1Справа № 335/6891/23 1-кс/335/2237/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженні за № 0000716 від 05.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 305 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000716 від 05.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 305 КК України, про арешт майна на рахунок банківської карти АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК»)з № НОМЕР_1 та на грошові кошти, які на ньому знаходяться із забороною особам, які мають доступ до рахунку проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з рахунку банківської карти АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК»)з № НОМЕР_1 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000716 від 05.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 305 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, в особливо великих розмірах, психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, віднесено до категорії психотропних речовин, обіг яких обмежено, у невстановлених досудовим слідством особи, спосіб, час і місці, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, з метою подальшого збуту.

Після чого, 27.06.2023 року, у вечірній час, ОСОБА_4 , отримавши електронним платежем грошову винагороду в сумі 21000 гривень від ОСОБА_5 , о 17 годині 45 знаходячись біля магазину «Лавка ЮА» поруч з кафе «Белуга» по вул. Олександрівській в м. Запоріжжя, шляхом передачі із рук в руки, збув останньому 2 (два) полімерні зіп-пакети з психотропною речовиною, обіг якої обмежено метамфетамін.

Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/108-23/10011-НЗПРАП від 05.07.2023 року, надана волога кристалічна речовина світло-жовтого кольору в середині двох полімерних зіп-пакетів, (вилучених 27.06.2023 року у ОСОБА_5 ), містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якої складає 22,3425 г (в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту та збут психотропної речовини в особливо великих розмірах.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що в червні 2023 року в місті Запоріжжя, громадянин України ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел на вчинення контрабандного переміщення з Республіки Польща на митну територію України особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), шляхом їх пересилання міжнародним рейсовим автобусним сполученням «СВЕБОДЗІН Харків», домовився, з невстановленою досудовим слідством особою, про можливість пересилання на своє ім`я, особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін).

Так, 27.07.2023 року о 12 годині на станції в місті Вроцлав (Республіка Польща), невстановлена досудовим слідством особа, передала водію міжнародного рейсового автобусу посилку на ім`я « ОСОБА_6 » із прихованою особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), який по приїзду до м. Київ має передати в подальшому зазначену посилку водієві автобусу, що рухається міжнародним автобусним сполученням «Кошалин Запоріжжя».

У подальшому, за невстановлених обставин, ОСОБА_4 замовив у невстановленої досудовим слідством особи, що проживає на території Республіки Польща, особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилен-діоксиметамфетамін) у вигляді 156 таблеток та порошку бузкового кольору у полімерному пакеті, з доставкою в Україну до м. Запоріжжя.

29.07.2023 року, о 02 годині 46 хвилин, з території Республіка Польща на митну територію України прибув міжнародний рейсовий автобус марки «VAN HOOL» р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_7 , сполученням «СВЕБОДЗІН Харків», в якому співробітниками Устилуг-Зосін міської митниці ДФС України під час митного контролю, шляхом поглибленого огляду, в посилці на ім`я « ОСОБА_6 », було виявлено та вилучено 156 пластких квадратних таблеток з тисненим написом «INSTA GRAM» та полімерний пакет з порошком бузкового кольору (6 пластких квадратних таблеток з тисненим написом «INSTA GRAM» та частину порошку бузкового кольору у зіп-пакеті було упаковано в окремий спец-пакет, а 150 пласких квадратних таблеток з тисненим написом «INSTA GRAM» та порошок бузкового кольору в полімерному пакеті в окремий спец-пакет).

В подальшому зазначений рейсовий автобус з посилкою на ім`я « ОСОБА_8 » направився до м. Київ, де о 15 годині 40 хвилин 29.07.2023 року, згідно з графіком розкладу міжнародних рейсів, була здійснена пересадка на міжнародний рейсовий автобус сполученням «Кошалін Запоріжжя».

30.07.2023 року о 05 годині 18 хвилин, ОСОБА_4 отримавши посилку в м. Запоріжжя від водія міжнародного рейсового автобусу сполученням «Кошалін Запоріжжя» був затриманий співробітниками СБУ.

Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/108-23/11974-НЗПРАП від 31.07.2023 року:

- 6 пласких квадратних таблеток з тисненим написом «INSTA GRAM та роздільною рискою містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), маса якого складає 0,6251г (в перерахунку на основу);

- порошок бузкового кольору в зіп-пакеті містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін), маса якого складає 0,0696г (в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України контрабанди особливо небезпечної психотропної речовини, тобто їх переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, психотропної речовини, обіг якої обмежено метамфетамін у великих розмірах, відповідно до «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, віднесено до категорії психотропних речовин, обіг яких обмежено, діючи повторно, у невстановлених досудовим слідством особи, спосіб, час і місці, придбав психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, з метою подальшого збуту та яку став зберігати за місцем мешкання, а саме за адресою АДРЕСА_1 .

30.07.2023 року, в період часу з 06:40 в 08:46, в ході санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме в квартирі АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено 6 полімерних зіп-пакетів з психотропною речовиною, обіг якої обмежено метамфетамін у великих розмірах, що ОСОБА_4 зберігав з метою подальшого збуту.

Відповідно до висновку експерта Запорізького НДЕКЦ МВС України СЕ-19/108-23/11973-НЗПРАП від 31.07.2023 року, надана кристалічна речовина білого кольору (вилучена 30.07.2023 у ОСОБА_4 в ході санкціонованого обшуку за адресою АДРЕСА_1 ), містить у своєму складі психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін, маса якого склала 0,2651г (в перерахунку на основу).

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах.

Окрім того в ході досудового розслідування було встановлено, що грошові кошти за збут наркотичних засобів та психотропних речовин, ОСОБА_4 , отримував безконтактним шляхом, а саме шляхом зарахування на рахунки банківських карт:

№ НОМЕР_3 АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК»), , МФО 322001, адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19;

№ НОМЕР_4 АТ «Ідея Банк», , МФО 336310, адреса: м. Львів, вул. Валова, 11;

№ НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_9 , відкритий АТ «Приватбанк», , МФО 305299, адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 30;

№ НОМЕР_6 відкритий в АТ «Акцент-банк» (скорочена назва «А-Банк»), , адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11;

№ НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_9 , відкритий в АТ «Приватбанк», , МФО 305299, адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 30;

№ НОМЕР_8 , відкритий в АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК»), , МФО 322001, адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19;

№ НОМЕР_9 відкритий в АТ «Акцент-банк» (скорочена назва «А-Банк»), , адреса: м. Дніпро, вул. Батумська, буд. 11;

№ НОМЕР_1 відкритий в АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК»), , МФО 322001, адреса: м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19

На даному етапі досудового слідства встановлено, що на рахунку банківської карти АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК»)з № НОМЕР_1 знаходяться грошові кошти, які були отриманні ОСОБА_4 злочинним шляхом, а саме внаслідок незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Стаття 307 частина 2 та 3 КК України, передбачає в частині покарання конфіскацію майна винної особи.

Слідчий вказує, що накладення арешту на рахунок банківської карти АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК»)з № НОМЕР_1 та кошти, які на ньому знаходяться позбавить можливості ОСОБА_4 , чи іншої особи маючої доступ до вказаної картки безконтактним шляхом зняти, перерахувати, вивести з неї кошти, що дасть можливість виконати завдання кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.

Враховуючи, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку банківської карти АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК») з № НОМЕР_1 , можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто мають всі ознаки речового доказу, а їх розмір є обов`язковою обставиною доказування у кримінальному провадженні, відповідно до матеріалів якого є всі підстави вважати, що дане майно, здобуте в результаті вчинення збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів ОСОБА_4 , а тому накладення арешту на вказаний рахунок банківської картки є необхідним для проведення подальшого досудового розслідування, встановлення всіх обставин, що підлягають доказуванню і збереження речових доказів, з метою повного, всебічного встановлення істини по справі.

У судове засідання слідчий не прибув, натомість подав до суду заяву, яким просив проводити розгляд клопотання у його відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у відсутності володільця майна, зважаючи на існуючу необхідність забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання та додані копії документів, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, враховує: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції № 1 Запорізького РУП Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у об`єднаному кримінальному провадженні № 0000716 від 05.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 305 КК України.

Органом досудового розслідування, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке кваліфікується як незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропної речовини у великих розмірах.

У ході досудового розслідування встановлено, що на рахунку банківської карти АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК»)з № НОМЕР_1 знаходяться грошові кошти, які були отриманні ОСОБА_4 злочинним шляхом, а саме внаслідок незаконного збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Стаття 307 частина 2 та 3 КК України, передбачає в частині покарання конфіскацію майна винної особи.

Згідно клопотання, слідчий вказує, що накладення арешту на рахунок банківської карти АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК»)з № НОМЕР_1 та кошти, які на ньому знаходяться позбавить можливості ОСОБА_4 , чи іншої особи маючої доступ до вказаної картки безконтактним шляхом зняти, перерахувати, вивести з неї кошти, що дасть можливість виконати завдання кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду, тому вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом ст. 173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що грошові кошти, які знаходяться на рахунку банківської карти АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК») з № НОМЕР_1 , можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто мають всі ознаки речового доказу, а їх розмір є обов`язковою обставиною доказування у кримінальному провадженні, відповідно до матеріалів якого є всі підстави вважати, що дане майно, здобуте в результаті вчинення збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів ОСОБА_4 , а тому накладення арешту на вказаний рахунок банківської картки є необхідним для проведення подальшого досудового розслідування, встановлення всіх обставин, що підлягають доказуванню і збереження речових доказів, з метою повного, всебічного встановлення істини по справі. Слідчий суддя зазначає, що у разі ненакладення арешту на майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, тому слід забезпечити його наявність, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, і тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення засобів кримінального правопорушення.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до … наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Враховуючи те, грошові кошти, які знаходяться на рахунку банківської карти АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК») з № НОМЕР_1 , можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження слідчий суддя приходить до висновку, що з метою збереження речових доказів на даному етапі кримінального провадження існує потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна шляхом накладення заборони на володіння, користування та розпорядження ним.

Таким чином, на переконання слідчого судді, дослідженні матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту на кошти у безготівковій формі, а також вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна для забезпечення збереження речових доказів та з метою запобігання можливості його приховування, знищення або перетворення. Слідчим доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (з метою збереження речових доказів) арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Забороняється накладати арешт на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання» і статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки» (абз. 4 ч. 3 ст. 170 КПК України).

Згідно з вимогами ч.ч. 10, 11 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Надані до суду матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної чи юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить висновку, що слідчим в клопотанні доведено, що з метою забезпечення збереження речових доказів у органу досудового розслідування виникла обґрунтована потреба у накладенні арешту, у зв`язку з чим клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 1 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_3 по кримінальному провадженні за № 0000716 від 05.05.2023 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 305 КК України, про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на рахунок банківської карти АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК»)з № НОМЕР_1 та на грошові кошти, які на ньому знаходяться.

Заборонити особам, які мають доступ до рахунку проводити видаткові операції по перерахуванню і зняттю грошових коштів з рахунку банківської карти АТ «Універсал Банк» («МОНОБАНК»)з № НОМЕР_1 .

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст. 174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити слідчому та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1