УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557 від 20.10.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557 від 20.10.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2 КК України /відправлено поштовим зв`язком 08.06.2023/.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що слідчими ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000557 від 20.10.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами відділу Офісу Генерального прокурора.

В ході досудового розслідування та згідно висновку лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення у публікаціях громадянки України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які вона поширювала через Інтернет-мережу «Facebook» виявлено висловлювання, виражені у формі виправдовування, визнання правомірною, а також заперечення збройної агресії російської федерації проти України, розпочатої у 2014 році, в тому числі шляхом представлення такої збройної агресії, як внутрішнього громадянського конфлікту, а також непрямі публічні заклики, в основі об`єктивного змісту яких йдеться про зміну влади через військовий державний переворот.

Вказані висновки експерта, підтверджуються оглядом Інтернет-сторінки ОСОБА_4 в соціальній мережі «Facebook».

30.05.2023 року слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва надано дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_4 , з метою відшукання, виявлення та вилучення інформації, яка має значення для досудового розслідування, знаходиться на електронних носіях інформації, флеш-накопичувачах, жорстких дисках, телефонах, планшетах, комп`ютерній техніці (в тому числі і в «хмарних» віртуальних сховищах, доступ до яких можливий з використанням особистого логіну і паролю ОСОБА_4 ), на яких містяться матеріали (публікації), що містять висловлювання, виражені у формі виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, у тому числі шляхом представлення збройної агресії Російської Федерації проти України як внутрішнього громадянського конфлікту, виправдовування, а також публічні заклики до насильницької зміни чи повалення конституційного ладу або до захоплення державної влади, а також розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій, які поширювала ОСОБА_4 через Інтернет-мережу «Facebook», та які можуть мати доказове значення під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

07.06.2023 року за місцем проживання ОСОБА_4 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук в ході якого виявлено і вилучено: мобільний телефон марки Apple IMEI: НОМЕР_1 (з картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ); ноутбук марки НР код приладу 22Е38FB5-9FC2-4AFA-A031-C7CBC637D527; флеш носій інформації сріблястого кольору з написом «Nestle».

Постановою слідчого ГСУ СБ України від 07.06.2023 року вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № від 20.10.2022 року.

З метою забезпечення збереження речових доказів, здобуття доказів у кримінальному провадженні, прокурор звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про дату та час судового розгляду повідомлялася завчасно та належним чином. Разом з тим, від прокурора ОСОБА_5 , який входить до групи прокурорів у кримінальному провадженні, надійшло клопотання про проведення судового розгляду у його відсутність.

Власник тимчасово вилученого майна ОСОБА_4 також звернулась із клопотанням проведення судового розгляду у її відсутність. При вирішенні клопотання прокурора поклалася на розсуд суду.

При цьому, неприбуття вказаних осіб не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, надані на його обґрунтування, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000557 від 20.10.2022 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2 КК України.

07.06.2023 року, на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 30.05.2023 року, за місцем проживання ОСОБА_4 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , проведено обшук в ході якого виявлено і вилучено: - мобільний телефон марки Apple IMEI: НОМЕР_1 (з картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_2 ); - ноутбук марки НР код приладу 22Е38FB5-9FC2-4AFA-A031-C7CBC637D527; - флеш носій інформації сріблястого кольору з написом «Nestle».

Вказане майно, постановою слідчого ГСУ СБ України від 07.06.2023 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № від 20.10.2022 року.

Згідно з ст.ст.131,132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 ст.170 КПК України регламентовано, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів (п.1); спеціальної конфіскації (п. 2); конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи (п.3); відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (п. 4).

Згідно ч.3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та у межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вказане майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а отже обґрунтовано має правовий статус речового доказу, з метою забезпечення його збереження, слідчий суддя дійшов висновку, що наявні достатні правові підстави для арешту зазначеного в клопотанні прокурора майна.

Підстав сумніватись в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

При цьому, слідчий суддя не знаходить у висновках прокуратури при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Керуючись ст. ст. 131; 132; 167, 170-174 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000557 від 20.10.2022 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 109, ч. 2 ст. 436-2 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 07.06.2023 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: телефон марки Apple IMEI: НОМЕР_1 /з карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_3 /; ноутбук марки НР код приладу 22E38FB5-9FC2-4AFA-A031-C7CBC637D527; флеш носій інформації сріблястого кольору з написом «Nestle».

Ухвала підлягає негайному виконанню.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Відповідно до ст.174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя