Номер провадження 1-кс/754/1433/23
Справа № 754/6787/23
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2023 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду клопотання слідчого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні №0001615 від 20.05.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працює, неодружений, який зареєстрований та проживає за адресоюАДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий:

- 23.05.2019 Оболонським районним судом м. Києва за ст.ст. 187ч.1, 186 ч.1 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 28.05.2020 Оболонським районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч.2 , 71 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

-09.06.2022 Шевченківським районним судом м. Києва за ст.ст. 186 ч.2, 70 ч.4 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі;

-22.11.2022 Печерським районним судом міста Києва за ст.ст. 190 ч.2, 70 ч.4 КК України на 4 роки 1 місяць позбавлення волі,-

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: підозрюваний ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 22.05.2023 надійшло клопотання слідчого СВ розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , в кримінальному провадженні №0001615 від 20.05.2023 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання слідчим подане в рамках кримінального провадження №0001615 від 20.05.2023 , де досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за злочини проти власності на шлях виправлення та перевиховання не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив нове корисливе кримінальне правопорушення.

Так, 20.05.2023 приблизно о 14:22 год., ОСОБА_5 , перебуваючи в торгівельній залі гіпермаркету «Ашан», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 1-Б, під час дії воєнного стану, який введено з 05 годин 30 хвилин 24.02.2022 Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та продовжено Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022

№259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 02.05.2023 №254/2023 строком на 90 діб, до 18.08.2023 відповідно, вирішив таємно викрасти чуже майно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи мету незаконно збагатитись за рахунок чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає і не усвідомлює їх зміст, ОСОБА_5 взяв зі стелажів у торгівельній залі товар, який належать ТОВ «Ашан Україна гіпермаркет», а саме штани чоловічі, сірого кольору, марки «Inextenso», розмір «М», вартістю 582 гривень 50 копійок, без урахування ПДВ, які сховав за пояс шортів, в які був одягнений, після чого оминувши розрахункові каси та пройшовши через сигнальні турнікети, не розрахувавшись за вищезазначений товар, направився до виходу з гіпермаркету «Ашан», однак не довів свій злочинний умисел до кінця і не зміг розпорядитись викраденим на власний розсуд з причин, що не залежали від його волі так як був зупинений працівниками охорони гіпермаркету «Ашан» за межами розрахункових кас.

Такими своїми умисними діями, які виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.4 КК України.

21.05.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.4 КК України.

В підтвердження обґрунтованості підозри слідчий вказує на зібрані, під час досудового розслідування кримінального провадження, докази, а саме:

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 20.05.2023;

-рапорт ст. о/у ОПС ВКП Деснянського УП ГУНП у м. Києві

ОСОБА_7 від 20.05.2023;

-протокол огляду місця події від 20.05.2023;

-протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 20.05.2023;

-протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 20.05.2023;

-протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 20.05.2023;

-протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 20.05.2023;

-протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 20.05.2023;

-протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 20.05.2023;

-протокол огляду відеозапису.

В обґрунтування клопотання про необхідність застосування запобіжного заходу слідчий посилається на ст.12 КК України та на наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п.п.1,3,5 КПК України, зокрема:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - ризик визначений п. 1. ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не одружений, не має дітей, тобто не має міцних соціальних зав`язків та з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання його вини, може здійснити спроби уникнення кримінальної відповідальності, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі покинути територію України;

2)незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, -ризик визначений п. 3, ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за злочини пов`язані з застосування насильства (розбій), шляхом залякування та/або підкупу може незаконно впливати на свідків допитаних у в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні рекомендуючи останнім змінити раніше надані покази в суді, а саме на свідків

ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

3)вчинити інше кримінальне правопорушення, - ризик визначений п. 5, ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , офіційно не працює, тобто не має будь якого джерела доходу, раніше неодноразово судимий, в тому числі за майнові злочини, та злочини пов`язані з застосуванням насильства, (останній раз в 2022 році), що вказує на систематичність здійснення злочинної діяльності, для отримання засобів для існування; крім цього останній притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 1 ст. 173-2 КУПАП, що вказує на наявність обґрунтованого ризику вчинення останнім іншого кримінального правопорушення.

Також, підставами застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може здійснити вищевказані дії, а тому менш суворі запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, застави чи домашнього арешту не є достатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання обґрунтувавши його, зазначивши, що більш м`який запобіжний захід не буде дієвим заходом забезпечення кримінального провадження. Просив клопотання задовольнити за викладених в ньому підстав.

Сторона захисту заперечила проти застосування до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою. Вважають, що запобіжний захід у виді домашнього арешту буде необхідним та достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного.

Просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Так, розгляд клопотання розпочатий за минуванням трьох годин з часу вручення підозрюваній копії клопотання та матеріалів, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права. У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто, явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14.03.1984 суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученогс Королівства» №14310/88 від 23.10.1994 «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що відомості та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 15 ч.2 185 ч.4 КК України, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваним переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 офіційно не працює, не одружений, не має дітей, тобто не має міцних соціальних зав`язків та з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання його вини, може здійснити спроби уникнення кримінальної відповідальності, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі покинути територію України (ст. 177 ч.1 п.1 КПК України0.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме : спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ст.ст. 23, 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ст.95 ч.4 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків.

Вищенаведене дає підстави обґрунтовано припускати можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного ОСОБА_5 на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності шляхом спонукання їх до відмови від раніше наданих показань (ст. 177 ч.1 п.3 КПК України).

Також, слідчий суддя вважає, що існує ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 , офіційно не працює, тобто не має будь якого джерела доходу, раніше неодноразово судимий, в тому числі за майнові злочини, та злочини пов`язані з застосуванням насильства, (останній раз в 2022 році), що вказує на систематичність здійснення злочинної діяльності, для отримання засобів для існування; крім цього останній притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ч. 1 ст. 173-2 КУПАП, що вказує на наявність обґрунтованого ризику вчинення останнім іншого кримінального правопорушення (ст. 177 ч.1 п.5 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, а також данні щодо особи підозрюваного, який, раніше не судимий (зі слів), офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, стан здоров`я підозрюваного не перешкоджає його утриманню в місцях попереднього ув`язнення.

Згідно ст.183 ч.1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства (рішення у справі «Летельє проти Франції»).

Враховуючи те, що кримінальне правопорушення, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 є тяжким кримінальним правопорушенням щодо життя та здоров`я особи, а отже у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав та інтересів суспільства, з урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, сукупністю обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 ч.1 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_13 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, незважаючи на його виключний характер, оскільки більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені ст. 177 ч.1 КПК України.

Слідчий суддя, відповідно до ст. 183 ч.3 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Слідчий суддя вважає, що застава у розмірі - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, буде достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Керуючись ст.ст.177-179,183,184,193,194,196,309,376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання слідчого - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч. 4 КК України, в кримінальному провадженні №0001615 від 20.05.2023, запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк дії ухвали тридцять днів, тобто до 16:40 годин 17 червня 2023 року.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту затримання - з 16:40 годин 19 травня 2023 року.

Визначити розмір застави - 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 53 680,00 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУДСАУ в м. Києві, , МФО: 820172, банк: ДКСУ, м. Київ, р/о UA1012089.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки, передбачені ст. 194 ч.5 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не залишати межі населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 16:40 годин 17 червня 2023 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошений 23.05.2023 о 17:00 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1