Справа № 646/3599/23
№ провадження 1-кп/646/496/2023
ВИРОК

іменем України

15.09.2023 року Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

та обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду у м. Харкові, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000690 від 24.06.2023 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лебедин Сумської області, громадянина України, освіта повна загальна середня, непрацюючого, одруженого, судимого 08.08.2013 року Бєлгородським обласним судом РФ, з урахуванням ухвали Лебединського районного суду Сумської області від 23.04.2018 року, зміненої в частині зарахування строку попереднього ув`язнення ухвалою Сумського апеляційного суду від 12.01.2022 року, за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі без конфіскації майна, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 є особою, засудженою вироком Білгородського обласного суду РФ від 08.08.2013 року до покарання у виді 8 років позбавлення волі строком на 12 років за ст. ст. 105 ч. 2 П. «Ж», 166 ч. 2 П. «А», 69 ч. 3 КК РФ. Вирок набрав законної сили 29.10.2013 року. У подальшому 23.04.2018 року вирок Лебединським районним судом Сумської області приведений у відповідність до вимог законодавства України, вважати засудженим за ст. ст. 115 ч. 2 п. 12, 289 ч. 2, 70 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком з 03.04.2013 року.

З 10.04.2013 року по 16.08.2013 року перебував в умовах ДУ «Слідчий ізолятор (№ 1)» м. Білгород РФ.

З 16.08.2013 року по 04.12.2013 року перебував в умовах ДУ «Слідчий ізолятор (№ 3)» м. Білгород РФ.

З 04.12.2013 року по 13.04.2021 року відбував покарання в федеральній казенній установі «Виправна колонія (№ 7)» м. Валуйки РФ. За період відбування покарання в колонії характеризувався негативно, не дотримувався правил поведінки та розпорядку дня установи, вимоги режиму тримання порушував 47 разів, за що був покараний у дисциплінарному порядку, з яких 34 рази помішувався до штрафного ізолятору.

З 13.04.2021 року по 26.05.2021 року перебував в державній установі «Сумський слідчий ізолятор».

З 26.05.2021 року по 12.05.2023 року перебував в умовах державної установи «Сумська виправна колонія (№ 116)». За період відбування покарання в колонії характеризувався негативно, не дотримувався правил поведінки та розпорядку дня установи, вимоги режиму тримання порушував 47 разів, за що був покараний у дисциплінарному порядку, з яких 10 разів помішувався до дисциплінарного ізолятору.

Рішенням міжрегіональної комісії з питань визначення особам, засудженим до довічного позбавлення волі та позбавлення волі на певний строк, виду колонії, направлення для відбування покарання осіб, засуджених до довічного позбавлення волі, позбавлення волі на певний строк, арешту й обмеження волі Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (протокол № 19 від 11.04.2023 року) засудженому ОСОБА_5 визначено відбувати покарання у виправній колонії середнього рівня безпеки для чоловіків, вперше засуджених до позбавлення волі в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)».

Згідно рішення міжрегіональної комісії на підставі рішення, прийнятого 11.04.2023 року (протокол засідання комісії № 19 від 11.04.2023 року, про що наявний витяг №2/19-2023), враховуючи, що засуджений ОСОБА_5 як особа, яка злісно порушує установлений порядок відбування покарання, на підставі ст. ст. 100, 101 ч. 3, 133 КВК України, п. 3 розділу ІV Порядку визначення засудженим виду установи виконання покарань, направлення для відбування покарання засуджених до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту, обмеження волі та їх переведення, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 680/5 від 27.02.2017 року (зі змінами), вирішено клопотати до центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про зміну умов тримання засудженому ОСОБА_5 шляхом переведення його з ДУ «Сумська виправна колонія» до ДУ «Диканівська виправна колонія (№ 12)».

Вказане рішення до Міжрегіональної комісії з питань визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі, їх направлення і переведення для відбування покарання Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Нетіченська, 14, 61010, про що до відома засудженого доведено у встановленому Законом порядку, не оскаржене.

