Справа №585/1184/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/816/775/23 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк покарання
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2023 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми матеріали кримінального провадження апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2022 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення - ,

ВСТАНОВИЛА:

Засуджений ОСОБА_7 звернувся до Роменського міськрайонного суду Сумської області з клопотанням, в якому просить застосувати до нього Закон України № 838-VIII від 26.11.2015 року та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі в період з 24.06.2014 року по 28.12.2017 року і з 18.06.2018 року по 25.05.2021 року, в зв`язку з тим, що у нього об`єднано вироки за ч.4 ст.70 КК України, та визначити йому строк утримання з зазначенням дати звільнення з місць позбавлення волі.

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2022 року клопотання засудженого ОСОБА_7 було задоволено частково, та на підставі ч.5 ст.72 КК України (у редакції Закону України №838 - VIII від 26.11.2015 року) зараховано як строк попереднього ув`язнення, за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року період з 23 грудня 2020 року по 12 травня 2021 року включно із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, з врахуванням відбутого покарання, в іншій частині клопотання - відмовлено.

Своє рішення суд першої інстанції мотивує тим за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року, за яким ОСОБА_7 відбуває покарання запобіжний захід засудженому не обирався, а по вироку Приморського районного суду міста Маріуполля Донецької області від 19 листопада 2020 року запобіжний захід закінчив свою дію - 19.04.2020 року.

При цьому, суд першої інстанції вказував на те, що хоч запобіжний захід і закінчив свою дію, разом з тим, суд вважає необхідним зарахувати ОСОБА_7 з 23.12.2020 року по 12.05.2021 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, тобто по час набрання законної сили вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року, оскільки ОСОБА_7 перебував в умовах СІЗО і відносно нього розглядалось кримінальне провадження в цій справі.

На вказане судове рішення засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив задовольнити його клопотання у повному обсязі та зарахувати строк попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі і за період з 24.06.2014 року по 28.12.2017 року.

До початку апеляційного розгляду, засуджений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 , які є належним чином повідомленими про дату і час розгляду апеляційної скарги у даному провадженні подали до апеляційного суду клопотання про розгляд вказаної апеляційної скарги без їх участі.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який щодо задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_7 заперечував, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частина 1 ст.404КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд першої інстанції дотримався зазначених вимог Закону.

Як встановлено судом, ОСОБА_7 засуджений вироком Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2020 року за ч.ч.2 ст.153, ч.3 ст.152, ч.1 ст.153, ч.2 ст.153, ч.2 ст.186, ч.1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.03.2020 року у вигляді одного місяця арешту, більш суворим покаранням, визначеним за даним вироком, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 12 років позбавлення волі.

При цьому, ОСОБА_7 зараховано повністю відбуте покарання за вироком Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.03.2020 року у вигляді одного місяця арешту згідно вимог ст.72 КК України, із розрахунку один день арешту один день позбавлення волі. Строк покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з 16.06.2018 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») (з урахуванням ухвали Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 11 січня 2021 року про виправлення описки) вирішено зарахувати засудженому ОСОБА_7 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16 червня 2018 року по день набрання вироком Приморського районного суду м.Маріуполя від 19.11.2020 року, із розрахунку день за два.

Відповідно до розпорядження вирок Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2020 року відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 22 грудня 2020 року.

Крім того, вироком Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 19.03.2020 року засуджено ОСОБА_7 за ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 129, ч.1 ст. 70 КК України до покарання у виді одного місяця арешту.

Відповідно до розпорядження вирок Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.03.2020 року відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 23 квітня 2020 року.

Згідно вироку Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 ст. 187 КК України до 7 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст.70 КК України остаточно призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, а саме до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте прокарання за вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.11.2020 року у вигляді 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна, яке є його власністю. Строк покарання засудженому ОСОБА_7 обчислювати з 16.06.2018 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання ) зарахувати засудженому ОСОБА_7 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 16 червня 2018 року по день набрання вироком Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.11.2020 року законної сили 22.12.2020 року, із розрахунку день за два.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України (редакції Закону України № 838 VIII від 26 листопада 2015 року «Про внесення змін до КК України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання) в строк відбування покарання за вироком суду ОСОБА_7 зараховано строк попереднього ув`язнення з 05.07.2017 року по день звільнення з ЛУ «Вільнянська установа виконання покарань № 11 по відбуттю строку покарання 28.12.2017 року , із розрахунку день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Згідно з розпорядження та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 24 листопада 2021 року вбачається, що вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року відносно ОСОБА_7 набрав законної сили 12 травня 2021 року.

Так, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року), - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 29.08.2018 року, якщо особа вчинила злочин до 20.06.2017 (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26.11.2015.

Відповідно до ст. ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд першої інстанції має право вирішувати питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Зважаючи на вказані норми кримінального закону судом першої інстанції було встановлено, що на час тримання під вартою ОСОБА_7 у зв`язку із розглядом кримінального провадження за його обвинуваченням, на останнього поширювалась дія ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону №838-VIII від 26.11.2015 року).

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Колегія суддів вказує, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що клопотання засудженого підлягає частковому задоволенню, а саме, в частині зарахування як строку попереднього ув`язнення, оскільки ОСОБА_7 перебував у ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» в зв`язку з обранням йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню № 0002067 за його обвинуваченням у скоєнні злочинів передбачених ч.ч.2, 3 ст.152, ч.ч.1, 2 ст.153, ч. 2 ст.186 КК України.

Крім того, вироком Приморського райсуду м.Маріуполя Донецької області від 19.11.2020 року ОСОБА_7 засуджено до 12 років позбавлення волі. Запобіжний захід засудженому залишено без змін - тримання під вартою в ДУ «Маріупольський слідчий ізолятор» до набрання вироком суду законної сили, а вказаний вирок набрав чинності - 22.12.2020 року.

Таким чином запобіжний захід у вигляді тримання під вартою втратив свою силу і на ОСОБА_7 відбував покарання за вироком Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2020 року.

Крім того, вироком Бердянського міськрайонного суду від 05 липня 2017 року по кримінальному провадженню № 0007070 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.187 КК України відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Вільнянська УВП № 11».

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19.02.2020 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_7 на 60 днів до 18 квітня 2020 року включно.

Рішення про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 після 18 квітня 2020 року судом не приймалось і запобіжний захід, прийнятий ухвалою Запорізького апеляційного суду від 19.02.2020 року припинив свою дію 19 квітня 2020 року.

З витягу №1.49/2-2021 з протоколу засідання Центральної комісії Департаменту з питань виконання кримінальних покарань щодо визначення засудженим до позбавлення волі виду установи виконання покарань, місця відбування покарання особам, засудженим до позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі, арешту та обмеження волі та Наряду про направлення особи зі слідчого ізолятора до установи виконання покарань від 21.01.2021 року стверджується, що засудженого ОСОБА_7 , 1989 р.н. направлено для відбування покарання із державної установи «Маріупольський слідчий ізолятор» до ДУ «Роменська виправна колонія (№56)».

Судом встановлено, що ОСОБА_7 прибув до ДУ «Роменська виправна колонія № 56»- 06.09.2021 року.

За вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року, за яким ОСОБА_7 відбуває покарання запобіжний захід засудженому не обирався, а по вироку Приморського районного суду міста Маріуполля Донецької області від 19 листопада 2020 року запобіжний захід закінчив свою дію - 19.04.2020 року.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з чим погоджується і колегія суддів, що хоч запобіжний захід і закінчив свою дію, однак, суд вважав необхідним зарахувати ОСОБА_7 з 23.12.2020 року по 12.05.2021 року за правилами ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, тобто по час набрання законної сили вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року, оскільки ОСОБА_7 перебував в умовах СІЗО і відносно нього розглядалось кримінальне провадження в цій справі, в іншій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи наведене колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції належним чином дослідив матеріали судового провадження, проаналізував нормативну базу законодавства України, в результаті чого дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зарахувати засудженому ОСОБА_7 за правилами ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року, чинній до 20.06.2017 року), строк попереднього ув`язнення за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2021 року період з 23 грудня 2020 року по 12 травня 2021 року включно із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням позбавлення волі, з врахуванням відбутого покарання, а в решті вимог клопотання - відмовити.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду, як про це поставлене питання в апеляційній скарзі, оскаржене судове рішення є належним чином обгрунтованим та вмотивованим, внаслідок чого воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 404, 405, 406, 407, 418, 419 КПК України,колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 листопада 2022 року, якою частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_7 про зарахування строку попереднього ув`язнення - залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4