Справа №367/3571/21 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/3286/2023 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2023року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2023 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: вироком Апеляційного суду м. Києва від 16.09.2004 р. за п. 10 ч. 2 ст. 115 КК України до 14 років позбавлення волі, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 20.12.2004 р. за ч. 1 ст. 263, ст.. 70 КК Украйни до 14 років 06 місяців позбавлення волі, вироком 03.11.2005 р. Макарівського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 186, ст.. 71 КК України до 15 років позбавлення волі (звільнився по відбуттю покарання 08.12.2017 р.), останній раз вироком Солом?янського районного суду м. Києва від 04.07.2018 р. за ч. 2 ст. 186 КК України до 04 років позбавлення волі (22.10.2020 р. ухвалою Бердичівського міського суду Житомирської області умовно-достроково звільненого від відбування покарання з невідбутим строком покарання 01 рік 02 місяці 27 днів),

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років (п?ять) років.

На підставі ч. 4 ст. 81, ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Солом?янського районного суду м. Києва від 04.07.2018 р., та визначено остаточне покарання ОСОБА_7 у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років 6 (шість) місяців.

Вирішено питання процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно вироку суду І-ї інстанції, ОСОБА_7 07.05.2021р., близько 02 години (точний час не встановлено), йшов разом з потерпілим ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_10 поблизу будинку АДРЕСА_2 . В цей час, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи не відбуту частину покарання за злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно витяг із сумки ОСОБА_9 , який йшов поруч, гаманець в якому знаходились грошові кошти в сумі 1 700,00 грн.

В той час це побачив свідок ОСОБА_10 , який йшов поруч з ОСОБА_9 з іншого боку, про що повідомив йому.

Розуміючи, що його протиправні дії викриті свідком ОСОБА_10 , з метою доведення злочинного умислу до кінця, ОСОБА_7 діючи повторно, відкрито, з наведених вище мотивів, утримуючи при собі викрадений гаманець, втік з місця вчинення кримінального правопорушення, а викраденим майном, розпорядився на власний розсуд.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Зазначає, що судом допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а призначене судом покарання є невідповідним ступеню тяжкості вчиненого та особі обвинуваченого.

Вважає, що висновки викладені у вироку суду грунтуються на припущеннях та не підтверджуються зібраними доказами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, позицію прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину при наведених у вироку обставинах, підтверджуються зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується колегія суддів.

Покладені в основу вироку докази повністю викривають обвинуваченого ОСОБА_7 у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, а твердження обвинуваченого про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження його вини у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення були предметом ретельної перевірки судом першої інстанції.

Суд навів належне мотивування своїх висновків щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, з яким погоджується колегія суддів.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 винним себе не визнав та показав, що ввечері 07.05.2021 року (точний час не пам?ятає) він в м. Ірпіні Київської області випадково зустрівся з потерпілим ОСОБА_9 , якого знав раніше. На його пропозицію вони пішли в кафе-бар «Централ», де вживали пиво. Пізніше до них приєднався свідок ОСОБА_10 . Ближче до опівночі ОСОБА_9 запросив їх до себе додому продовжити вживати алкогольні напої. Коли вони втрьох йшли по вул. Антонова, біля будинку № 8, ОСОБА_10 безпричинно звинуватив його у тому, що він начебто викрав із сумки ОСОБА_9 гаманець. Після цього потерпілий ОСОБА_9 разом із свідком ОСОБА_10 почали кидатись до нього в бійку, тому він пішов від них додому.

Незважаючи на заперечення обвинуваченим своєї вини, суд першої інстанції, безпосередньо дослідив докази по справі та дійшов правильного висновку про наявність у його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недоведеність його вини є безпідставними та спростовуються дослідженими судом першої інстанції доказами, зокрема:

