Провадження № 1-кс/202/6609/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001017 від 18.12.2017 року,-

ВСТАНОВИВ:

04.08.2023 року до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшла скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого ТУ ДБР у місті Краматорську ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001017 від 18.12.2017 року.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 посилається на те, що 15.05.2023 року вона звернулась із заявою про залучення її як потерпілої у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001017 від 18.12.2017 року, де потерпілим є її син. Листом № 13-01-14304/23 від 20.07.2023 року слідчий ТУ ДБР у місті Краматорську ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_2 про те, що вона вже зверталась із даним клопотанням, за результатом розгляду якої слідчим 20.02.2019 було відмовлено у визнанні ОСОБА_2 потерпілою у кримінальному провадженні ( дану постанову оскаржено не було), після чого ОСОБА_2 двічі давала покази у статусі свідка.

ОСОБА_2 вважає, що слідчим не дотримано вимоги ст. 220 КПК України, у зв`язку з чим просить суд визнати незаконною бездіяльність слідчого щодо невиконання вимог ст.. 220 КПК України, стосовно розгляду її заяви, зобов`язати слідчого розглянути заяву та винести постанову згідно вимог КПК України.

Дослідивши скаргу та перевіривши додані до скарги матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви N 32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

ОСОБА_2 посилаючись на вимоги ст.. 220 КПК України, вважає що слідчим не дотримано вимоги ст. 220 КПК України стосовно розгляду її заяви.

Натомість ст. 220 КПК України передбачено обов`язок слідчого розглянути клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника.

Як вбачається із матеріалів скарги у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001017 від 18.12.2017 року ОСОБА_2 має статус свідка, а отже не наділена правом звернення до слідчого із клопотаннями, в порядку ст. 220 КПК України.

Крім того, як вбачається з листа слідчої ОСОБА_3 клопотання ОСОБА_2 про визнання її потерпілою у кримінальному провадженні вже було предметом розгляду слідчого, в результаті чого постановою слідчого від 20.02.2019 ОСОБА_2 було відмовлено у визнанні потерпілою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001017 від 18.12.2017, дана постанова не була оскаржена в судовому порядку, питання про її оскарження не порушується скаржницею й наразі.

Згідно ч.2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

При цьому слідчий суддя зазначає, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема, для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку, що необхідно повернути заявнику скаргу та усі додані до неї матеріали.

Керуючись ст.ст. 303- 304, 309 КПК України слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути ОСОБА_2 скаргу на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001017 від 18.12.2017 року, яка полягає у невиконанні вимог ст..220 КПК України.

Копію ухвали, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами, направити заявнику.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1