Справа № 308/6204/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Закарпатської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою, в якій просить зобов`язати уповноважену службову особу Закарпатської обласної прокуратури внести відомості за заявою ОСОБА_4 від 14.04.2023 року до ЄРДР та розпочати дізнання, про що повідомити заявника та суд про виконання рішення.

Скаргу обґрунтовано тим, що 14.04.2023 року на електронну адресу Закарпатської обласної прокуратури він направив заяву про вчинення працівниками Бучанського РУП ГУНП в Київській області кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.382 КК. Копію заяви підписаної за допомогою електронного підпису разом з документом-скріншотом електронної скриньки з відображенням листа направленого до прокуратури і засвідченого електронним цифровим підписом на підтвердження факту звернення долучає до скарги. Відповідь про результат розгляду клопотання заявник не отримав.

У судове засідання заявник ОСОБА_4 не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином. При цьому, згідно прохальної частини скарги просив провести судовий розгляд скарги за його відсутності.

Прокурор Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 у судовому засіданні вказав, що заява ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення надійшла на електронну адресу Закарпатської обласної прокуратури. Оскільки місце вчинення кримінального правопорушення, про яке вказано у заяві, не знаходиться під юрисдикцією Закарпатської обласної прокуратури, було прийнято рішення про направлення заяви до Київської обласної прокуратури для прийняття рішення відповідно до вимог ст.214 КПК України.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази, в їх сукупності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 14.04.2023 року о 17:52 год. надіслав на електронну адресу Закарпатської обласної прокуратури заяву про вчинення працівниками Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області (в подальшому - Бучанське РУП ГУНП в Київській області ) кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

У заяві ОСОБА_4 повідомляв, що в період з липня 2022 року до цього часу заявник здійснює журналістське розслідування корупційних діянь, вчинених посадовими особами на території Київської області. В січні 2023 року було отримано інформацію про те, що Бородянським районним судом Київської області в вересні 2018 року постановлено Ухвалу по справі 369/4556/17, якою особі скасовано звільнення від відбування покарання, призначеного Вироком суду в справі 369/4556/17 -3 роки ув`язнення. Ухвала суду набрала законної сили і була звернута до виконання. Проте, працівники кримінальної поліції Бородянського ВП Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ще в період розгляду Бородянським районним судом Київської області справи 369/4556/17 дійшли з особою , щодо якої постановлена Ухвала усних домовленостей про те, що судове рішення не буде виконане та особу не буде відправлено для відбуття строку покарання за вироком в обмін на надання особою завідомо неправдивих показань у справі 360/572/18 та подальшого негласного співробітництва з поліцією. В свою чергу, працівники кримінальної поліції Бородянського ВП (нині Бучанське РУП ) та інші службові особи органів пробації отримавши копію судового рішення, а саме-Ухвали Бородянського районного суду Київської області у справі 369/4556/17, усвідомлюючи про набрання судовим рішенням законної сили та необхідності його виконання-не виконали судове рішення протягом 5 років, чим забезпечили особі уникнення від відбування покарання через сплив терміну давності виконання судового рішення, який сплинув в квітні 2022 року. В свою чергу, Бородянський відділ Фастівської місцевої прокуратури Київської області (нині Бородянський відділ Бучанської окружної прокуратури ) до повноважень якої відноситься нагляд за виконанням судових рішень, умисно не вжили заходів спрямованих на здійснення контролю за виконанням ухвали, пояснюючи свої дії тим, що невиконання цього судового рішення є малозначним діянням, яке хоч і містить формально ознаки суспільнонебезпечного діяння, проте воно не завдало шкоди суспільним інтересам.

У заяві ОСОБА_4 зазначив, що про кримінальну відповідальність за ст.383 КК України обізнаний.

Згідно листа Закарпатської обласної прокуратури від 18.04.2023 року №31-509ВИХ-23 Київській обласній прокуратурі для розгляду та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства було надіслано заяву ОСОБА_4 щодо можливості вчинення кримінального правопорушення працівниками Бучанського РУП ГУПН в Київській області.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст.9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частинами 1, 2 ст.214 КПК України визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Відповідно до положень ч.4 ст.214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч.1 глави 3 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 року унесення відомостей до Реєстру здійснюється з дотриманням строків, визначених КПК України та цим Положенням, а саме про заяву, повідомлення про вчинені кримінальні правопорушення - у термін, визначений частиною першою статті 214 КПК України.

При цьому слід відзначити, що відомості, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань та їх перелік визначені в частині 5 статті 214 КПК України, відповідно до якої до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Системний аналіз положень ст.ст. 214, 303, 304 КПК України свідчить, що предметом судового контролю слідчого судді може бути бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Тобто, саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Відповідно до положень ст.25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про кримінальне правопорушення є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину).

Слідчим суддею встановлено, що відомості, які містяться в заяві ОСОБА_4 від 14.04.2023 року є такими, що відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.214 КПК України, а вказані у ній обставини можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, відповідно до позиції, викладеної в п.п.1.1 Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування», затверджених на засіданні Зборів суддів Вищого спеціалізованого суду України 23 грудня 2016 року, визначений ч.1 ст.214 КПК України, обов`язок слідчого або прокурора не вимагає оцінки цими суб`єктами такої заяви (повідомлення) на предмет наявності ознак складу злочину для того, щоб вчинити процесуальну дію, яка полягає у внесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Такі вимоги не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок уповноважених органів здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, які вона надає усвідомлено для реалізації відповідними органами завдань кримінального провадження.

У той же час наявність або відсутність події кримінального правопорушення та складу злочину в діянні певних осіб може бути визначено лише в ході проведення досудового розслідування згідно Розділу ІІІ КПК України (ст. 284 КПК України).

Згідно положень ч.1, 2 ст.218 КПК України досудове розслідування здійснюється слідчим того органу досудового розслідування, під юрисдикцією якого знаходиться місце вчинення кримінального правопорушення. Якщо слідчому із заяви, повідомлення або інших джерел стало відомо про обставини, які можуть свідчити про кримінальне правопорушення, розслідування якого не віднесене до його компетенції, він зобов`язаний протягом п`яти днів з дня встановлення таких обставин письмово повідомити про них прокурора та проводити розслідування доти, доки прокурор не визначить іншу підслідність.

Системний аналіз положень ст. 214 КПК України свідчить про те, що орган досудового розслідування при здійсненні ним своїх повноважень, зобов`язаний здійснити фіксацію наданих особою відомостей про кримінальне правопорушення, а потім визначає місце проведення досудового розслідування у порядку ст. 218 КПК України.

Відповідно до ч.7 ст.214 КПК України якщо відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені прокурором, він зобов`язаний протягом п`яти робочих днів з дня внесення таких відомостей з дотриманням правил підслідності передати наявні у нього матеріали до відповідного органу досудового розслідування та доручити проведення досудового розслідування.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24.05.2021 у справі № 640/5023/19 зауважено, що КПК України не передбачає вимоги дотримання правил підслідності при внесенні відомостей до ЄРДР. Стаття 214 КПК не містить вимоги про дотримання при внесенні відомостей до ЄРДР правил підслідності і вказівки на можливість не вносити відомості, якщо кримінальне правопорушення не підслідне органу.

У відповідності до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У межах розгляду даної скарги встановлено, що відомості за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 14.04.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено, що суперечить вимогам ст.214 КПК України, якою визначено строки внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а отже скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 214, 303, 306-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Закарпатської обласної прокуратури щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, - задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Закарпатської обласної прокуратури внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань, в порядку ст. 214 КПК України, відомості за заявою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення від 14.04.2023 року.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Закарпатського апеляційного суду.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1