Єдиний унікальний № 501/1821/23
Провадження № 1-кс/501/437/23
УХВАЛА

14 червня 2023 року м. Чорноморськ

Слідчий суддя Іллічівського міського суду Одеської області ОСОБА_1

Секретар судового засідання - ОСОБА_2

Кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000621 від 10.07.2022.

Особа, яка подала скаргу - ОСОБА_3 .

Особа, чия бездіяльність оскаржується - слідчий СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП ОСОБА_4

Суть питання, що вирішується.

Скарга на постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання про звернення до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення огляду транспортного засобу.

Встановлені судом обставини.

27.04.2023 ОСОБА_3 в інтересах потерпілої ОСОБА_5 звернувся до слідчого з клопотанням про проведення огляду транспортного засобу (а.с. 1, провадження 1-кс/501/437/23).

30.04.2023 слідчий слідчого відділення відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 виніс постанову про відмову в задоволенні клопотання. Мотивувальна частина містить зазначення про те, що слідчий не вбачає підстав для проведення огляду автомобіля (а.с. 11-12 провадження 1-кс/501/382/23).

ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою, у якій просить суд провесит розгляд справи без його участі.

Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали.

Щодо питання скасування постанови слідчого про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду. Слідчий суддя (слідчі судді) у суді першої інстанції обирається зборами суддів зі складу суддів цього суду.

Виходячи з наведеного визначення, слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні не інакше, як у порядку, передбаченому КПК України.

З матеріалів справи випливає, що ОСОБА_5 було долучено до справи в якості потерпілої в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право, серед іншого, користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 4 ст. 58 КПК України представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

Відповідно до ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

З вказаного випливає, що потерпілий під час кримінального провадження має право ініціювати проведення слідчих (розшукових) дій, яке в його інтересах може реалізувати його представник.

Згідно абз. 2 ч. 3 ст. 93 КПК України ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу.

Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді (вказане вбачається також і з п. 7 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Зі статті 8 КПК України вбачається, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Верховний суд у своїй постанові у справі № 213/1127/17 від 09.07.2019 зазначив, що органи влади мають завжди намагатися встановити події та не покладатися на поспішні або безпідставні висновки для закінчення розслідування чи для обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони мають вживати всіх необхідних та доступних заходів, щоб отримати докази відносно подій, в тому числі, interalia, свідчення очевидців та результати експертиз (рішення у справі «Танрікулу проти Туреччини», рішення у справі «Гюль проти Туреччини»).

Таким чином, з вказаного вбачається необхідність встановлення всіх подій справи та вжиття всіх необхідних та доступних заходів, щоб отримати докази відносно подій.

Відповідно до статті 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора, серед іншого, складається з мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Судом встановлено, що слідчим не вказано жодних відомостей щодо досягнення завдань кримінального провадження.

Крім того, слідчим належним чином не наведені обґрунтування мотивів прийняття рішення про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 .

З огляду на вищевказані положення процесуального закону порушені права скаржника підлягають захисту шляхом скасування постанови слідчого у порядку, визначеному ч. 2 ст. 307 КПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, серед іншого, про скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора.

Таким чином, суд вважає за необхідне скасувати постанову слідчого про відмову в задоволенні клопотання від 30.04.2023.

Щодо питання зобов`язати слідчого прийняти постанову про задоволення клопотання ОСОБА_3 про необхідність звернення до слідчого судді з клопотанням про надання дозволу на проведення огляду транспортного засобу.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Частиною другою статті 307 КПК України визначено вичерпний перелік ухвал, які може постановити слідчий суддя за результатами розгляду скарги на рішення слідчого під час досудового розслідування. Так, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Суд наголошує, що прийняття судом рішення, яким встановлюється обов`язок слідчого прийняти рішення по кримінальному провадженню, не входить до повноважень суду, у зв`язку з чим вказане може тлумачитися як порушення принципу самостійності слідчого в своїй процесуальній діяльності. Тобто вказана вимога не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 370 - 372 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_3 задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ ВП №1 ОРУП №2 ГУНП ОСОБА_4 від 30.04.2023 про відмову в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 про проведення огляду транспортного засобу

В задоволенні решти вимог ОСОБА_3 - відмовити.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1