З 12.05.2023 року по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Диканівська виправна колонія (№ 12)». За період відбування покарання в установі, норми, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи порушував 3 рази, за що був покараний згідно встановленого законом порядку, з них 1 раз був поміщений до ДІЗО та 1 раз поміщений до приміщення камерного типу згідно ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від 19.05.2023 року.

За період перебування в умовах установ виконання покарань притягувався до дисциплінарної відповідальності, накладені стягнення за порушеннями режиму тримання, які мали місце: 21.11.2013 року, 03.01.2014 року, 28.03.2014 року, 01.09.2014 року, 17.08.2015 року, 16.11.2016 року, 12.03.2017 року, 24.03.2017 року, 24.04.2017 року, 20.07.2018 року, 07.11.2018 року, 04.03.2020 року, 20.04.2020 року, 12.01.2021 року, 28.05.2021 року, 01.06.2021 року, 04.06.2021 року, 20.07.2021 року, 23.07.2021 року, 17.08.2021 року, 08.03.2022 року, 23.06.2022 року, 07.07.2022 року, 13.09.2022 року, 03.11.2022 року, 29.11.2022 року, 14.03.2023 року (накладені стягнення у виді «догани»), 28.05.2021 року, 20.07.2021 року, 23.07.2021 року, 23.07.2021 року, 27.07.2021 року, 27.07.2021 року, 30.07.2021 року, 05.08.2021 року, 02.09.2021 року, 27.10.2021 року, 15.03.2022 року, 29.03.2022 року, 03.05.2022 року, 03.05.2022 року, 20.05.2022 року, 01.07.2022 року, 07.07.2022 року, 23.09.2022 року, 06.12.2022 року, 27.12.2022 року, 28.03.2023 року, 28.03.2023 року, 28.04.2023 року, 17.05.2023 року (накладені стягнення у виді «суворої догани»), 28.05.2021 року, 13.08.2021 року, 07.12.2021 року, 17.05.2022 року, 19.07.2022 року, 13.10.2022 року, 11.11.2022 року, 10.01.2023 року, 14.02.2023 року, 01.05.2023 року, 15.05.2023 року (поміщався до дисциплінарного ізолятору (далі «ДІЗО»), 20.08.2014 року, 05.10.2014 року, 22.06.2015 року, 13.08.2015 року, 12.09.2015 року, 23.12.2015 року, 08.01.2016 року, 02.01.2017 року, 18.01.2017 року, 17.02.2017 року, 05.03.2017 року, 21.03.2017 року, 05.04.2017 року, 20.04.2017 року, 09.05.2017 року, 22.06.2017 року, 16.03.2018 року, 16.04.2018 року, 26.04.2018 року, 11.05.2018 року, 31.08.2018 року, 13.09.2018 року, 20.04.2019 року, 30.04.2019 року, 08.05.2019 року, 18.05.2019 року, 27.05.2019 року, 03.06.2019 року, 10.06.2019 року, 20.06.2019 року, 26.06.2019 року, 01.07.2019 року, 08.07.2019 року, 19.08.2020 року (поміщений до штрафного ізолятору), 09.08.2022 року (зроблено попередження), 18.05.2023 року (поміщений до ПКТ).

Так, засуджений ОСОБА_5 за час відбуття покарання в ДУ «ДВК № 12» після 12.05.2023 року за допущені злісні порушення режиму тримання отримав дисциплінарні стягнення, які на даний час не погашені та які мали місце за нижчевказаних обставин, а саме:

Так, 14.05.2023 року о 16 год. 15 хв., представниками адміністрації затримано ОСОБА_5 за порушення режиму тримання, а саме: відмовився зайняти своє спальне місце, визначене начальником дільниці карантину діагностики та розподілу у житловій секції, мотивуючи свої дії особистими переконаннями. На неодноразово зроблені зауваження представників адміністрації установи ОСОБА_5 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, почав висловлювати невдоволення режимом тримання, вживав жаргонні та нецензурні слова безадресно, звертався до представників адміністрації на «ти», висловлював наміри фізичної розправи над представниками адміністрації після звільнення. Про те, що своїми діями ОСОБА_5 допускає порушення вимог режиму тримання він знав, вчинив свідомо, через свої власні переконання.

Після чого, ОСОБА_5 представниками адміністрації доставлено до чергової частини установи для надання письмового пояснення.

Засуджений ОСОБА_5 скарг на стан здоров`я не висловлював, одягнений та взутий за сезоном, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених та правилами безпеки засуджений раніше був ознайомлений.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 порушив вимоги режиму тримання, а саме: засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань (розділ II п. 3 п. п. 5 ПВР УВП), допустив вживання жаргонних та нецензурних слів (розділ II п. 4 п.п. 10 ПВР УВП), не ввічливе відношення до представників адміністрації (розділ II п. 3 п.п. 8 ПВР УВП), чим подав негативний приклад іншим засудженим.

Із даним засудженим проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку', розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень травил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст. ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст. ст. 107 ч. 3, ч.4, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_5 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 1312 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини. причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, тяжкість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст. ст. 132, 134. 135 КВК України, прийнято рішення розглянути дисциплінарне правопорушення, скоєне ОСОБА_5 , на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 КВК України, керуючись ст. ст. 132, 134 КВК України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії № 49 від 15.05.2023 року вирішено ОСОБА_5 помістити до ДІЗО установи строком на 5 діб.

Крім того, 16.05.2023 року о 09 год. 15 хв., представниками адміністрації затримано ОСОБА_5 за порушення режиму тримання, а саме: під час обходу камер «ДІЗО/ПКТ», при відкритті представниками адміністрації дверей камери «ДІЗО» № 11, ОСОБА_5 не зробив доповідь чергового по камері. На неодноразово зроблені йому зауваження представниками адміністрації установи, ОСОБА_5 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, вживаючи жаргонні та нецензурні слова безадресно, звертався до представників адміністрації на «ти», виказував наміри фізичної розправи над представниками адміністрації після звільнення. Про те, що своїми діями ОСОБА_5 допускає порушення вимог режиму тримання він знав, зчинив свідомо, через свої власні переконання.

Після чого, ОСОБА_5 представниками адміністрації доставлено до чергової частини «ДІЗО/ПКТ» для надання письмового пояснення.

Засуджений ОСОБА_5 скарг на стан здоров`я не висловлював, одягнений та взутий за сезоном, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених та правилами безпеки засуджений раніше був ознайомлений.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 порушив вимоги режиму тримання, а саме: засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань (розділ II п. 3 п. п. 5 ПВР УВП), допустив вживання жаргонних та нецензурних слів (розділ II п. 4 п. п. 10 ПВР УВП), не ввічливе відношення до представників адміністрації (розділ II п. 3 п. п. 8 ПВР УВП), чим подав негативний приклад іншим засудженим.

Із даним засудженим проведено профілактичну бесіду з приводу даного порушення, йому додатково доведено правила внутрішнього розпорядку, розпорядок дня установи, наголошено на не допущенні в подальшому порушень правил внутрішнього розпорядку. Додатково доведено ст. ст. 10, 63 Конституції України та ст. 134 КВК України, а також вимоги ст. ст. 107 ч. 3, ч. 4, 132, 133, 135 КВК України.

Вчинення правопорушення засудженим ОСОБА_5 не поєднувалось з крайньою необхідністю, психологічним чи фізичним примусом, виконанням наказу чи розпорядження. Обставин, які відповідно до ст. 1312 КВК України виключають його дисциплінарну відповідальність, не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги особу засудженого, ступінь його вини, причини, обставини та мотиви вчинення дисциплінарного правопорушення, кількість і характер раніше накладених стягнень, заохочень та керуючись ст. ст. 132, 134, 135 КВК України, розглянуто дисциплінарне правопорушення скоєне ОСОБА_5 на засіданні дисциплінарної комісії установи.

Заслухавши пояснення засудженого ОСОБА_5 , свідків, інших осіб, залучених відповідно до ст. 135 КВК України, керуючись ст. ст. 132, 134 КВК України, на підставі протоколу засідання дисциплінарної комісії № 50 від 17.05.2023 року, вирішено ОСОБА_5 оголосити сурову догану.

Крім того, 17.05.2023 року о 09 год. 05 хв., під час обходу камер «ДІЗО/ПКТ» представниками адміністрації затримано ОСОБА_5 за порушення режиму тримання, а саме: при відкритті представниками адміністрації дверей камери «ДІЗО» № 11, ОСОБА_5 не зробив доповідь чергового по камері. На неодноразово зроблені йому зауваження представниками адміністрації установи ОСОБА_5 не відреагував, продовжував суперечку з представниками адміністрації, вживаючи жаргонні та нецензурні слова безадресно, розмовляв з представниками адміністрації на «ти» на підвищених тонах, виказував наміри фізичної розправи над представниками адміністрації після звільнення. Про те, що своїми діями ОСОБА_5 допускає порушення вимог режиму тримання він знав, вчинив свідомо, через свої власні переконання.

Після чого, ОСОБА_5 представниками адміністрації доставлено до чергової частини «ДІЗО/ПКТ» для надання письмового пояснення.

Засуджений ОСОБА_5 скарг на стан здоров`я не висловлював, одягнений та взутий за сезоном, моральний, психологічний та фізичний тиск зі сторони представників адміністрації та засуджених на нього не чинився, з обов`язками засуджених та правилами безпеки засуджений раніше був ознайомлений.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 порушив вимоги режиму тримання, а саме: засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань (розділ II п. 3 п. п. 5 ПВР УВП), допустив вживання жаргонних та нецензурних слів (розділ II п. 4 п. п. 10 ПВР УВП), не ввічливе відношення до представників адміністрації (розділ II п. 3 п. п. 8 ПВР УВП), чим подав негативний приклад іншим засудженим.

У зв`язку з невиконанням покладених на нього обов`язків та порушення встановлених заборон, яке мало місце 17.05.2023 року, та виразилось у невиконанні встановлених законодавством вимог адміністрації органів і установ виконання покарань, неввічливому ставленні до представників адміністрації, вживанні нецензурних та жаргонних слів (порушення передбачені п. 1 п. 3 ч. 3 ст. 107; п. 10 ч.4 ст. 107 КВК України, та Розділу II п. 3 п.п. 5,8; Розділу II п. 4 п.п. 10; «Основних прав та обов`язків засуджених в установах виконання покарань «Правил Внутрішнього Розпорядку Установ Виконання Покарань»), прийнято рішення клопотати перед дисциплінарною комісією про направлення подання до Червонозаводського районного суду міста Харкова про переведення засудженого ОСОБА_5 до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.

Ухвалою Червонозаводського районного суду міста Харкова від 19.05.2023 року, справа № 646/2079/23 подання ДУ «ДВК (№ 12)» задоволено, ОСОБА_5 переведено до ПКТ з 19.05.2023 року строком на 1 (один) місяць.

Крім того, 20.06.2023 року о 09 год. 00 хв., в розташуванні житлового приміщення № 6 дільниці посиленого контролю державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», у присутності чергового помічника начальника установи підполковника внутрішньої служби ОСОБА_6 та присутності виконуючого обов`язки завідувача медичної частини (№ 12) ОСОБА_7 , а також засудженого ОСОБА_8 , бр. № 112, засудженого ОСОБА_9 , бр. № 141, засудженому ОСОБА_5 за ст. ст. 115 ч. 2, 289 ч. 2 КК України до 12 років позбавлення волі, початок строку: 03.04.2013 року, кінець строку: 07.09.2024 року заступником начальника - відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка - навести порядок в розташуванні житлового приміщення № 6 дільниці посиленого контролю установи, де він відбуває покарання, а саме: підмести та помити підлогу, витерти пил з підвіконня. При цьому засуджений ОСОБА_5 прибиральним інвентарем (ведро з водою, ганчірка, швабра, віник, совок, гумові рукавички) був забезпечений, одягнений і взутий за сезоном. Однак засуджений ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився приступити до виконання чергування, мотивуючи свою відмову власними переконаннями. На неодноразові вимоги заступника начальника - відділу з соціально виховної та психологічної роботі майора внутрішньої служби ОСОБА_10 приступити до виконання чергування засуджений ОСОБА_5 відповідав відмовою.

Також засудженому ОСОБА_5 додатково роз`яснені вимоги ст. 391 КК України, ст. ст. 107, 118, 132, 103 КВК України. Після чого засудженому ОСОБА_5 заступником начальника - відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , знову запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка, за шо останній знову відповів категоричною відмовою. Відеофіксація проводилась за портативний відеореєстратор IMOU ІРС-С22ЕР-А (с/н 7L01547PAZE9E29P, інв. № 1).

Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_5 , не виказував, був оглянутий медичним працівником, за результатом огляду виконуючи обов`язки завідувача медичної частини (№ 12) ОСОБА_7 , була надана довідка, в якій зазначено: «працездатний, виконувати роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов засуджених може».

Заходів фізичного, морального та психологічного впливу на засудженого ОСОБА_5 не здійснювалось.

Дії засудженого ОСОБА_5 є відкритим, категоричним та демонстративним невиконанням обов`язку, визначеного у ч. 3 ст. 107, ч. 5 ст. 118 КВК України та п. 3 Розділу II. «Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань щодо залучення без оплати праці до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Своїми діями засуджений ОСОБА_5 подає негативний приклад іншим засудженим.

На засіданні дисциплінарної комісії № 129 від 15.11.2022 року було прийняте рішення ще раз висунути вимоги засудженому ОСОБА_5 , щодо виконання робіт по самообслуговуванню, благоустрою колонії та поліпшення житлово- побутових умов засуджених.

Крім того, 21.06.2023 року о 09 год. 30 хв., в розташуванні житлового приміщення № 6 дільниці посиленого контролю державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», у присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_11 та присутності виконуючи обов`язки завідувача медичної частини (№ 12) ОСОБА_7 , а також засудженого ОСОБА_8 , бр. № 112, засудженого ОСОБА_9 , бр. № 141, засудженому ОСОБА_5 , за ст. 115 ч. 2, 289 ч. 2 КК України до 12 років позбавлення волі, початок строку: 03.04.2013 року, кінець строку: 07.09.2024 року заступником начальника - відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка - навести порядок в розташуванні житлового приміщення № 6 дільниці посиленого контролю установи, де він відбуває покарання, а саме: підмести та помити підлогу, витерти пил з підвіконня. При цьому засуджений ОСОБА_5 прибиральним інвентарем (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, совок, гумові рукавички) був забезпечений, одягнений і взутий за сезоном. Однак засуджений ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився приступити до виконання чергування, мотивуючи свою відмову власними переконаннями. На неодноразові вимоги заступника начальника - відділу із соціально виховної та психологічної роботі майора внутрішньої служби ОСОБА_10 приступити до виконання чергування засуджений ОСОБА_5 відповідав відмовою.

Також засудженому ОСОБА_5 додатково роз`яснені вимоги ст. 391 КК України, ст. ст. 107, 118, 132, 103 КВК України. Після чого засудженому ОСОБА_5 , заступником начальника - відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , знову запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка, на що останній знову відповів категоричною відмовою. Відеофіксація проводилась на портативний відеореєстратор IMOU ІРС-С22ЕР-А (с/н 7L01547PAZE9E29P, інв. № 1).

Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_5 не виказував, був оглянутий медичним працівником, за результатом огляду виконуючи обов`язки завідувача медичної частини (№ 12) ОСОБА_7 , була надана довідка, в якій зазначено: «працездатний, виконувати роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов засуджених може».

Заходів фізичного, морального та психологічного впливу на засудженого ОСОБА_5 не здійснювалось.

Дії засудженого ОСОБА_5 є відкритим, категоричним та демонстративним невиконанням обов`язку, визначеного у ч. 3 ст. 107, ч. 5 ст. 118 КВК України та п. 3 Розділу II. «Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань щодо залучення без оплати праці до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Своїми діями засуджений ОСОБА_5 подає негативний приклад іншим засудженим.

