Справа № 461/5664/23
Провадження № 1-кс/461/3883/23
УХВАЛА

про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

19.07.2023 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваної ОСОБА_6 , розглянувши відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваної:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Яворів Львівської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з вищою економічною освітою, працюючої ФОП в сфері роздрібної торгівлі напоями та продуктами харчування, розлученої, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має статус одинокої метері, раніше не судимої,

у кримінальному провадженні, внесеному 29.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000619, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

18.07.2023 старший слідчий ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , за погодженням прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із клопотанням, в якому просить продовжити щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування тобто до 29.08.2023, з визначенням застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805 200 грн.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , 29 травня 2023 року о 14 год. 23 хв., керуючи автомобілем марки «TOYOTA RAV4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись ним у населеному пункті м. Яворів по вул. Львівській, в напрямку до центру м. Яворова, поблизу будинку №15, Яворівського району, Львівської області, порушила чинні вимоги ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 з подальшими змінами та доповненнями, а саме: 2.3 (б, д), 2.9 (а), 12.1, які виразилися в тому, що вона, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, була не уважна та не стежила за дорожньою обстановкою, відповідно не реагувала на її зміну, під час вибору безпечної швидкості не врахувала стан транспортного засобу, дорожнього покриття, дорожньої обстановки, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, внаслідок чого втратила контроль над автомобілем, без завад технічного характеру, виїхала на правий відносно її руху тротуар, де здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримала тілесні ушкодження у виді: ВПТ, ВЧМТ, забій головного мозку, перелом передньої стінки лобної пазухи з переходом на основу, забійна рвана рана лобної ділянки, відкрита рана слизової оболонки щоки, відкрита рана щоки, закритий перелом кісток тазу, відкритий перелом кісток правої гомілки, що відносяться до тяжкого тілесного ушкодження.

29.05.2023 о 18:22 слідчим СВ Яворівського РВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 у порядку, передбаченому ст.208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Яворів Яворівського району Львівської області, жительку та зареєстровану в АДРЕСА_1 , громадянку України, українку, раніше не судиму.

30.05.2023. о 15 год. 07 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 31.05.2023 щодо підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 27.07.2023 включно.

06.07.2023 слідчим подано клопотання до Львівської обласної прокуратури про продовження строків досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до трьох місяців.

07.07.2023 першим заступником керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 , винесено постанову про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 29.08.2023.

Обґрунтована підозра ОСОБА_6 доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця пригоди від 29.05.2023 та додатками до нього, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, допитами свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , висновком судово-токсикологічної експертизи, повідомленням про підозру від 30.05.2023, вилученими речовими доказами, в тому числі, відеозаписом настання ДТП, та іншими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_6 , у цьому кримінальному провадженні закінчується 27.07.2023, а завершити досудове розслідування до вказаного строку неможливо, оскільки на даний час, ще триває проведення судової експертизи дослідження обставин та механізму розвитку ДТП, яке проводяться експертами Львівського НДКЦ МВС України, проводиться судово-медична експертиза потерпілої ОСОБА_8 , та необхідно повідомити про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_6 , в подальшому виконати вимоги ст.290 КПК України.

Проведення вказаних процесуальних дій має істотне значення для встановлення обставин у цьому кримінальному провадженні та надасть змогу володіти потрібною для розслідування інформацією про його вчинення.

Провести призначені експертизи у двомісячний строк не представилось можливим у зв`язку із великим об`ємом слідчих дій, завантаженістю експертних установ.

При вирішенні питання про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід врахувати, що підозрювана ОСОБА_6 :

1) підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, санкція статті якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років;

2) в результаті її дій, які виразилися в грубому порушенні Правил дорожнього руху України, настали наслідки у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій;

3) ОСОБА_6 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком судово-токсикологічної експертизи по крові підозрюваної ОСОБА_6 .

