Справа № 953/4070/23
н/п 1-кс/953/5295/23
"11" липня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
У подальшому, в період квітня-травня 2022 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, реалізуючи свій вищезазначений злочинний умисел, діючи умисно та свідомо, перебуваючи на тимчасово окупованій території сел. Борівське Куп`янського району Харківської області, ОСОБА_4 добровільно передав представникам збройних формувань держави-агресора РФ автомобіль ВАЗ 2121, 1991 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , червоного кольору.
Надалі, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого вищевказаного злочинного умислу, у період квітня-травня 2022 року, перебуваючи на території сел. Борівське Куп`янського району Харківської області, на підставі отриманого усного дозволу від представників збройних формувань держави-агресора рф та окупаційної адміністрації Куп`янського району, де в період окупації постійно спілкувався з представниками окупаційної влади та військовими формуваннями держави-агресора, надав вказівку працівникам свого підприємства здійснити засів земель сільськогосподарського призначення сільськогосподарськими культурами.
Так, перебуваючи на території сел. Борівське Куп`янського району Харківської області, в період липня-серпня 2022 року, ОСОБА_4 , діючи свідомо, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований направлений на передачу матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, надав вказівку працівникам очолюваного ним підприємства здійснити збір сільськогосподарських культур з полів задля їх продажу на території рф, з подальшим наданням окупаційній адміністрації частини грошових коштів, отриманих від продажу зібраного врожаю.
В подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, перебуваючи на території сел. Борівське Куп`янського району Харківської області, в період липня-серпня 2022 року, ОСОБА_4 , діючи свідомо, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, керуючись указом т.зв. «главы временной гражданской администрации Харьковской области» №УГ-48/22 від 29.07.2022 «Об особенностях осуществления хозяйственной деятельности на территории Харьковской области» перебуваючи за місцем дислокації податкового органу окупаційної адміністрації, а саме т.зв. «Налоговой службы Харьковской области» за адресою: Харківська область м. Куп`янськ, вул. Харківська, 99, ОСОБА_4 12.08.2022 подав заяву щодо взяття на податковий облік ТОВ «Восток-КМК», в результаті чого окупаційні органи влади зареєстрували вказане підприємство, видали «выписку из Реестра юредических лиц, осуществляющих деятельность в Харьковской области від 12.08.2022 № 7000-387» та отримали можливість стягнення податкових платежів з вказаного підприємства у казну держави-агресора та її окупаційних органів.
Крім того, ОСОБА_4 , в процесі реалізації свого злочинного умислу, направленого на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, з метою отримання від цієї діяльності матеріальної вигоди, будучи керівником
ТОВ «Восток-КМК», 26.08.2022 відкрив розрахунковий рахунок у валюті рф в
Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у передачі матеріальних ресурсів незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, та провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
06.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.111-1 КК України.
Так, відповідно до відомостей, наданих Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС в Харківській області у відповіді №31/20-1997 від 07.06.2023 на запит слідчого, встановлено, що за ОСОБА_4 на праві приватної власності належить рухоме майно, а саме: автомобіль Toyota Land Cruiser 200, червоного кольору, 2008 р.в., д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Разом з цим, в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 на праві приватної власності володіє нерухомим майном.
ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна, а тому у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на майно підозрюваного, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та задля недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі. Відтак, необхідність (мета) накладення арешту на майно, власником якого є ОСОБА_4 , обґрунтована сукупністю підстав вважати, що таке майно може підлягати конфіскації у випадку прийняття в подальшому відповідного рішення судом.
У судове засідання прокурор ОСОБА_5 не з`явився, повідомлений належним чином та своєчасно, на електронну адресу суду спрямував заяву, в якій просить розглянути клопотання за своєї відсутності, та просила про його задоволення.
Неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_4 як власник майна, у судове засідання не викликався на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.
06.06.2023 о 13 год. 10 хв. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Відповідно до відомостей, наданих Регіональним сервісним центром Головного сервісного центру МВС в Харківській області у відповіді №31/20-1997 від 07.06.2023 на запит слідчого, встановлено, що за ОСОБА_4 на праві приватної власності належить рухоме майно, а саме: автомобіль Toyota Land Cruiser 200, червоного кольору, 2008 р.в., д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Як зазначено вище, 06.06.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Санкція ч.4 ст. 111-1 КК України передбачає штраф до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк від трьох до п`яти років, з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна.
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання, оскільки прокурор довів наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення-злочин, накладання арешту на майно підозрюваного, крім зазначеного нижче, забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Захід забезпечення у вигляді арешту майна підозрюваного, шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном, належного підозрюваному, відповідає завданням кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності підозрюваного ОСОБА_4 завданням кримінального провадження.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
відмовити у зв`язку з тим, що в матеріалах клопотання відсутні докази того, що вона належить на праві власності саме ОСОБА_4 , оскільки інформація про власника земельної ділянки в Інформаційній довідці відсутня, лише наявна реєстрація щодо права оренди земельної ділянки.
Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
На підставі викладеного, керуючись ст. 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт на транспортний засіб Toyota Land Cruiser 200, червоного кольору, 2008 р.в., д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
В решті клопотання відмовити.
Відповідно до ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1