Провадження № 1-кп/643/361/23
Справа № 643/4132/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.06.2023 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Московського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за № 0001326 від 21.04.2023, який надійшов від Салтівської окружної прокуратури м. Харкова за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Щербинці Новоселицького району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого , розлученого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою з`ясування причини поширення неправдивої інформації щодо себе, 20.04.2023 в проміжок часу приблизно з 19-00 до 19-30 год., точний час в ході досудовим розслідуванням та суду встановити не виявилось можливим, прийшов до квартири АДРЕСА_2 , за місцем мешкання свого знайомого ОСОБА_5 , останній образливо висловлювався на адресу ОСОБА_4 .

Перебуваючи в коридорі квартири АДРЕСА_2 між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виникла сварка, під час якої у останнього виник злочинний умисел спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, діючи на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_4 стоячи з останнім обличчям один до одного, діючи з необережності у формі злочинної недбалості, не передбачаючи можливості падіння ОСОБА_5 від умисно спричиненого удару та отримання останнім при падінні тілесних ушкоджень, хоча повинен був та міг передбачити настання зазначених наслідків, діючи умисно та цілеспрямовано , зі значною силою умисно наніс один удар долонею правої руки в ліву частину верхньої губи ОСОБА_5 .

Від зазначеного удару потерпілий ОСОБА_5 не утримався на ногах та правою частиною спини упав на дерев`яний корпус телевізора, отримавши від ударів падіння закриту тупу травму грудної клітини у вигляді перелому 7-го ребра справа по задньому відрізку, що ускладнилася правобічним гемопневмотораксом (скупчення вільного повітря та крововиливом у плевральну порожнину). За ступенем тяжкості закрита тупа травма грудної клітини у вигляді перелому 7-го ребра справа, що ускладнилася правобічним гемопневматораксом належить до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпеки для життя.

В цей же день з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий ОСОБА_5 бригадою екстреної медичної допомоги був доставлений до медичної установи КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова», де йому була надана медична допомога.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, визнав повністю та підтвердив обставини час, місце, механізм вчинення ним кримінального правопорушення, як зазначено вище у вироку суду. Обвинувачений у суді зазначив про те, що він 20.04.2023 йшов додому біля 18-19 год. 00 хв., в стані алкогольного сп`яніння. В цей час до нього підійшла племінниця, яка повідомила, що ОСОБА_5 її вдарив та ображав, висловлюючись словами нецензурної лайки. Вдвох вони пішли до ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , племінниця постукала в двері. ОСОБА_5 відчинив двері. Останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_4 зайшов до квартири та попрохав потерпілого вибачитись, однак останній відмовився вибачатись та штовхнув його рукою в груди. Після цього він вдарив потерпілого лодонею правої руки в область губ та носа. В результаті удару потерпілий впав і вдарився об телевізор спиною, після чого встав та відійшов, ставши між ліжком та шифоньєром. Обвинувачений знов попрохав вибачитись перед його племінницею, однак після відмови потерпілого вибачатись, він вдарив його по голові, в результаті чого ОСОБА_5 впав та почав кричати. Обвинувачений кинув в потерпілого банку з водою разом з племінницею пішли з квартири.

Обвинувачений зазначив, що він не хотів, щоб так сталось і він не припускав, що потерпілий міг впасти. Щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_5 звернувся до суду із письмовою заявою, в якій прохав розгляд кримінального провадження провести за його відсутністю. Також, в заяві від 27.04.2023, поданої до органу досудового розслідування, потерпілий зазначив, що конфлікт стосується їх двох з обвинуваченим, а тому матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, від подання цивільного позову відмовляється.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України розгляд провадження проводився стосовно обвинуваченого в межах висунутого йому обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним кримінального правопорушення, та кваліфікує дії обвинуваченого за ст. 128 КК України, тобто необережне тяжке тілесне ушкодження.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є нетяжким злочином. Обвинувачений офіційно не працевлаштований, розлучений, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра не перебуває, у лікаря нарколога перебуває на обліку з лютого 2012 року з діагнозом «Синдром залежності від алкоголю», має місце реєстрації та місце мешкання.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставиною, що обтяжує покарання останнього, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 128 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 "Про практику призначення судами кримінального покарання", згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю кримінального правопорушення, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними нових кримінальних правопорушень, суд, враховуючи позицію сторони обвинувачення, потерпілого, ОСОБА_4 , а також тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, дані про особу винного, вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, суд на підставі ст. 75 КК України вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. В силу положень ч. 1 ст. 76 КК України, суд звільняючи ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, покладає на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 01.05.2023 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк два місяці.

Стосовно обвинуваченого клопотань про обрання, продовдення запобіжного заходу до суду не надходило.

Цивільний позов по справі відсутній.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України арешт, накладений на майно, яке вилучене в ході досудового розслідування, відповідно до ухвали слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25.04.2023, підлягає скасуванню.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів по справі

відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно п.п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 25.04.2023, після набрання вироком законної сили скасувати.

Речові докази по справі:

- сорочку з нашаруванням речовини бурого кольору (виявлено в кімнаті №2), яка передана на зберігання до камери схову ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області

повернути власнику;

- 1 змив РБК вилучений на марлевий тампон (виявлено в кімнаті №2); 1 змив РБК вилучений на марлевий тампон (виявлено на кухні); 1 ВЛС з СПВ з пляшки горілки (виявлений та вилучений на кухні), які передані на зберігання до камери схову ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області знищити;

- CD-R диск, який долучено до матеріалів кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1