Справа № 308/9960/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2023 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород кримінальне провадження №308/9960/20, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 22.04.2020 р. про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бобовище, Мукачівського району, українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,-

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

захисника обвинуваченого - ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області 29.09.2020 року з Закарпатської обласної прокуратури надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 22.04.2020 р. про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

04.05.2022 року захисник обвинуваченого - ОСОБА_5 подав до суду заяву-клопотання про закриття кримінального провадження на підстав п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у звязку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру. Клопотання мотивує тим, що 05.05.2020 року ОСОБА_3 було повідомлено про підозру. Ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування до 4-х місяців, а саме до 05.09.2020 року. З 03.09.2020 р. було зупинено досудове розслідування та відновлено 16.09.2020 року. Таким чином з врахуванням того, що протягом 13 днів було зупинення провадження та строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування у той самий день, що і відновлення досудового розслідування, останнім днем безпосереднього направлення обвинувального акту до суду, мав бути наступний за днем ознайомлення з матеріалами справи, тобто 14-й день після встановленого слідчим судом днем закінчення продовженого строку досудового розслідування, а саме до 19.09.2020 р.

Однак, після ознайомлення з наявними у суді матеріалами даного кримінального провадження, явним є факт того, що Закарпатська обласна прокуратура не направила обвинувальний акт у даному провадженні поштою , бо наявний на конверті проштампований штемпелем прокуратури «для пакетів» не містить на собі штампів, шрих-кодів, марок як Укрпошти, та і будь-якої іншої установи пересилання кореспонденції, хоч на супровідному листі Закарпатської обласної прокуратури про направлення до Ужгородського міськрайонного суду даного обвинувального акту з реєстром та розпискою проставлена відмітка суду про його безпосередню реєстрацію у канцелярії суду 29.09.2020 р.

Таким чином вважає, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні хоч і був складенний і затверджений у встановлені строки досудового розслідування, однак був підготовлений до відправлення до суду не раніше 25.09.2020 р., а зданий був безпосередньо до канцелярії суду 29.09.2020 року, тобто значно пізніше 19.09.2020 - останнього дня досудового розслідування у даній справі.

З огляду на викладене просить суд, згідно п.10 ч.1 ст. 284 КПК України закрити дане кримінальне провадження, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.

Окрім цього, просить суд повернути внесену заставу в розмірі 105 100 ,00 грн., яка була внесена дружиною обвинуваченого - ОСОБА_6 , у зв`язку з обранням ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 06.05.2020 року, ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Також, просить суд ухвалу Личаківського районного суду м. Львова про арешт майна від 08.05.2020 р. скасувати та повернути ОСОБА_3 , мобільний телефон «iPhone 7», скетч карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» від сам-картки» НОМЕР_1 та штани темно-синього кольору.

Позиція сторони захисту в суді

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 заяву-клопотання підтримав та просив суд її задовольнити, з підстав викладених у заяві-клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 доводи свого захисника підтримав та просив суд закрити дане кримінальне провадження, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, повернути 105 100,00 грн. внесену заставу, та скасувати увалу про арешт майна.

Позиція сторони обвинувачення в суді

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування у зв`язку із необгрунтованістю та невмотивованістю заявленого клопотання. Зазначив, що положення ст. 284 КПК України регламентують порядок закриття провадження у справі. Вважає, що підстав для закриття провадження у справі судом не має. Вважає, що суд не має повноважень на закриття кримінальної справи під час судового розгляду.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт з додатками, додатково надані сторонами документи на обґрунтування і спростування тверджень, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст.3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і, серед іншого, закінчується направленням до суду обвинувального акта.

Аналогічні положення містяться у ч. 2ст. 283 КПК України, де передбачено обов`язок прокурора у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: закрити кримінальне провадження, звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Відповідно до ч. 1, ч.2 ст. 113 КПК України процесуальні строки це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з ст.ст.5,110,115, ч. 1 ст.291та ч. 2 ст.283 КПК України, прокурор має право приймати процесуальні рішення у кримінальному провадженні виключно в межах процесуальних строків, зокрема, складати, затверджувати та направляти до суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні у межах строку досудового розслідування.

Частиною 1 ст.219КПК України визначено, що строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленомустаттею 615цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно п.4 ч.3 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочин.

Строк досудового розслідування може бути продовжений з підстав та у порядку, передбаченихКПК України.

У відповідності до п.10 ч.1ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру, закінчився строк досудового розслідування, визначений статтею 219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею (частина 5 статті 219 КПК в редакції, що діяла на час направлення обвинувального акту до суду).

Частина 4 статті 219 КПК встановлює, що строк досудового розслідування може бути продовжений у порядку, передбаченому параграфом 4 Глави 24 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 294 КПК строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Згідно з положеннями статті 293 КПК одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Судова практика застосування приписів пункту 10 частини 1 статті 284 КПК є усталеною у діяльності не тільки Верховного Суду, а й судів першої та апеляційної інстанцій, у тому числі Вищого антикорупційного суду (див. наприклад, ухвала Вищого антикорупційного суду від 24 вересня 2020 року та ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 03 листопада 2020 року у справі № 991/6516/20).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження 22.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000179 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 05.05.2020 р. було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України .

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду від 26.06.2020 року задоволено клопотання слідчого та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000179 від 22.04.2020 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України до 4-х місяців, а саме до 05.09.2020 року.

03 вересня 2020 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у м. Львові ОСОБА_7 винесено постанову про зупинення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000179 від 22 квітня 2020.

16 вересня 2020 року слідчим Першого слідчого відділу слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань , розташованого у м. Львові ОСОБА_7 винесено постанову про відновлення досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000179 від 22 квітня 2020.

16 вересня 2020 року в порядку ст. 290 КПК України сторону захисту повідомлено про завершення досудового розслідування і надано доступ до матеріалів досудового розслідування кримінального провадження.

Підозрюваний та його захисник ознайомлювалися з матеріалами кримінального провадження в період часу з 13-15 до 15-15 години 16.09.2020.

Відповідно до вимог ч. 5 ст.219КПК України строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею , крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Таким чином,останнім днем строку досудового розслідування було 19.09.2020.

Відповідно до матеріалів справи №308/9960/120, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000179 від 22 квітня 2020 було складено слідчим та затверджено прокурором 16.09.2020, а 29.09.2020 (після дати закінчення досудового розслідування) вказаний обвинувальний акт було скеровано до суду, тобто поза межами строку, визначеного ст. 219 КПК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду відповідно до штемпелю 29 вересня 2020 року, тобто, поза межами строку досудового розслідування.

Прокурором не надано жодного належного підтвердження здійснення поштового відправлення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.290 КПК досудове розслідування вважається завершеним після повідомлення стороні захисту про його завершення та відкриття матеріалів. Саме звернення до суду з обвинувальним актом, а не лише його складання, затвердження чи вручення стороні захисту, повинно бути вчинено в межах строку досудового розслідування.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець повязує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №556/1381/18, від 01.07.2021 у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №712/6375/18, від 15.03.2021 у справі № 676/6116/18, від 05.04.2021 у справі № 676/804/20, від 21.04.2021 у справі № 991/6516/20).

Згідно з п. 10 ч. 1 ст.284КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст.219 цього Кодексу, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

ОСОБА_3 предявлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке віднесено до категорії тяжких кримінальних правопорушень, однак не відноситься до злочину проти життя та здоров`я особи.

Верховний Суд у постанові від 15 вересня 2021 року по справі № 711/3111/19 зазначив, що направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Далі у цій же постанові зазначено, що з огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК, яка передбачає у будь-якому разі скасування судового рішення, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження у кримінальній справі його не було закрито.

За викладених обставин під час судового засідання встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000179 від 22.04.2020 року про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, де строк досудового розслідування закінчився 19.09.2020 р., надійшов до суду 29.09.2020 року, тобто після закінчення строку досудового розслідування, визначеного ст.219КПК України, тому суд дійшов висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України.

Сутність змісту положень п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України полягає у забезпечені кожній людині (після набрання чинності цією нормою) права на звільнення від притягнення до кримінальної відповідальності у випадку порушення щодо неї встановлених КПК України строків досудового розслідування.

Ретроспективне позбавлення людини цього права, з огляду лише на момент внесення відомостей про злочин до ЄРДР, є порушенням сутності такого права.

Суд підкреслює, що строк досудового розслідування - не є простою формальністю. На думку суду, положення ст. 219 КПК України відносяться до фундаментальних положень кримінального процесуального права, відступлення від яких недопустиме.

Передбачення процесуальним законом обов`язку прокурора якнайшвидше, але не пізніше визначеного законом процесуального строку після пред`явлення підозри особі звернутись до суду з обвинувальним актом або закрити кримінальне провадження - є гарантією фундаментального права людини на розгляд її справи упродовж розумного строку, закріпленого в п. 1 ст. 6 Конвенції, передбачено ст. 7, ч. 1 ст. 21 КПК та підтверджується усталеною практикою ЄСПЛ.

Особа не може необмежений час перебувати в стані підозрюваного - якщо публічне обвинувачення з будь-яких причин не має можливості визначити обвинувачення, склавши обвинувальний акт, та спрямувати справу до суду протягом визначеного законом строку - особа має бути звільнена від підозри. Таким чином, такий процесуальний строк досудового розслідування - є одним із найважливіших проявів правового принципу верховенства права, який вимагає належної правової визначеності у такому особливо вразливому статусі людини як підозрюваний.

На важливості та фундаментальності недопустимості порушення строків досудового розслідування свідчить категоричність законодавця, який в ч. 5 ст. 294 КПК визначив, що строк досудового розслідування, що закінчився, поновленню не підлягає.

Оскільки судом установлено наявність підстави, передбаченої п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, то кримінальне провадження №0000179 від 22.04.2020 року підлягає закриттю.

Окремо суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 2 статті 42 КПК України обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Відповідно ж до змісту частини 1 статті 337 КПК судовий розгляд може бути проведений виключно стосовно особи, яка набула статусу обвинуваченого в порядку, передбаченому Законом.

Проте, з огляду на положення статті 2 КПК, згідно з яким до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура, та, враховуючи порушення прокурором вимог закону щодо направлення обвинувального акта до суду поза межами строків досудового розслідування, що унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі пункту 10 частини 1 статті 284 КПК України, суд вважає, що ОСОБА_3 слід вважати таким, що не набув процесуального статусу обвинуваченого.

Практика Конституційного Суду України, ЄСПЛ, Верховного Суду і Апеляційної палати ВАКС

Обмеження щодо реалізації конституційних прав і свобод не можуть бути свавільними та несправедливими, вони мають встановлюватися виключно Конституцією і законами України, переслідувати легітимну мету, бути обумовленими суспільною необхідністю досягнення цієї мети, пропорційними та обґрунтованими, у разі обмеження конституційного права або свободи законодавець зобов`язаний запровадити таке правове регулювання, яке дасть можливість оптимально досягти легітимної мети з мінімальним втручанням у реалізацію цього права або свободи і не порушувати сутнісний зміст такого права (п. 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 01 червня 2016 року № 2-рп/2016).

Велика палата ЄСПЛ у п. 68 рішення у справі Карт проти Туреччини (Kart v. Turkey, заява №8917/05) зазначила, що право на розгляд справи протягом розумного строку базується на необхідності гарантувати, що обвинуваченим доведеться залишатись занадто довго у стані невизначеності щодо результатів кримінальних звинувачень проти них. Так само ЄСПЛ у п. 18 рішення в справі Вемхофф проти Німеччини (Wemhoff v. Germany, заява №2122/64) вказував, що чітка мета відповідного положення п. 1 ст. 6 Конвенції у кримінальних справах полягає у забезпеченні того, щоби обвинувачені особи не перебували занадто довго під обвинуваченням та обвинувачення було визначене.

Верховний Суд у постанові від 15 вересня 2021 року по справі № 711/3111/19 зазначив, що направлення прокурором обвинувального акта після закінчення досудового розслідування до суду поза межами строків досудового розслідування у кримінальних провадженнях щодо злочинів, які не є тяжкими чи особливо тяжкими проти життя та здоров`я, виключає набуття особою процесуального статусу обвинуваченого (підсудного), а, отже, унеможливлює розгляд в суді кримінального провадження по суті та тягне за собою закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Далі у цій же постанові зазначено, що з огляду на положення п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК, яка передбачає у будь-якому разі скасування судового рішення, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження у кримінальній справі його не було закрито.

Крім того Верховний Суд в ухвалі від 01 червня 2022 року (справа № 348/1674/19) використав буквальний спосіб тлумачення норми та зазначив, що ч. 5 ст. 219 КПК України чітко встановлює, що строк ознайомлення саме з матеріалами досудового розслідування, а не з матеріалами сторони захисту, не включається у строки, передбачені цією статтею. Наведене згоджується з практикою Касаційного кримінального суду (ухвала Верховного Суду від 14 вересня 2021 року у справі № 760/34267/19, провадження № 51-4332ск21, ухвала від 10 січня 2022 року у справі № 617/1839/19, провадження № 51-17ск22, постанова від 23 лютого 2022 року у справі № 35/154/20, провадження № 51-2177км21).

Щодо аргументів сторони обвинувачення про розгляд клопотання не на стадії підготовчого судового розгляду, суд приходить до наступного.

За приписом ст. 284 КПК України прямо не передбачає можливості закриття кримінального провадження судом на стадії судового розгляду з підстав закінчення строків досудового розслідування.

Оскільки КПК України прямо не врегульовує дії суду у випадку встановлення в ході судового розгляду факту закінчення строків досудового розслідування, має застосовуватись ч. 6 ст. 9 КПК України, відповідно до якої у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Виходячи із засад, визначених ст.ст. 8, 9, 28 КПК України, та положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у такому випадку суд має закрити кримінальне провадження з метою відновлення порушених прав обвинуваченого.

Такі висновки підтверджуються і практикою Верховного Суду.

Так, у постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 556/1381/18 суд дійшов наступного висновку: Твердження у касаційній скарзі про те, що суд не дотримався процесуальної форми розгляду провадження, чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону, оскільки прийняв рішення про закриття провадження не в підготовчому судовому засіданні, а під час судового розгляду, є безпідставними, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство не містить обмежень щодо закриття кримінального провадження на будь-якій стадії процесу (до виходу суду в нарадчу кімнату для постановлення рішення по суті).

Разом з тим судом враховано. положення п. 1 ч. 2 ст. 412 КПК, яка передбачає у будь-якому разі скасування судового рішення, якщо за наявності підстав для закриття судом провадження у кримінальній справі його не було закрито.

Відповідно до вимог ст. 203 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію, в тому числі після закриття кримінального провадження, в порядку передбаченому цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.05.2020 року відносно ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави в сумі 105100 грн.

З наданої квитанції № від 06.05.2020 року вбачається, що визначена ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 06.05.2020 року сума застави за обвинуваченого ОСОБА_3 була внесена платником ОСОБА_6 на рахунок ТУ ДСА України у Львівській області .

Після внесення застави ОСОБА_3 був звільнений з під варти.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, встановлено підстави і умови повернення застави. Вона повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу, якщо не була звернена в дохід держави. При цьому, аналіз положень статей 182, 194, 196, 197, 199, 181, 203 КПК в їх системному взаємозв`язку, дає підстави для висновку, що лише запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою і домашнього арешту, а також перелічені у ч. 5 ст. 194 КПК обмеження, діють певний, визначений ухвалою суду (слідчого судді), строк, а інші запобіжні заходи, в тому числі і застава, визначеного строку дії не мають і діють до їх скасування, зміни, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження.

Таким чином, ухвалюючи рішення про закриття кримінального провадження, суд вважає за необхідне застосований запобіжний захід скасувати, після набрання ухвалою законної сили.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта лише у разі ухвалення обвинувального вироку.

Водночас ч. 1 ст. 126 КПК України унормовано, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Тобто суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження.

Кримінальний процесуальний кодекс України прямо не передбачає стягнення процесуальних витрат з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито.

За таких обставин процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, слід віднести на рахунок держави.

Що стосується клопотання захисника обвинуваченого - ОСОБА_5 про скасування ухвали про арешт майна від 08.05.2020 року та повернення ОСОБА_3 мобільного телефонк «iPhone 7», скетч карти мобільного оператора ПрАТ «Київстар» від сам-картки» НОМЕР_1 та штани темно-синього кольору суд приходить до слідуючого.

Судом встановлено, що 08.05.2020 ухвалою Личаківського районного суду м. Львова накладено арешт на майно, вилучене 04.05.2020 під час обшуку в приміщеннях Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Загорська, 2, та в ході особистого обшуку ОСОБА_3 , а саме:

1. Грошові кошти в сумі 1100 доларів США купюрами номіналом по 100 доларів кожна з такими серіями та номерами: В54503798A; DF72749919A; KG30693412B; KL77186956B; DB46748674B; KF28644719B; KD86969029A; HB93532749C; HK95518452C; HL01265736G; DB43328714A;

2. Мобільні телефони Шаленика В.І. Redmi 6A та iPhone 7;

3. Скетч карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» від сім-картки НОМЕР_1 ;

4. Піджак та штани темно-синього кольору, сорочку світло-синього кольору, які належать ОСОБА_3 ;

Окрім цього даною ухвалою слідчого судді було накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 .

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 28.09.2020 скасовано арешт, накладений ухвалою Личаківського районного суду м. Львова про арешт майна від 8 травня 2020 року по справі №463/3944/20 провадження №1-кс/463/2309/20, на мобільний телефон "Redmi 6A", піджак темно-синього кольору та сорочку світло-синього кольору, які належать ОСОБА_3 . Повернуто ОСОБА_3 мобільний телефон "Redmi 6A", піджак темно-синього кольору та сорочку світло-синього кольору, вилучені 4 травня 2020 року під час обшуку в приміщеннях Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, за адресою: Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Загорська, 2, та в ході особистого обшуку ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.4 ст. 174 КПК України - Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Беручи до уваги вищевикладене, оскільки кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000179 від 22.04.2020 підлягає закриттю, з врахуванням приписів ч.4 ст. 174 КПК України, зважаючи на те, що майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації,суд вважає, що на даний час відпала потреба у подальшому застосуванні арешту майна, а саме: мобільного телефону «iPhone 7», скетч карти мобільного оператора ПрАТ «Київстар» від сам-картки» НОМЕР_1 та штани темно-синього кольору , а також частину квартири та про відсутність обставин, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння та розпорядження майном, а також обумовлювали б подальший арешт майна, а відтак, наявні достатні підстави для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.05.2020 року.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст.100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.23,27, п. 10 ч. 1 ст. 284, 369-372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 22.04.2020 р. на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України у звязку із закінченням строку досудового розслідування після повідомлення особі про підозру - задовольнити.

Кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000179 від 22.04.2020 р. про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України закрити на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування, визначеного статтею 219 КПК України.

Запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду від 06.05.2020, справа №463/3944/20, після набрання ухвалою суду законної сили - скасувати.

Повернути, після набрання ухвалою суду законної сили, заставодавцю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ідентифікаційний код НОМЕР_2 , внесені нею на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду від 06.05.2020, справа №463/3944/20 , грошові кошти в якості застави за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 105 100 (сто пять тисяч сто) гривень на депозитний рахунок ТУДСА України у Львівській області, відповідно до квитанції № від 06.05.2020.

Арешт накладений на грошові кошти в сумі 1100 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США ,мобільний телефон «iPhobe 7», скетч карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» від сам-картки» НОМЕР_1 , штани темно-синього кольору, частину квартири за адресою : АДРЕСА_1 , яка на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_3 на підставі ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 08.05.2020 року - скасувати.

Речові докази по справі:

-грошові кошти в сумі 1100 доларів США, купюрами номіналом по 100 доларів США, які передані на зберігання ЗРУ ПАТ КБ «Приватбанк» після набрання ухвалою суду законної сили повернути власнику - свідку ОСОБА_8

-Мобільний телефон iPhon 7, скретч карту мобільного оператора ПрАТ «Київстар» від сім карти НОМЕР_1 , штани темно-синього кольору, які зберігаються в камері зберігання речових доказів ТУДБР, розташованому у м. Львові після набрання ухвалою суду законної сили повернути власнику - ОСОБА_3

-Документи справи 03-03/2019 (щодо ФОП « ОСОБА_9 » та ТОВ «Євробудівельник+»), зокрема: том 1 на 247 арк., том 2 на 246 арк., том 3 на 225 арк., том 4 на 250 арк., том 5 на 235 арк., том 6 на 94 арк., які вилучені та вилучені 04.05.2020 в ході обшуку в приміщенні Закарпатського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України та які зберігаються при матеріалах кримінального провадження після набрання ухвалою суду законної сили повернути в Закарпатське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 7 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Дата оголошення повного тексту ухвали - 13.09.2023 о 15-45 год.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1