Беручи до уваги те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від трьох до восьми років, вагомість та обґрунтованість наявних доказів про вчинення нею кримінального правопорушення, характеристику особи підозрюваної, вік, стан здоров`я, соціальні зв`язки в місці її постійного проживання, а також те, що злочин вчинено у стані алкогольного сп`яніння, уснують підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

1) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування підозрюваної ОСОБА_6 від органу досудового розслідування та/або суду.

Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від трьох до восьми років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до втечі.

Окрім цього, встановлено що ОСОБА_6 , під час дії воєнного стану по всій території України має безперешкодне право виїзду за кордон.

Таким чином, вищенаведене свідчить те що у випадку обрання підозрюваній ОСОБА_6 , запобіжного заходу не пов`язаного із позбавленням волі остання може переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

2) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказаний ризик обумовлений тим, що на даний час органом досудового розслідування проводяться невідкладні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення всіх обставин вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження, а тому в разі не обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, остання зможе знищити або спотворити відомості, які мають значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім цього, в разі обрання підозрюваній ОСОБА_6 будь-якого іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою остання буде мати можливість знищити речі та предмети, які мають значення для кримінального провадження.

3) неможливість запобігання у межах кримінального провадження ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб.

Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) свідки, допитані під час досудового розслідування, ще не допитані судом та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно неї.

Більше того, підозрювана ОСОБА_6 є уродженкою та мешканкою м. Яворова, зокрема, міста, де була здійснена дорожньо-транспортна пригода, а тому має можливість володіти інформацією щодо свідків, які в більшості є також мешканцями м. Яворова, а тому не обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, надає останній реальну можливість впливати на свідків шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, чи узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб, які ще органом досудового розслідування допитаними не були.

Окрім цього, в даному кримінальному провадженні є необхідність призначення ряду судових експертиз, а тому є ризик, що не обрання підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою надасть останній реальну можливість незаконно впливати на експертів.

Встановлено, що підозрювана ОСОБА_6 згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є фізичною особою підприємцем. Види економічної діяльності: 47.71 роздрібна торгівля одягом у спеціалізованих магазинах (основний); 47.25 роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; 47.29 роздрібна торгівля іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах; 56.30 обслуговування напоями.

Щодо охорони загальносуспільних прав та інтересів необхідно зазначити, що вказане кримінальне правопорушення вчинено в місці, де постійно ходять діти, що підтверджується тим, що поблизу розташовані: Яворівська гімназія ім. Йосипа Маковея та Яворівський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів №2 Яворівської міської ради Львівської області, а також центр дитячої та юнацької творчості, та ще й в обідній час дня, коли діти найбільш інтенсивно здійснюють рух частиною вулиці, на якій було здійснено ДТП, зокрема, тротуаром та пішохідним переходом.

Отже, ураховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 вид і розмір покарання, що загрожує їй в разі визнання винуватою, а також особу ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального правопорушення, встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК України, відомості про майновий та соціальний стан підозрюваної, слідчий вважає, що застава в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків. Слідчий зазначив, що розмір застави 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (805 200 грн.) буде співмірним із встановленими під час розгляду клопотання обставинами.

Окрім цього, дана подія набула великого суспільного резонансу, а тому визначення слідчим суддею недостатнього розміру застави, суттєво підірве авторитет правоохоронних органів та судової влади та може негативно вплинути на формування настроїв населення щодо правоохоронної системи та судової влади в Україні в цілому.

На підставі викладеного, враховуючи те, що інший більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить можливості здійснення дієвого контролю за поведінкою підозрюваної та виконання нею процесуальних обов`язків, оскільки запобіжний захід у вигляді тримання під вартою буде більш ефективним щодо запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також запобігатиме вчиненню підозрюваною ОСОБА_6 позапроцесуальних дій та неналежної процесуальної поведінки, тому просить клопотання задоволити.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали внесене клопотання, надали пояснення, аналогічні до викладених у такому та просили клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваної ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, долучив до матеріалів справи письмові заперечення, в яких зазначив наступне. Прокурором в обґрунтуванні даного клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порушення п.5 ч.1 ст. 184 КПК України, відсутнє посилання на матеріали, що підтверджують наявність наведених ризиків, та в порушення п. 6 ч. 1ст. 184 КПК України, відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Захисник звернув увагу на те, що при прийнятті рішення про продовження підозрюваній ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням розміру застави поза межами інкримінованого їй злочину, органом досудового розслідування у відповідності до положень КПК України, не враховано характеризуючі дані підозрюваної, а саме те, що ОСОБА_6 : раніше не судима, має сталі соціальні зв`язки, має на утриманні малолітню дитину, яку виховує самостійно, інших годувальників сім`ї окрім непрацездатних батьків немає, має постійне місце роботи та проживання, жодних негативних характеристик відносно підозрюваної не встановлено, злочин, який інкримінується ОСОБА_6 не є насильницьким чи корупційним, а також не призвів до загибелі людей, на обліку в лікаря нарколога чи психіатра не перебуває. Окрім того, зазначив, що жодних доказів негативної поведінки ОСОБА_6 органом досудового розслідування не представлено. Захисник повідомив, що підозрювана співпрацює зі слідством, дає покази, готова співпрацювати з метою проведення ефективного досудового розслідування, жодним чином не має наміру перешкоджати йому. Окрім цього, підозрювана щиро розкаюється в скоєному, готова повністю відшкодовувати завдану нею шкоду потерпілій. Захисник зазначив, що він намагався віддати кошти в сумі 5000 доларів сім`ї потерпілій, однак останні отримувати кошти відмовляються. Також долучив до матеріалів справи квитанцію про надіслання коштів на лікування потерпілої в сумі 5000 грн. на рахунок, який був відкритий чоловіком останньої. Таким чином, враховуючи наведені обставини, які мінімалізують та спростовують існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та враховуючи особу підозрюваної ОСОБА_6 , її характеризуючі дані, вважає, що відсутні підстави для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та можливе застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний період часу, що в свою чергу забезпечить досягнення мети запобіжного заходу, а саме недопущення виникнення ризиків передбачених ст. 177 КПК України та виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків. У випадку продовження слідчим суддею запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою визначення застави, просить врахувати, що підозрювана ОСОБА_6 здійснює свою підприємницьку діяльність лише з квітня місяця 2023 року, на даний час її чистий дохід становить близько 10 000,00 грн. на місяць. На даний час в неї та її сім`ї існують значні боргові зобов`язання перед кредитними установами.Наявний у її власності автомобіль 2002 року випуску готова реалізувати, для надання допомоги потерпілій. За вказаних обставин, враховуючи матеріальне становище підозрюваної, сімейне та соціальне становище, просить визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Підозрювана ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримала думку свого захисника, повідомила, що вину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнає, щиро розкаюється у скоєному, просить врахувати, що має на утриманні малолітнього сина, який на даний час проживає з її батьком. Просить обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою. Повідомила, що застава в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних є для неї непомірною.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши клопотання та документи, якими воно обґрунтоване, а також подані стороною захисту на обґрунтування своїх заперечень, дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною другою статті 131 КПК України одними із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч.2 ст.177 КПК України).

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу, що передбачено частиною першою статті 183 КПК України.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до частини третьої статті 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: (1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; (2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Положеннями частин третьої та п`ятої статті 199 КПК України визначено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до вимог статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; (3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 29.05.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000619, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

30.05.2023. о 15 год. 07 хв. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 31.05.2023 щодо підозрюваної ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 27.07.2023 включно.

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Прокурором доведено, що закінчити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не є можливим, оскільки на даний час ще триває проведення судової експертизи дослідження обставин та механізму розвитку ДТП, яке проводяться експертами Львівського НДКЦ МВС України, проводиться судово-медична експертиза потерпілої ОСОБА_8 , в подальшому необхідно виконати вимоги ст.290 КПК України.

07.07.2023 першим заступником керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_10 , було винесено постанову про продовження строків досудового розслідування до трьох місяців, тобто до 29.08.2023.

Щодо обґрунтованості підозри.

Ухвалюючи судове рішення слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, наряду з положеннями КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення «Чеботарь проти Молдови»), у відповідності до якої слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, які могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин.

Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації його дій у відповідності до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України, підтверджується зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження доказами, а саме: протоколом огляду місця дорожно-транспортної пригоди від 29.05.2023, протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 29.05.2023, протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 09.06.2023, висновком судово-токсикологічної експертизи №1205/2023-т від 31.05.2023, висновком експерта №СЕ-19/114-23/10063-ІТ від 13.06.2023, висновком експерта №СЕ-19/114-23/10066-ІТ від 16.06.2023, повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 30.05.2023, та іншими доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

За таких умов, слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку прийшов до обґрунтованого висновку про наявність доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні злочину, оскільки об`єктивно зв`язують її з ним, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити даний злочин.

Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, а також більш вагомі докази причетності до кримінального правопорушення, належність та допустимість цих доказів, можуть бути більш ретельно досліджені в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.

Щодо обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведені в ухвалі слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 31.05.2023, та існування яких стало підставою для застосування до підозрюваної запобіжного заходу тримання під вартою на даний час не зменшилися та продовжують існувати.

Продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування чи суду обумовлюється серед іншого тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на термін від трьох до восьми років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваної до втечі. Окрім цього, встановлено що ОСОБА_6 , під час дії воєнного стану по всій території України має безперешкодне право виїзду за кордон.

Слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 в разі визнання винною у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків.

Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Продовження існування ризику того, що ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зумовлений тим, що на даний час органом досудового розслідування проводяться слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення всіх обставин вчинення порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілій тяжке тілесне ушкодження, а перебуваючи на волі, ОСОБА_6 може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням потерпілої, свідків, давати цим особам поради чи вказівки з врахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо її непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню. Також органом досудового розслідування ще не відшукано та не вилучено усіх речей та документів, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування та його результати, у тому числі унеможливить виконання завдань визначених ст. 2 КПК України.

На думку слідчого судді, наявні підстави вважати, що продовжує існувати ризик того, що підозрювана ОСОБА_6 може впливати на потерпілу, свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) свідки, допитані під час досудового розслідування, ще не допитані судом та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно неї. Більше того, підозрювана ОСОБА_6 є уродженкою та мешканкою м. Яворова, зокрема, міста, де була здійснена дорожньо-транспортна пригода, а тому має можливість володіти інформацією щодо свідків, які в більшості є також мешканцями м. Яворова, що надає останній реальну можливість впливати на свідків шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, чи узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Окрім цього, в даному кримінальному провадженні є ризик впливу підозрюваної на експертів.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що встановлені ухвалою слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 31.05.2023, ризики, передбачені п. 1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експертів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, не втратили свою актуальність, а обставини, на які посилається сторона захисту, не можуть свідчити про їх зменшення чи зникнення.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що обставини у кримінальному провадженні з часу застосування запобіжного заходу не змінилися, встановлені ризики на момент розгляду клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу не зникли та продовжують існувати. Стороною захисту не спростовано ризиків доведених прокурором.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, визначені ст.178 КПК України.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до восьми років; в результаті її дій, які виразилися в грубому порушенні Правил дорожнього руху України, настали наслідки у вигляді заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілій,; ОСОБА_6 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком судово-токсикологічної експертизи по крові підозрюваної ОСОБА_6 .

При продовженні запобіжного заходу слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваної ОСОБА_6 , а саме: станом на день вирішення клопотання їй виповнився 34 роки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою економічною освітою, працює ФОП в сфері роздрібної торгівлі напоями та продуктами харчування, розлучена, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час проживає з її батьком, має статус одинокої матері.

Оцінивши в сукупності всі обставини на підставі наявних матеріалів, враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, яке належать до тяжкого злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років, та доведених ризиків визначених пунктами 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, відомості щодо особи підозрюваної ОСОБА_6 слідчий суддя вважає, що об`єктивно необхідним є продовження застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з метою забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий суддя вважає, що на даний час застосування більш м`яких запобіжних заходів не здатне забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваної ОСОБА_6 та запобігти наявним ризикам. Наявність тих обставин, що підозрювана ОСОБА_6 молодого віку, раніше не судима, має постійне місця проживання, працює ФОП в сфері роздрібної торгівлі напоями та продуктами харчування, розлучена, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має статус одинокої матері, не мають такого ступеню довіри, що можуть бути враховані як такі, що мають запобіжний вплив на процесуальну поведінку підозрюваної та не є, в даному випадку, безумовними підставами для застосування їй більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваної, та для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, підозрюваній слід продовжити строк тримання під вартою, що є достатнім та необхідним для забезпечення виконання нею процесуальних обов`язків.

Шодо визначення розміру застави.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286-1 КК України, що згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

При визначенні розміру застави слідчим суддею враховано, що підозрювана раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою економічною освітою, працює ФОП в сфері роздрібної торгівлі напоями та продуктами харчування, однак її чистий дохід становить близько 10000 грн. на місяць, розлучена, має на утриманні малолітнього сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має статус одинокої матері, до затримання проживала з батьками і своїм сином.

Відтак, попередньо, підозрюваній було визначено альтернативний розмір застави згідно ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 31.05.2023 у сумі 805 200 грн.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас, за наявності виключних випадків, при встановленні, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

За приписами ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі. Оскільки питання, яке розглядається, є основним правом на свободу, гарантованим статтею 5, органи влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так під час вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Крім того, розмір застави, має бути належним чином обґрунтовано у рішенні про визначення застави і повинна враховувати майновий стан обвинуваченого. Нездатність національних судів оцінити здатність заявника сплатити необхідну суму може викликати виявлення Судом порушення. Проте обвинувачений, якого судові органи готові звільнити під заставу, повинні вірно подати достатню інформацію, яку можливо перевірити, якщо це буде необхідно, щодо суми застави, яку необхідно встановити.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру, цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28 вересня 2010 року. У цій справі, посилаючись на пункт 3 статті 5 Конвенції, заявник стверджував, що сума застави у його справі була необґрунтовано високою та не враховувала конкретні обставини й умови його особистого життя. Суд підтвердив, що відповідно до вказаної статті Конвенції внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Більше того, якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

На переконання слідчого судді, розмір визначеної підозрюваній ОСОБА_6 застави згідно ухвали слідчого судді Яворівського районного суду Львівської області від 31.05.2023, а саме 805 200 грн. є занадто непомірною для останньої, та підлягає зменшенню з огляду на час, який минув з моменту прийняття рішення про застосування запобіжного заходу, остання не має змоги оплатити визначений розмір застави, має постійне місце проживання, органом досудового розслідування визначений розмір застави в розмірі 805 200 грн. жодними доказами, що стосуються наявності таких коштів в підозрюваної ОСОБА_6 чи її родичів не обґрунтований, також не доведено наявності виключних обставин, які б зумовлювали необхідність призначення застави у розмірі, який перевищує 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а тому за даних умов розмір визначеної ОСОБА_6 застави повинен бути зменшений.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваної альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, який може бути нею або заставодавцем внесений у будь-який момент, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на неї відповідні обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками, експертами; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання старшого слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 задовольнити частково.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк, що не перевищує 60 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.08.2023.

Визначити підозрюваній ОСОБА_6 заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 214720,00 гривень (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять), яка буде достатньою для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_6 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі ДУ «Львівський слідчий ізолятор» або уповноваженій особі установи, де остання буде утримуватись під вартою.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, підозрювана ОСОБА_6 підлягає негайному звільненню з-під варти.

Про внесення застави та звільнення підозрюваної з-під варти негайно повідомити слідчого, прокурора та суд.

Покласти на підозрювану ОСОБА_6 , у разі внесення застави наступні обов`язки, строком на 2 місяці, а саме до 19.09.2023:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування з потерпілою, свідками, експертами;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, обвинувачена, будучи належним чином повідомленою, не з`явилася за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора другого відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Копію ухвали вручити прокурору, підозрюваній та направити начальнику державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 20.07.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1