На засіданні дисциплінарної комісії № 130 від 16.11.2022 року було прийняте рішення ще раз висунути вимоги засудженому ОСОБА_5 щодо виконання робіт по самообслуговуванню, благоустрою колонії та поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Крім того, 22.06.2023 року о 10 год. 00 хв., в розташуванні житлового приміщення № 6 дільниці посиленого контролю державної установи «Диканівська виправна колонія (№ 12)», у присутності чергового помічника начальника установи майора внутрішньої служби ОСОБА_12 та присутності виконуючи обов`язки завідувача медичної частини (№ 12) ОСОБА_7 , а також засудженого ОСОБА_8 , бр. № 112. засудженого ОСОБА_9 , бр. № 141, засудженому ОСОБА_5 , за ст. 115 ч. 2, 289 ч. 2 КК України до 12 років позбавлення волі, початок строку: 03.04.2013 року, кінець строку: 07.09.2024 року заступником начальника - відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка - навести порядок в розташуванні житлового приміщення № 6 дільниці посиленого контролю установи, де він відбуває покарання, а саме: підмести та помити підлогу, витерти пил з підвіконня. При цьому засуджений ОСОБА_5 прибиральним інвентарем (відро з водою, ганчірка, швабра, віник, совок, гумові рукавички) був забезпечений, одягнений і взутий за сезоном. Однак засуджений ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився приступити до виконання чергування, мотивуючи свою відмову власними переконаннями. На неодноразові вимоги заступника начальника - відділу із соціально виховної та психологічної роботі майора внутрішньої служби ОСОБА_10 приступити до виконання чергування засуджений ОСОБА_5 відповідав відмовою.

Також засудженому ОСОБА_5 додатково роз`яснені вимоги ст. 391 КК України, ст. ст. 107, 118, 132, 103 КВК України. Після чого засудженому ОСОБА_5 заступником начальника - відділу із соціально виховної та психологічної роботі майором внутрішньої служби ОСОБА_10 , знову було запропоновано приступити до виконання чергування, згідно затвердженого графіка, на що останній знову відповів категоричною відмовою. Відеофіксація проводилась на портативний відеореєстратор IMOU ІРС-С22ЕР-А (с/н 7L01547PAZE9E29P, інв. № 1).

Скарг на стан здоров`я засуджений ОСОБА_5 не виказував, був оглянутий медичним працівником, за результатом огляду виконуючи обов`язки завідувача медичної частини (№ 12) ОСОБА_7 , була надана довідка, в якій зазначено: «працездатний, виконувати роботи по самообслуговуванню, благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов засуджених може».

Заходів фізичного, морального та психологічного впливу на засудженого ОСОБА_5 , не здійснювалось.

Дії засудженого ОСОБА_5 , є відкритим, категоричним та демонстративним невиконанням обов`язку, визначеного у ч. 3 ст. 107, ч. 5 ст. 118 КВК України та п. 3 Розділу II. «Основні права та обов`язки засуджених в установах виконання покарань» Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань щодо залучення без оплати праці до робіт з благоустрою колоній і прилеглих до них територій, а також поліпшення житлово-побутових умов засуджених.

Своїми діями засуджений ОСОБА_5 , подає негативний приклад іншим засудженим.

Після цього йому під підпис було доведено вимоги ПВР та попереджено про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України та матеріали щодо внесення відомостей до ЄРДР скеровані до територіального відділу поліції.

Згідно ст. 5 КВК України, кримінально-виконавче законодавство, виконання і відбування покарань ґрунтуються на принципах невідворотності виконання і відбування покарань, законності, справедливості, гуманізму, демократизму, рівності засуджених перед законом, поваги до прав і свобод людини, взаємної відповідальності держави і засудженого, диференціації та індивідуалізації виконання покарань, раціонального застосування примусових заходів і стимулювання правослухняної поведінки, поєднання покарання з виправним впливом, участі громадськості в передбачених законом випадках у діяльності органів і установ виконання покарань.

