Ухвала

26 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 592/11610/21

провадження № 51 - 402 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 жовтня 2021 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 11 травня 2022 року щодо нього з клопотанням про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження,

встановив:

За вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з конфіскацією майна, крім житла.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 11 травня 2022 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями засуджений ОСОБА_4 в черговий раз поза межами строку на касаційне оскарження (12 квітня 2023 року) звернувся із касаційною скаргою, у якій просить поновити йому пропущений строк на касаційне оскарження вищевказаних судових рішень.

Перевіривши касаційну скаргу, Суд вважає, що вона не може бути предметом касаційного розгляду, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження, встановленого у ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), а підстави для його поновлення відсутні.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 426 КПК касаційну скаргу на судові рішення може бути подано протягом трьох місяців із дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк із дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб, зокрема потерпілих, перебувати у стані невизначеності. Це правило надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Частиною 1 ст. 117 КПК встановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Крім того, встановлений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. При цьому особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.

Так, суть доводів засудженого ОСОБА_4 у клопотанні зводиться до того, що через збройну агресію проти України, захисник ОСОБА_5 , який здійснював його захист, покинув м. Суми та з ним було втрачено зв`язок.

Вказує, що у зв`язку з відсутністю коштів лише 26 грудня 2022 року між ним та АО «Резолюшн» був укладений договір про надання правової допомоги. Зазначає, що копію повного тексту ухвали Сумського апеляційного суду він не отримував, а зміст повного тексту йому став відомим, лише після того як його новий захисник ознайомився з матеріалами справи, а тому він не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу в передбачений кримінальним процесуальним законом строк.

Проте, такі доводи засудженого, як підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, вже переглядалися судом касаційної інстанції, який ухвалою від 14 лютого 2023 року поновив засудженому строк на касаційне оскарження, надалі касаційну скаргу було залишено без руху, оскільки вона не відповідала вимогам ст. 427 КПК, та надано скаржнику п`ятнадцять днів для усунення недоліків скарги.

Зокрема серед недоліків було зазначено, що касаційна скарга засудженого не містить конкретних доводів щодо явної несправедливості призначеного йому покарання з огляду на положення ст. 414 КПК, які б можна було визнати беззаперечними підставами для зміни судових рішень на підставі, передбаченій п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК.

У межах наданого строку для усунення недоліків касаційної скарги та на виконання ухвали касаційного суду засуджений ОСОБА_4 направив заяву про усунення недоліків.

Так, як заява, яку засуджений подав до суду, за своїм змістом не є змінами чи доповненнями до попередньої касаційної скарги або новою касаційною скаргою, яку можна було б вручити учасникам судового провадження в порядку ст. 430 КПК, Верховний суд ухвалою від 13 березня 2023 року повернув його касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.

Таким чином, засуджений скористався правом на оскарження судових рішень щодо нього, адже звертався до касаційного суду з касаційною скаргою та був беззаперечно обізнаний про необхідність усунення недоліків його касаційної скарги, однак їх не усунув, внаслідок чого касаційну скаргу було повернуто.

Тому, врахувавши значний проміжок часу з моменту закінчення строку касаційного оскарження судових рішень засудженим ОСОБА_4 , колегія суддів дійшла висновку, що підстави для поновлення строку на касаційне оскарження вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 жовтня 2021 року та ухвали Сумського апеляційного суду від 11 травня 2022 року щодо нього відсутні.

Відповідно до положень кримінального процесуального кодексу України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_4 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 жовтня 2021 року та ухвали Сумського апеляційного суду від 11 травня 2022 року щодо нього.

Повернути касаційну скаргу особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_2 ОСОБА_3