Справа № 442/2700/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/709/23 Доповідач: ОСОБА_2
О К Р Е М А Д У М К А
судді Львівського апеляційного суду ОСОБА_2
у справі про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 31 серпня 2023 року ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2023 року щодо ОСОБА_3 залишено без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 - без задоволення.
Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2023 року у задоволенні клопотання проумовно-дострокове звільнення від відбуття покарання засудженого ОСОБА_3 відмовлено.
На ухвалу суду засуджений ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу суду скасувати та звільнити його умовно-достроково від відбуття покарання.
Апеляційний суд відхилив зазначену апеляційну скаргу і залишив ухвалу суду без змін, вважаючи її законною і обґрунтованою.
Як суддя-доповідач, який залишився у меншості, з даним рішенням не погоджуюся та керуючись ч. 3 ст. 375 КПК України викладаю окрему думку.
Так, у відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до положень ст. 81 КК України до засудженого, що відбуває покарання у виді позбавлення волі і сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. При цьому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Отже, зі змісту вказаної норми права випливає, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання являє собою звільнення засудженого від подальшого відбування покарання за наявності таких обов`язкових умов, як відбування покарання у виді позбавлення волі, доведення засудженим свого виправлення сумлінною поведінкою і ставленням до праці, фактичне відбуття встановленої законом частини призначеного покарання в залежності від класифікації злочину за ступенем тяжкості.
Під сумлінною поведінкою засудженого слід розуміти зразкове дотримання вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечне виконання законних вказівок і розпоряджень адміністрації установи виконання покарань, відсутність порушень дисципліни, товариське ставлення до інших засуджених, а під сумлінним ставленням до праці - участь у суспільно корисній роботі, добросовісне виконання трудових обов`язків, використання форм і методів отримання доходів, які допустимі з точки зору не лише індивідуальних, а й суспільних інтересів (сплата податків, обов`язкових платежів тощо), підвищення кількісних і якісних показників у роботі, бережливе ставлення до обладнання та інструментів, додержання правил охорони праці та техніки безпеки.
Згідно з положеннями ст. 6 КВК України виправлення засудженого - це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.
З матеріалів провадження вбачається, що за весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_3 не мав жодного стягнення і неухильно дотримувався всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків, що є основним критерієм сумлінної поведінки. Більш того, засуджений отримав 7 заохочень за виконання покладених обов`язків, ставлення до суспільно-корисної праці та дотримання правил поведінки. Також засуджений беззаперечно виконував законні вказівки і розпорядження адміністрації установи виконання покарань, порушень дисципліни не допускав, до інших засуджених ставився товарисько.
Вину у скоєному визнав. Окрім цього відшкодував завдану злочинами шкоду потерпілим, а саме: 15 000 грн відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_4 , а також 2 368 грн відшкодування матеріальної шкоди та 10 075 грн відшкодування моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 , що підтверджується копіями квитанцій про оплату.
Крім того, встановлено, що 24.03.2021 постановою начальника установи ОСОБА_3 був переведений в дільницю соціальної реабілітації як такий, що стає на шлях виправлення. Був працевлаштований допоміжними робітником у ФОП ОСОБА_6 та ДП «Славське ЛГ». Зарекомендував себе як трудолюбивий, виконавчий, дисциплінований робітник.
На даний час працює допоміжним робітником ТзОВ «Еко Малт». До роботи відноситься сумлінно.
Окрім цього ОСОБА_3 бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, зробив для себе належні висновки. Прагне до вдосконалення професійно-технічних навичок, у 2021 році здобув професію «Електрозварювальник».
Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення, загальний бал оцінювання становить 74, котрий визначає ОСОБА_3 як такого, що довів своє виправлення.
Сама по собі тяжкість злочину, за який особа відбуває покарання, за умови доведення її сумлінної поведінки та ставлення до праці, а відтак її виправлення, не може бути підставою для відмови в умовно-достроковому звільненні. Тяжкість злочину не пов`язується з можливістю застосування положень ст. 81 КК, вона лише впливає на визначення частини строку покарання після відбуття якої можливе звільнення особи від відбування покарання умовно-достроково.
Отже встановлені у цьому провадженні обставини безумовно та беззаперечно свідчать про те, що на даний час призначене ОСОБА_3 покарання повною мірою досягло мети його призначення та призвело до достатніх позитивних змін в особистості засудженого ОСОБА_3 , який довів своє виправлення, а відтак підлягав умовно-достроковому звільненню від відбування покарання. На час апеляційного розгляду засуджений ОСОБА_3 відбув більше як з призначених йому 8 років позбавлення волі, що, з огляду на обставини вчиненого злочину, є більш ніж достатнім.
Незастосування до ОСОБА_3 умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування ним покарання зумовить породження зневіри у інших засуджених колонії у реальній можливості своєю зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці довести своє виправлення, яке стане неодмінною підставою для дострокового звільнення з місць позбавлення волі, що є неправильним і несправедливим.
Вважаю, що апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 слід задовольнити, ухвалу Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 16 травня 2022 року щодо ОСОБА_3 скасувати, клопотання начальника установи начальника арештного дому державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№ 40)» від 11 квітня 2023 року про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 задовольнити. На підставі ст. 81 КК України звільнити засудженого ОСОБА_3 умовно-достроково від відбування покарання
Суддя
Львівського апеляційного суду ОСОБА_2