У зв`язку з цим, до засудженого ОСОБА_5 за випадками допущених вищевикладених злісних порушень вимог режиму тримання та накладення дисциплінарних стягнень одразу питання щодо притягнення до кримінальної відповідальності за ст. 391 КК України не ініціювалося, оскільки заходи стягнення підлягали застосуванню з урахуванням принципу поступовості, були проведені профілактичні бесіди з начальником відділення СПС та психологом установи.

Таким чином, засуджений ОСОБА_5 , виконав усі дії, які вважав за необхідне, з метою порушення режиму відбуття покарання та злісної непокори законним вимогам адміністрації установи, у зв`язку з чим на нього після 12.05.2023 року за допущеними злісними порушеннями режиму відбування покарання накладені дисциплінарні стягнення за різні порушення режиму відбуття покарання, з яких, зокрема, 1 раз поміщався в дисциплінарний ізолятор, а також 1 раз поміщений до приміщення камерного типу, після чого допустив злісні порушення режиму.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 391 КК України, тобто злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань або іншій протидії адміністрації у законному здійсненні її функцій особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Під час досудового розслідування 14.07.2023 року досягнуто угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні між прокурором ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за участю захисника - ОСОБА_4 .

Згідно зазначеної угоди про визнання винуватості, обвинувачений ОСОБА_5 беззаперечно визнав себе винуватим, прокурор і обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 391 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 за ст. 391 КК України - у виді одного року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Лебединського районного суду Сумської області від 23.04.2018 року та остаточно призначити покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, свою вину обвинувачений визнав беззаперечно, сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє свої права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, також суд переконався, що сторонам зрозумілі наслідки укладання та затвердження угоди, визначені ст. 473 КПК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст. ст. 468-475 цього Кодексу.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а матеріали кримінального провадження свідчать про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений погоджується на призначення визначеного сторонами угоди покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого суд, відповідно до ст. 67 КК України, визнає рецидив злочинів.

Щодо особи обвинуваченого суд враховує зокрема те, що обвинувачений судимий 08.08.2013 року Бєлгородським обласним судом РФ, з урахуванням ухвали Лебединського районного суду Сумської області від 23.04.2018 року, зміненої в частині зарахування строку попереднього ув`язнення ухвалою Сумського апеляційного суду від 12.01.2022 року, за п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі без конфіскації майна, одружений, освіта повна загальна середня, не працює, провину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, тому наявність вказаних обставин та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , зумовлює можливість призначення покарання за ст. 391 КК України - у виді одного року позбавлення волі; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бєлгородського обласного суду РФ від 08.08.2013 року, з урахуванням ухвали Лебединського районного суду Сумської області від 23.04.2018 року, зміненої в частині зарахування строку попереднього ув`язнення ухвалою Сумського апеляційного суду від 12.01.2022 року та остаточно призначити покарання у виді 1 року 7 місяців позбавлення волі.

За таких обставин, суд вважає можливим затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим та прокурором, призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, оскільки в підготовчому судовому засіданні не встановлено передбачених законом обставин, які б перешкоджали затвердженню судом даної угоди.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 необхідно рахувати з 15.09.2023 року.

Цивільний позов не заявлявся, судові витрати відсутні.

Долю речового доказу суд вирішує у відповідності до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості від 14.07.2023 року в кримінальному провадженні № 0000690 від 24.06.2023 року, укладену між прокурором Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 14.07.2023 року покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за даним вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бєлгородського обласного суду РФ від 08.08.2013 року, з урахуванням ухвали Лебединського районного суду Сумської області від 23.04.2018 року, зміненої в частині зарахування строку попереднього ув`язнення ухвалою Сумського апеляційного суду від 12.01.2022 року, та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 15.09.2023 року.

Речовий доказ - CD-R диск з заводським написом «Verbatim CD-R 700 MB 52Х 80 min», приєднаний до матеріалів провадження - знищити.

Вирок може бути оскаржено з підстав, зазначених в ч. 4 ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 - з моменту вручення йому копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий -