Провадження № 1-кс/686/4909/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2023 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В обґрунтування скарги вказує, що 19.05.2023 подала до ГУНП у Хмельницькій області заяву про вчинення кримінального правопорушення та 06.06.2023, у відповідь на запит, отримала лист про те, що заяву про вчинення кримінального правопорушення було направлено до Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області, з якою не погоджується.

Просить зобов`язати уповноважену особу ГУНП у Хмельницькій області внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення та розпочати досудове розслідування.

Скаржниця у судовому засіданні вимоги скарги підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник органу досудового розслідування, будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду скарги, у судове засідання не з`явився, однак згідно із ч. 3 ст. 306 КПК України це не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши думку скаржниці, дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів скарги та наданих матеріалів перевірки за заявою ОСОБА_3 слідує, що 19.05.2023 остання звернулася до ГУНП у Хмельницькій області із заявою про вчинення начальником Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, який, на думку скаржниці, вчинив службове підроблення шляхом направлення до Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому заяви про повторне відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_3 , усвідомлюючи недостовірну інформацію, викладену у ній, про те, що Міжрегіональне управління, яке не є правонаступником будь-яких юридичних осіб, може бути стягувачем за постановою про накладення штрафу № 22/612 від 27.11.2018, складеною Управлінням Держпраці в Хмельницькій області, яке перебуває у стані ліквідації.

Отримавши недостовірну інформацію, державний виконавець ОСОБА_5 відкрила виконавче провадження, підробивши постанову про відкриття виконавчого провадження.

Заява ОСОБА_3 була зареєстрована у ГУНП у Хмельницькій області 22.05.2023 за № 119/П-659.

Листом № 7938/121/122-2023 від 29.06.2023 за підписом начальника ВП № 1 Хмельницького РУП ГУНП у Хмельницькій області ОСОБА_3 направлено відповідь, за змістом якої слідує, що для з`ясування обставин справи було направлено запит до Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, проте на момент прийняття рішення відповіді не надходило. Таким чином відомості до ЄРДР внесено не було.

Положеннями частини 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (ч. 5 ст. 214 КПК України).

Із цими приписами Кримінального процесуального закону кореспондуються викладені у п.2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 норми, згідно з якими відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 818/1526/18 у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

У своїй постанові від 16.05.2019 Верховний Суд у складі колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) вказав: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.....».

Отже ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне відкриття кримінального провадження є недопустимим і може порушувати права конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційоване, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Так, п. 2 ч. 1 розділу ІІ «Порядок формування та ведення Реєстру» Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30.06.2020 визначено, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Інформацією про кримінальне правопорушення є обставини та конкретні факти, викладені у заяві особи про вчинення кримінального правопорушення, які містять ознаки складу кримінального правопорушення та можуть бути перевірені у кримінально-процесуальному порядку. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР та для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні.

Згідно із ч. 1 ст. 11 КК України кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Частина 1 ст. 366 КК України встановлює кримінальну відповідальність за складання, видачу службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів.

У примітці до ст. 358 КК визначено, що під офіційним документом у цій статті та стст.357 і 366 цього Кодексу слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана як документи - докази у правозастосовчій діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, юридичних осіб незалежно від форми власності та організаційно-правової форми, а також окремими громадянами, у тому числі самозайнятими особами, яким законом надано право у зв`язку з їх професійною чи службовою діяльністю складати, видавати чи посвідчувати певні види документів, що складені з дотриманням визначених законом форм та містять передбачені законом реквізити.

Об`єктивна сторона службового підроблення полягає в перекрученні істини в офіційному документі, вчиненому службовою особою з використанням свого службового становища.

Внесення до документів неправдивих відомостей означає включення інформації, яка повністю або частково не відповідає дійсності, до офіційного документа.

У постанові ВС у справі № 644/9375/18 від 24.11.2020 року суд виснував, що при встановленні ознак офіційного документа як предмета злочину слід керуватися такими критеріями: документ має бути складено, видано чи посвідчено відповідною особою в межах її компетенції за визначеною законом формою та з належними реквізитами; зафіксована в такому документі інформація повинна мати юридично значущий характер підтверджені чи засвідчені нею конкретні події, явища або факти мають спричиняти чи бути здатними спричинити наслідки правового характеру у вигляді виникнення (реалізації), зміни або припинення певних прав та/або обов`язків.

Невідповідність документа хоч б одному з наведених критеріїв перешкоджає визнанню його офіційним.

ОСОБА_3 убачає ознаки кримінального правопорушення у тому, що начальник Центрально-Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці В. Подорожний виклав недостовірну інформацію у заяві про повторне відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_3 указавши, що Міжрегіональне управління може бути стягувачем за постановою про накладення на ОСОБА_3 штрафу № 22/612 від 27.11.2018, складеною Управлінням Держпраці в Хмельницькій області.

Разом з тим, заява про відкриття виконавчого провадження не відповідає тим критеріям, які закон висуває до офіційного документу, оскільки за своєю суттю є лише адресованим до уповноваженої особи зверненням із проханням відкрити виконавче провадження. Ні Законом України «Про виконавче провадження», ні Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 не регламентовані вимоги, що пред`являються до форми та реквізитів заяви про відкриття виконавчого провадження; у ній не зазначається інформація, яка має юридично значущий характер та підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, оскільки така викладається у відповідних виконавчих документах.

Окрім того, у адресованій ОСОБА_4 до Другого відділу ДВС у м. Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяві від 30.01.2023 не міститься жодного обґрунтування того, що Центрально-Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці може бути стягувачем за постановою про накладення штрафу № 22/612 та є правонаступником Управління Держпраці в Хмельницькій області, як про це зазначає скаржниця, а лише викладені обставині, які обумовлюють повторне пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Саме на орган державної виконавчої служби (приватного виконавця) Закон України «Про виконавче провадження» покладає обов`язок з`ясування інформації щодо можливості особи бути стягувачем за виконавчим документом та ч. 4 ст. 4 означеного нормативно-правового акту передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо юридичну особу - боржника припинено. Однак, сама по собі допущена державним виконавцем В. Конопадою помилка щодо особи стягувача за виконавчим документом та помилкове відкриття виконавчого провадження за заявою неналежного стягувача не указує на наявність складу злочину у діях відповідної особи. У даному випадку між сторонами наявний спір, який має вирішуватися у порядку адміністративного судочинства.

З огляду на викладене, підстави для внесення відповідних відомостей до ЄРДР відсутні.

А тому у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 214, 303- 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ГУНП у Хмельницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя