УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2023 року

м. Київ

справа № 643/18369/20

провадження № 51-4316впс23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши клопотання прокурора ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000197 (справа № 643/18369/20) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 Кримінального кодексу України, з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів,

встановив:

У згаданому клопотанні, що надійшло до Верховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), прокурор, з метою забезпечення оперативності та ефективності розгляду справи у розумний строк, забезпечення явки всіх учасників кримінального провадження до суду, просить направити указане вище кримінальне провадження з Октябрського районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова.

Обґрунтовуючи клопотання, сторона обвинувачення вказує про наявність виключних обставин для направлення кримінального провадження до іншого суду, з огляду на те, що всі учасники кримінального провадження проживають у м. Харкові та Харківській області.

Крім того, прокурор зауважує, що судовий розгляд згаданого вище кримінального провадження не розпочато; підтримання публічного обвинувачення здійснюють прокурори Харківської обласної прокуратури, місце дислокації яких визначено у м. Харкові.

Учасників судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду клопотання, проте для розгляду вони не прибули, що не перешкоджає вирішенню питання.

Перевіривши наведені доводи, дослідивши наявні матеріали провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що указане вище клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною 1 ст. 34 КПК, передбачено, зокрема, що кримінальне провадження передається на розгляд до іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Відповідно до положень абзацу 1 ч. 3 ст. 34 КПК питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Насамперед колегія суддів Верховного Суду зауважує, що абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК передбачено, зокрема, що з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження воно може бути передано на розгляд іншого суду (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків. З викладеного убачається, що у разі передачі кримінального провадження у винятковому випадку, може враховуватися місце проживання свідків, потерпілих та обвинуваченого.

Водночас з обґрунтувань клопотання не вбачається, зокрема необхідної умови для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого, визначеної абзацом 6 ч. 1 ст. 34 КПК, а саме проживання обвинувачених, більшості свідків у межах територіальної юрисдикції Московського районного суду м. Харкова. Отже безпідставними є вимоги прокурора щодо необхідності направлення кримінального провадження, відповідно до приписів абзацу 6 ч. 1 ст. 34 КПК, до згаданого вище районного суду м. Харкова.

До того ж Суд зауважує, що факт перебування учасників кримінального провадження на території іншої області сам собою не є винятковим випадком у розумінні положень ст. 34 КПК для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів. Більш того, питання забезпечення явки учасників кримінального провадження носить організаційний характер забезпечення судового провадження і не перешкоджає розгляду справи по суті.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду не встановила виняткових випадків для направлення кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до Московського районного суду м. Харкова і не вбачає визначених у кримінальному процесуальному законі підстав для задоволення клопотання сторони обвинувачення.

Керуючись ст. 34 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про направлення кримінального провадження № 0000197 (справа № 643/18369/20) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 203-2 Кримінального кодексу України, з Октябрського районного суду м. Полтави до Московського районного суду м. Харкова залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3