Справа № 204/9421/23
Провадження № 1-кп/204/1133/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Дніпро кримінальне провадження № 0000216, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.05.04.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Богоявленка Мар`їнського району Донецької області, громадянин України, з професійно технічною освітою, не працюючого, неодруженого, утриманців не маючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Приблизно в 20-х числах квітня 2023 року, більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_5 , збираючи суху деревину неподалік бойових позицій у лісосмузі поблизу села Богоявленка Волноваського району Донецької області, виявив наступальну осколкову ручну гранату типу RGD-5 із запалом ручної гранати ДМВ-1 та два крупнокаліберних патрони калібру 12.7х99 мм, які знаходилися на ґрунті, та в нього виник умисел, спрямований на незаконне придбання носіння і зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вибухових речовин, вибухових пристроїв та боєприпасів в результаті їх неконтрольованого обігу, діючи умисно, протиправно, в порушення вимог чинного законодавства, а саме: «Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», якою затверджено перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, а також статті 39 Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України №622 від 21 серпня 1998 року, Постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року «Положення про дозвільну систему України», ОСОБА_5 взяв із землі наступальну осколкову ручну гранату типу RGD-5, виготовлену промисловим (заводським) способом, яку споряджено вибуховою речовиною, із запалом ручної гранати типу ДМВ-1, який є засобом підриву (засобом детонування), виготовленим промисловим (заводським) способом, який споряджено вибуховою речовиною, у конструктивному поєднані корпус гранати RGD-5 та запал типу ДМВ-1 являються наступальною осколковою ручною гранатою типу RGD-5, яка відноситься до категорії бойових припасів; два крупнокалібрені патрони, які є боєприпасами бойовими патронами калібру 12,7х99 мм

(12.7х99 mm NATO, 50 BMG), які призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 12,7х99 мм( кулеметів Brownіng M2, М2, ХМ312, МАС-58, снайперських гвинтівок Armalite AR-50, Barret M95, М500 та ін.), які придатні до стрільби, таким чином умисно, незаконно придбав бойові припаси без передбаченого законом дозволу, після чого переніс їх за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де почав незаконно зберігати. При цьому, гранату із запалом поклав у поліетиленовий пакет, який сховав у картонній коробці в літній кухні, а два крупнокаліберних патрони поклав в картонну коробку та зберігав в кімнаті житлового будинку за вказаною адресою.

25 травня 2023 року в період часу з 11.30 по 15.05 в ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_5 , а саме: АДРЕСА_1 , в картонній коробці, що знаходилася в літній кухні, був виявлений поліетиленовий поліетиленовий пакет із наступальною осколковою ручною гранатою типу RGD-5 та запалом ручної гранати типу ДМВ-1, виготовлених промисловим (заводським) способом, та спорядженим вибуховою речовиною, яка є бойовим припасом, а в картонній коробці, що знаходилася в кімнаті житлового будинку, виявлені два крупнокаліберні патрони, які є боєприпасами бойовими патронами калібру 12,7х99 мм (12.7х99 mm NATO, 50 BMG), які призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 12,7х99 мм( кулеметів Brownіng M2, М2, ХМ312, МАС-58, снайперських гвинтівок Armalite AR-50, Barret M95, М500 та ін.), які придатні до стрільби, та які ОСОБА_5 придбав, носив та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, за вказаних обставин ОСОБА_5 обвинувачується у придбання, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності захисника ОСОБА_4 у м.Дніпро 22 червня 2023 року, з додержанням наступних вимог.

Відповідно до зазначеної угоди прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання фактичних обставин кримінального правопорушення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 263 КК України.

Зі змісту угоди вбачається, що ОСОБА_5 зобов`язався під час судового розгляду беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення.

Також сторонами угоди визначено та узгоджено покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, у вигляді 3 років позбавлення волі. Сторонами погоджено застосування статті 75 КК України та звільнення обвинуваченого від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Із запропонованим видом та мірою покарання ОСОБА_5 згоден.

Наслідки укладення та затвердження зазначеної угоди, положення статей 394, 424, 473-474,476 КПК України та ст. 389-1 КК України оговорені сторонами.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснив, що права, надані йому законом у зв`язку з укладенням угоди про визнання винуватості, розуміє; з наслідками укладення та затвердження угоди обізнаний; характер обвинувачення та його суть зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до нього у разі затвердження угоди з ним узгоджений та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно угоди про визнання винуватості зобов`язання він в змозі реально; свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, а саме дій, які виразилися у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу визнав, та пояснив про скоєння ним кримінального правопорушення за обставин, встановлених судом.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статтей 468-469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просила затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Захисник ОСОБА_4 , вважаючи, що при укладенні цієї угоди дотримані вимоги та правила Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, просила затвердити вказану угоду та призначити обвинуваченому узгоджену між сторонами міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним, згідно зі ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови, форма і зміст угоди про визнання винуватості між прокурором Волноваської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідають вимогам КПК, КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в судовому засіданні факт вчинення ОСОБА_5 умисних дій, які виразились у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, які правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України, та доходить висновку, що ОСОБА_5 слід призначити міру покарання, узгоджену сторонами про визнання винуватості.

Питання з речовими доказами суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України та вважає необхідним речові докази: один патрон та гільзу калібру 12,7х99 мм NATO, 50 BMG, залишки об`єктів (корпусу гранати RGD-5 та запалом ручної гранати типу ДМВ-1)- знищити.

Відповідно до вимог ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави судові витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/105-23/1713 БЛ від 29.05.20023 у розмірі 478,00 грн; на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/105-23/1911 ВТХ від 12.06.20023 у розмірі 4 780,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 471-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 червня 2023 року, укладену між прокурором Волноваської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 22 червня 2023 року покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_5 , у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Речові докази: один патрон та гільзу калібру 12,7х99 мм NATO, 50 BMG, залишки об`єктів (корпусу гранати RGD-5 та запалом ручної гранати типу ДМВ-1)- знищити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати: на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/105-23/1713 БЛ від 29.05.20023 у розмірі 478,00 грн; на залучення експерта для проведення судової експертизи № СЕ-19/105-23/1911 ВТХ від 12.06.20023 у розмірі 4 780,00 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1