- показаннями свідка ОСОБА_10 , який пояснив, що в м. Ірпіні Київської області зустрівся з ОСОБА_9 та обвинуваченим і вони втрьох пішли в кафе-бар «Централ», де вживали пиво і грали в більярд. Приблизно через три години ОСОБА_9 запропонував піти до нього додому. Вони всі разом пішли, ОСОБА_9 йшов посередині, а він та ОСОБА_7 - по бокам від нього. Неподалік будинку потерпілого він побачив, як ОСОБА_7 лізе рукою в сумку ОСОБА_9 , яка висіла в нього на правому плечі. Про це він відразу повідомив потерпілому, а обвинувачений відразу побіг. За ним побіг ОСОБА_9 , але не наздогнав. Коли він повернувся, повідомив, що обвинувачений вкрав у нього з сумки гаманець;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 07.05.2021 р. (а.с. 55); з якого вбачається, що 07.05.2021 р., до ВП № 2 Бучанського РУП ГУНП в Київській області надійшло повідомлення від ОСОБА_9 про те, що 07.05.2021 р., близько 00-30 год, поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , чоловік на ім?я ОСОБА_11 , скориставшись його необачністю, таємно заволодів його гаманцем, в якому знаходились 1 700,00 грн.;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.05.2021р. (а.с. 56), згідно якої потерпілий ОСОБА_9 повідомив про те, що 07.05.2021 р., близько 00-38 год, поблизу житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , невідома особа відкрито заволоділа його гаманцем, в якому знаходились 1 700,00 грн. та водійське посвідчення;

- протоколом огляду місця події від 07.05.2021 р. (а.с. 58-65), яким зафіксовано місце, де ОСОБА_7 заволодів гаманцем ОСОБА_9 , а також зафіксовано на дорожньому покритті куртку, грошові кошти і банківську картку, які в судовому засіданні обвинувачений визнав своїми;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2021 р. (а.с. 69-72), згідно якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу на ім?я ОСОБА_11 , який 07.05.2021 р., близько 02-00 год, відкрито заволодів його гаманцем за адресою: АДРЕСА_3 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.05.2021 р. з ілюстративною фототаблицею (а.с. 73-76), під час якого ОСОБА_9 показав місце біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_10 крикнув йому, що малознайомий йому чоловік на ім?я ОСОБА_11 намагається викрасти з його сумки гаманець. Він намагався зупинити цього чоловіка, але той втік;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 07.05.2021 р. (а.с. 78-81), згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав обвинуваченого ОСОБА_7 , як особу на ім?я ОСОБА_11 , який 07.05.2021 р., близько 02-00 год, біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 відкрито заволодів гаманцем ОСОБА_9 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 07.05.2021 р. з ілюстративною фототаблицею (а.с. 82-83), під час якого ОСОБА_10 показав місце біля будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де він сказав ОСОБА_9 , що малознайомий йому чоловік на ім?я ОСОБА_11 намагається викрасти з його сумки гаманець. ОСОБА_9 намагався зупинити цього чоловіка, але той втік.

Із ухваленого судом вироку слідує, що суд належним чином проаналізував досліджені докази і, дотримуючись вимог ч.3 ст.374 КПК України, зазначив з яких саме підстав дійшов висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого злочину.

Суд першої інстанції дослідив надані докази, ретельно їх перевірив, проаналізував, детально виклав зміст та результати їх аналізу в вироку і дав їм належну оцінку. Зазначені докази узгоджуються між собою, не містять суперечностей, прямо підтверджують існування обставин, що підлягали доказуванню у кримінальному провадженні, сумнівів щодо їх достовірності не викликають, а доводи, викладені в апеляційній скарзі і поясненнях під час апеляційного розгляду кримінального провадження, їх не спростовують.

Фактичні дані, які покладено в основу вироку і на яких ґрунтується обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України отримано в порядку, визначеному КПК України, вони узгоджуються між собою, були предметом безпосереднього дослідження суду, не викликають сумніву в законності їх збирання (формування) та процесуального закріплення.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про недопустимість доказів, які покладені в основу вироку суду не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції, оскільки порушень під час їх отримання визначених ст. 87 КПК України колегією суддів не встановлено.

Всупереч тверджень обвинуваченого, місцевим судом взято до уваги та надано належну оцінку всім доказам, які містяться в матеріалах кримінального провадження, здобутим у відповідності до вимог кримінального процесуального закону та які є достатніми для висновку про доведеність обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України поза розумним сумнівом.

Посилання ОСОБА_7 на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, не знайшли свого підтвердження перевіркою матеріалів кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Також, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, на підставі ст.ст. 50, 65 КК України призначив ОСОБА_7 покарання, яке відповідає тяжкості та обставинам вчиненого ним злочину, даним про його особу, в сукупності, є необхідним та достатнім для її виправлення, перевиховання, попередження скоєння нових злочинів і домірне скоєному.

Істотних порушень кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які можуть бути підставами для зміни чи скасування вироку щодо ОСОБА_7 колегією суддів не встановлено.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 без зміни.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 07 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 186 КК України - без змін.

Ухвала суду може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий:

Судді: