ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2055/23 Справа № 213/3360/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000295, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Тихий Став Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, не працює, пенсіонер, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

прокурора ОСОБА_8

В С Т А Н О В И Л А:

За ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.08. 2023 року задоволено клопотання слідчого та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 11 жовтня 2023 року.

Слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а також про наявність ризиків переховування від органів досудового розслідування або суду та незаконного впливу на свідків.

Слідчий суддя також зазначив, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти ризикам переховування, оскільки він матиме змогу ухилитись від слідства та суду, що посилюється введенням в країні військового стану. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за підозрюваного.

В апеляції:

- захисник ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

В обґрунтування вказує, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не зазначив, з якого саме строку слід відраховувати 60 днів утримання ОСОБА_6 під вартою.

Також зазначає, що слідчий суддя не з`ясовував, чому затриманий ОСОБА_6 під час розгляду клопотання знаходився в кайданках та не встановив обставин отримання останнім тілесних ушкоджень.

Захисник вказує, що визначені ризики є бездоказовими припущеннями, які спростовуються відсутністю доказів.

Заслухавши підозрюваного та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали та обговоривши доводи скарг, колегія суддів дійшла наступного висновку.

За приписами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, з матеріалів справи слідує, що 13 серпня 2023 року до ЄРДР за № 0000295 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

13 серпня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто у умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, що підтверджується, зокрема: протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 13 серпня 2023 року; протоколом огляду місця події від 13 серпня 2023 року, протоколом проведення слідчого експерименту від 13 серпня 2023 року, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також те, що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років, незворотність наслідків інкримінованого злочину, у зв`язку з чим, розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на свідків, оскільки ведеться досудове розслідування, збір доказів, допит свідків.

Як додаткову обставину в підтвердження ризику переховування, апеляційний суд враховує введення в Україні воєнного стану через агресію російської федерації проти України, яка суттєво погіршує криміногенну обстановку, зокрема ускладнює належний виклик таких осіб, а також контроль за виконанням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

Таким чином, застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Посилання захисника в апеляції на те, що суд першої інстанції під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу затриманому ОСОБА_6 не з`ясував чому він знаходився в кайданках та з тілесними ушкодженнями, не є такими обставинами які вплинули на законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, оскільки як в суді першої інстанції так і в апеляційній інстанції ні обвинувачений, ні його захисник ніяких заяв і клопотань з цього приводу не надавали та будь яких інших зовнішніх підстав для реагування в порядку положень ч.6 ст. 206 КПК України не виявлено.

За наведеного також слід роз`яснити, що в будь-якому разі, обвинувачений не позбавлений права самостійного звернення до відповідних органів з заявою щодо вчинення відносно нього неправомірних дій при його затриманні.

Зауваження захисника з приводу того, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі не зазначив, з якого саме строку слід відраховувати 60 днів утримання ОСОБА_6 під вартою, також не є прийнятними, оскільки у відповідності до положень ч. 4 ст. 196 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Таким чином, враховуючи загалом вище наведене, застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 в повній мірі відповідає вимогам ст. ст. 177, 178, 183, 194, 199 КПК України, підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді і обрання більш м`якого запобіжного заходу, не встановлено, а тому, апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 серпня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000295, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4