Справа № 932/6989/23
Провадження № 1-кс/932/3376/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 вересня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Апостолове Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, утриманців не маючого, працюючого зварником в ТОВ «Онстейт», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в межах кримінального провадження №0003009 від 31.07.2023 за ч.1 ст.286-1 КК України,, -

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що 30.07.2023 ОСОБА_4 ,. керуючи автомобілем «ВАЗ 1118», рухаючись по Полтавському шосе з боку м. Дніпра в напрямку с. Горянівське, наїхав на пішохода ОСОБА_6 , яка переходила дорогу у невстановленому місці справа на ліво за напрямком руху автомобіля. В наслідок ДТП ОСОБА_6 завдано тілесних ушкоджень середньої тяжкості. При цьому ОСОБА_4 перебував у стані наркотичного сп`яніння.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_4 повідомлено про підозру та щодо нього існують ризики: переховування від органів досудового розслідування та/або суду; незаконного впливу на свідків та потерпілих.

Слідчий вважає, що запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заставу просить не визначати.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, навів пояснення, аналогічні фабулі клопотання.

В судовому засіданні ОСОБА_4 вказав, що розуміє суть підозри та можливі наслідки розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначив що не потребує захисника.

При цьому ОСОБА_4 підозру не заперечував, вказав, що приймав метадон да п`ять днів до ДТП.

Щодо запобіжного заходу підозрюваний зазначив, що він проживає з жінкою у фактичних шлюбних відносинах 17 років, жінка є інвалідом та не працює. Він працює зварювальником, його дохід становить 6 700 грн. на місяць. Для можливості працювати та заходити в магазин/аптеку йому достатньо часу із 07:00 год до 19:00 год. Він не переховується та не має наміру це робити, допомагає потерпілій. В нього скрутне матеріальне становище, тому сплатити заставу він може хіба що в мінімальному розмірі.

Заслухавши доводи прокурора на підтримання заявленого клопотання, заперечення підозрюваного, захисника, дослідивши надані сторонами докази, слідчим суддею встановлено наступне.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, до реєстру, 31.07.2023, за №0003009, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України.

15.09.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 286-1 КК України.

Згідно повідомленої підозри, ОСОБА_4 підозрюється у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

До клопотання стороною обвинувачення долучено наступні докази: протокол огляду місця ДТП від 30.07.2023, складений за участі підозрюваного; протокол допиту свідка ОСОБА_4 від 01.08.2023; протокол допиту свідка ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_6 за якими потерпіла переходила дорогу у неналежному місці та, незважаючи на те, що бачила наближення автомобіля, проте продовжила рух у напрямку зіткнення, при чому свідок ОСОБА_7 вказав, що підозрюваний розпочав гальмування, а коли потерпіла зупинилася продовжив рух, після чого потерпіла «різко вистрибнула на полосу руху по якій рухався» підозрюваний; першу сторінку та підсумки висновку експерта №2426е від 08.08.2023 у яких вказано про завдання потерпілій тілесних ушкоджень середньої тяжкості; протоколи проведення слідчого експерименту із свідками ОСОБА_7 та ОСОБА_4 ; першої та останньої сторінки висновку експерта від 10.08.2023 згідно яким робоча гальмівна система та рульове керування автомобіля «ВАЗ 1118» знаходилися в працездатному стані; першу та останню сторінку висновку експертизи від 11.08.2023 за якою дії водія ОСОБА_4 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням ДТП (в судовому засіданні прокурором надано вказаний висновок для огляду); постанова прокурора про тимчасовий доступ до ємностей зі зразком крові та сечі ОСОБА_4 , протокол такого доступу та висновок експерта від 28.08.2023 згідно якого в доставленому зразку сечі ОСОБА_4 виявлено метадон.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, що були додані до клопотання, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286-1 КК України є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування, на цьому етапі досудового розслідування, є вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

Вказаного висновку не змінює факт недопустимості наданих стороною обвинувачення протоколу допиту та протоколу слідчого експерименту щодо ОСОБА_4 як свідка (п.1 ч.3 ст.87 КПК України).

Щодо виду запобіжного заходу та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя, зазначає таке.

Стороною обвинувачення не вказано про існування жодної із підстав, передбачених ч.4 ст.183 КПК України, яка б давала право не визначати розмір застави при обранні запобіжного заходу у вигляді застави.

Окрім того, приписи пункту 4 ч.2 ст.184 КПК України забороняють застосовувати до раніше не судимого ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому слідчим та прокурором не наведено у клопотанні обставин, що передбачені п.3 ч.2 ст.183 КПК України.

Відтак слідчим та прокурором грубо порушено приписи процесуального закону, зокрема пряму вказівку останнього речення ч.2 ст.177 КПК України та ініційовано застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

Окрім того, єдиним обґрунтуванням існування ризиків у клопотанні вказано тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному та обізнаність підозрюваного із анкетними даними свідків.

Мотиви того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам у клопотанні взагалі відсутні.

Більше того звертаю увагу, що ДТП мало місце 30.07.2023. Перевірку сечі підозрюваного стороною обвинувачення ініційовано лише 19.08.2023. При цьому жодних перешкод зробити це разом із іншими процесуальними діями, які були проведені до 11.08.2023, не існувало.

Хоча висновок судово-токсикологічної експертизи слідчим отримано слідчим 28.08.2023, про підозру ОСОБА_4 повідомлено лише 15.09.2023, а клопотання, яке мотивовано ризиком переховування, подано до суду лише 18.09.2023.

Усе викладене в сукупності свідчить про халатне ставлення слідчого та прокурора до виконання своїх повноважень та ігнорування приписів процесуального закону.

В черговий раз звертаю увагу, що описані в даній ухвалі недоліки є значущими і аналогічні недоліки вже бути предметом критики з боку слідчих суддів (зокрема ухвала від 23.02.2023 у справі №932/6938/22, яка не оскаржувалася прокурором чи остання ухвала від 05.08.2023 по справі №932/7170/23, яка залишена без змін судом апеляційної інстанції, ухвала від 07.09.2023 по справі №932/7203/23, відомостей про апеляційне оскарження немає).

Разом із тим, враховуючи, що підозрюваному загрожує покарання у вигляді позбавлення волі до трьох років без можливості застосування ст.75 КК України, враховуючи не доведення підозрюваним наявності у нього міцних соціальних зв`язків, вбачається існування ризику переховування.

Проте, зважаючи на те, що підозрюваний від 30.07.2023, а також після повідомлення про підозру 15.09.2023 не вживав заходів щодо переховування, а також зважаючи на наявність у підозрюваного житла та роботи, такий ризик не є високим.

Мотиви існування ризику впливу на свідків є неспроможними.

Враховуючи, викладене та небезпеку, ризик який створює підозрюваний, який керував автомобілем під дією метадону (п.12 ч.1 ст.178 КПК України), факт офіційного працевлаштування підозрюваного, його майновий стан, вважаю за можливим та достатнім обмежитися домашнім арештом в нічний час, щоб забезпечити підозрюваному право на працю.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонити йому в період з 19:00 год. до 07:00 год. наступного дня покидати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, прокурора та слідчого;

- не відлучатися із Дніпропетровської області без згоди прокурора чи слідчого;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Строк дії ухвали до 15.11.2023.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 22.09.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1