Провадження № 1-кс/344/4583/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого П`ятого слідчого відділу (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000057 від 04.05.2023 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обгрунтування якого зазначив, що п`ятим слідчим відділом (з дислокацією у м. Івано-Франківську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000057 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого і ОСОБА_5 збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме 06.05.2023 приблизно о 09 год. 30 хв. зустрівся з останнім в м. Коломия Івано-Франківської області та запропонував йому механізм перетину кордону із супроводом жителя Закарпатської області ( ОСОБА_5 ) поза межами пункту пропуску на ділянці кордону, що знаходиться в Закарпатській області, після чого в період часу з 14 год. 00 хв. 06.05.2023 по 17 год. 00 хв. 11.05.2023, у зв`язку із забезпеченням конспіративних заходів щодо неможливості викриття його із ОСОБА_5 протиправної діяльності, керував діями ОСОБА_6 щодо його переміщення з м. Коломия Івано-Франківської області через різноманітні локації (готелі, кафе тощо) до с. ЯблунівкаВишківської територіальної громади Хустського району Закарпатської області, звідки ОСОБА_6 за сприяння ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та невстановлених на даний час досудовим розслідуванням військовослужбовців відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) в період часу з 18 год. 20 хв. по 21 год. 00 хв. 11.05.2023 пішком незаконно перетнув державний кордон України із Румунією в зоні відповідальності вказаного відділу прикордонної служби, за що надав на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 грошові кошти загальною сумою 12000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 438823,20 грн.

Він же, діючи умисно та повторно, за попередньою змовою групою осіб з

ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою особистого і ОСОБА_5 й ОСОБА_7 збагачення, використовуючи умови введеного в Україні воєнного стану, достовірно знаючи порядок перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про державний кордон України», Закону України «Про прикордонний контроль», Закону України «Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, організував незаконне переправлення через державний кордон України громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а саме 21.06.2023 приблизно о 10 год. 00 хв. зустрівся з останнім в м. Коломия Івано-Франківської області та запропонував йому механізм перетину кордону із супроводом жителів Закарпатської області ( ОСОБА_5 та ОСОБА_7 ) поза межами пункту пропуску на ділянці кордону, що знаходиться в Закарпатській області, після чого в період часу з 10 год. 00 хв. 21.06.2023 по 12 год. 00 хв. 23.06.2023, у зв`язку із забезпеченням конспіративних заходів щодо неможливості викриття його із ОСОБА_5 та ОСОБА_7 протиправної діяльності, керував діями ОСОБА_8 щодо його переміщення з м. Коломия Івано-Франківської області через різноманітні локації (готелі, кафе тощо) до с. ЯблунівкаВишківської територіальної громади Хустського району Закарпатської області, звідки ОСОБА_8 за сприяння ОСОБА_5 та невстановлених на даний час досудовим розслідуванням військовослужбовців відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ) в період часу з 17 год. 00 хв. по 19 год. 00 хв. 23.06.2023 пішком незаконно перетнув державний кордон України із Румунією в зоні відповідальності вказаного відділу прикордонної служби, за що надав на користь ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 грошові кошти загальною сумою 10000 Євро та 2000 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 474 989, 2 грн.,

Таким чином, в діях ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та інших невстановлених на даний час досудовим розслідуванням осіб наявні ознаки злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

25.06.2023 в ході досудового розслідування даного кримінального провадження ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході затримання ОСОБА_4 проведено його особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено два мобільних телефони, а саме: мобільний телефон марки Xiaomi IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із встановленою в нього сім-картою оператора Київстар НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Nokia IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , а також грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які були попередньо ідентифіковані.

Таким чином, з метою забезпечення збереження речових доказів, у зв`язку із наявними підставами вважати, що вищевказані речі та документи можуть містять відомості щодо обставин, які досліджуються в ході кримінального провадження, та можуть бути використані, як докази у суді, з врахуванням того, що не забезпечення схоронності вказаного майна може призвести до його зникнення, втрати, пошкодження або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, виникла необхідність у зверненні до суду з даним клопотанням.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, просив клопотання задоволити.

ОСОБА_4 подано заяву про розгляд клопотання у його відсутності, щодо накладення арешту на вилучене майно не заперечив.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

З клопотання вбачається, що 25.06.2023 в ході досудового розслідування даного кримінального провадження ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході затримання ОСОБА_4 проведено його особистий обшук, в ході якого виявлено та вилучено два мобільних телефони, а саме: мобільний телефон марки Xiaomi IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із встановленою в нього сім-картою оператора Київстар НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Nokia IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , а також грошові кошти в сумі 2000 доларів США, які були попередньо ідентифіковані.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Слідчим поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що майно, зазначене у клопотанні , відповідно до ст. 98 КПК України відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю,що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт із забороною відчуження, розпоряджання та користування на вилучені в ході особистого обшуку під час затримання ОСОБА_4 25.06.2023 року мобільні телефони марки Xiaomi IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 із встановленою в нього сім-картою оператора Київстар НОМЕР_3 , Nokia IMEI1: НОМЕР_4 , IMEI2: НОМЕР_5 , а також грошові кошти в сумі 2000 доларів США, з метою забезпечення збереження речових доказів.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1