Справа №523/5265/23
Провадження №1-кс/523/1356/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2023р. Слідчий суддя Суворовського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 про скасування рішення прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про відмову в задоволенні скарги,-

ВСТАНОВИВ:

05.07.2023р. до провадження слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 про скасування рішення прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про відмову в задоволенні скарги, обґрунтована наступним.

СВ відділення поліції №2 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, внесеного 02.07.2019р. до ЄРДР за №0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України.

Згідно скарги, 03.04.2023р. ОСОБА_3 направила прокурору Суворовської окружної прокуратури м. Одеси скаргу щодо недотримання розумних строків проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню та надання вказівок процесуальному керівнику і слідчому (дізнавачу) про дотримання розумних строків проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню та проведення слідчих дій під час досудового розслідування.

Станом на день звернення до суду, заявниця отримала відповідь на скаргу від керівника Суворовської окружної прокуратури м. Одеси, однак вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Статтею 7 КПК України визначені загальні засади кримінального провадження, серед яких, зокрема, законодавцем визначені принцип верховенства права та принцип законності.

В силу вимог ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, згідно з яким людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Частинами 1, 6 ст.9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до ч.4 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

У випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу.

Як встановлено, ОСОБА_3 як потерпіла у кримінальному провадженні №0000059 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.383 КК України, будучи достеменно обізнаною про існування ухвали слідчого судді від 09.11.2021р. по справі 523/2948/20, провадження 1-кс/523/4398/21, ухвали слідчого судді від 09.05.2023р. по справі 523/7023/23, провадження 1-кс/523/1433/23, а також про встановлені обставини щодо кримінального провадження №0000059, свідомо приховала від слідчого судді такі обставини, щодо розгляду подібних за змістом вимог скарги, тому відповідно скаржник повторно звертається з вимогою щодо оскарження рішень та дій прокурора, які вже були предметом судового контролю, без зазначення нових суттєвих обставин.

Надавши оцінку вказаним обставинам, слідчий суддя дійшов висновку про зловживання ОСОБА_3 своїми процесуальними правами на звернення до слідчого судді зі скаргою на дії та бездіяльність прокурора/органів досудового розслідування, суть якого полягає 1) у поданні скарги для вирішення питання, яке вже вирішено слідчим суддею, за відсутності інших нових обставин, а також 2) у поданні завідомо неповних фактичних даних, які мають значення для розгляду справи.

З огляду на викладене та враховуючи, що подана ОСОБА_3 скарга має ознаки зловживання процесуальними правами, слідчий суддя дійшов висновку, що слід відмовити у відкритті провадження по скарзі.

Слідчий суддя вважає такий висновок цілком обґрунтованим, оскільки з огляду на предмет розгляду, слідчими суддями вже неодноразово постановлялись рішення, що набули статусу остаточних, в яких надано оцінку правовідносинам, які виникли у зв`язку із оскарженням дій та бездіяльності органів досудового розслідування/прокурора.

Кримінальний процесуальний кодекс України на відміну від інших процесуальних кодексів, не закріплює серед засад кримінального провадження неприпустимість зловживання процесуальними правами та не встановлює критеріїв, за наявності яких поведінка учасника кримінального провадження може бути визнана зловживанням. Разом з тим, виходячи із загальних засад, зловживання можна визначити як дію або бездіяльність при реалізації учасником провадження своїх процесуальних прав без мети досягнення правомірного результату і всупереч змісту та призначенню цих прав, спрямовані на перешкоджання виконання завдань кримінального провадження. Заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права.

На переконання слідчого судді, неодноразове подання ОСОБА_3 до слідчих суддів аналогічних за змістом скарг містить ознаки зловживання, спрямованого не на захист порушеного права, а на створення підстав для постановлення мабуть різних судових рішень в однакових правовідносинах, що очевидно перешкоджає нормальному руху кримінального провадження. Таке зловживання процесуальним правом, без сумніву, не відповідає і принципу верховенства права.

Так, принцип верховенства права у кримінальному провадженні, як і кримінальне процесуальне законодавство України, застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України). Виходячи з практики ЄСПЛ, одним з основоположних аспектів верховенства права є вимога щодо юридичної визначеності, згідно з якою у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто остаточності рішення суду у спірних правовідносинах. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі (рішення у справі Brumarescu v. Romania від 28.10.1999 р., заява № 28342/95).

І хоча положення КПК України не містять визначення поняття «зловживання процесуальним правом», Верховний Суд у своїх рішеннях сформував відповідну правову позицію. Зокрема, зазначив, що заборона зловживання процесуальними правами є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (ухвала ККС ВС від 30.05.2018 р. у справі № 676/7346/15-к). Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ККС ВС від 09.04.2019 р. у справі № 306/1602/16-к). При цьому, Верховний Суд неодноразово констатував зловживання учасниками кримінального провадження процесуальними правами, зокрема, на участь в апеляційному розгляді, на отримання судових рішень, на залучення перекладача (постанови ККС ВС від 24.09.2019 р. у справі № 755/10138/16-к та від 19.02.2019 р. у справі № 236/1798/16-к).

Враховуючи положення п.1 ч.1 ст.303 КПК України та завдання кримінального провадження, у разі наявності судового рішення про зобов`язання уповноважених осіб розглянути клопотання аналогічного змісту, наступні скарги цієї особи з приводу бездіяльності такого уповноваженого суб`єкта за аналогічними заявами та скаргами щодо тих самих вимог не можуть бути предметом повторного судового розгляду. Натомість, багаторазове подання до слідчого судді скарг особою, права якої вже захищені судом, свідчить про очевидне зловживання заявником своїми процесуальними правами.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.7,8,303,304 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_3 про скасування рішення прокурора Суворовської окружної прокуратури м. Одеси про відмову в задоволенні скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1