України, а саме не надано належної оцінки недолікам та розбіжностям у постанові про закриття кримінального провадження №0000534 від 11.03.2021.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали слідчого судді місцевого суду і постановлення нової ухвали про скасування постанови старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 від 09.07.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 11.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України,з направлення матеріалів кримінального провадження для проведення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали Печерського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 17 січня 2023 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 від 08.12.2021 на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 від 09.07.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 11.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, в діях службової особи територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Києві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві ОСОБА_7 від 09.07.2021 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000534 від 11.03.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 364 КК України- скасувати та направити матеріали кримінального провадження для проведення досудового розслідування.

Ухвала апеляційного суду є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4