ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2023 року м.Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря: ОСОБА_5 ,

прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника адвоката: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Краматорського міського суду Донецької області від 16.09.2021 року у кримінальному провадженні, внесеному в ЄРДР за №0000653/0001882 від 19.05.2019 року яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м. Краматорську Донецької області, громадянин України, який має середню освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, в силу ст. 89 КК України не судимий, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України та призначено покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю засудженого,-

Встановила:

вироком суду ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 19 травня 2019 року, приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 разом з раніше знайомою ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходились у приміщенні квартири АДРЕСА_3 за місцем мешкання ОСОБА_11 .

В цей час у ОСОБА_8 та ОСОБА_10 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_11 шляхом розбійного нападу, поєднаного із застосуванням насильства, яке є небезпечним для здоров`я та життя особи, яка зазнала нападу, після чого ОСОБА_8 та ОСОБА_10 вступили між собою у злочинну змову.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_10 , діючи умисно, із корисливих мотивів напали на ОСОБА_11 та застосовуючи насильство, яке є небезпечним для життя особи, яка зазнала нападу, нанесли йому не менше шести травмуючих ударів руками та ногами, спричинивши останньому наступні тілесні ушкодження: закрита травма грудної клітини, переломи 5-го ребра по передньо-пахвовій, 8-го ребра по середньо-пахвовій лініям справа, правосторонній пневмогемоторакс, підшкірна емфізема на рівні переломів ребер, численні підшкірні гематоми до 20 см. в діаметрі в області обличчя, тулуба, обох верхніх кінцівок; закрита травма грудної клітини з переломами 5, 8 ребер, пневмогемотораксом, підшкірною емфіземою, підшкірні гематоми тулуба за своїм характером у своїй сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя.

Підшкірні гематоми обличчя, верхніх кінцівок за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Подавивши волю потерпілого до супротиву, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_8 , із погрозою застосування фізичного насилля яке є небезпечним для здоров`я та життя потерпілого, а саме приставивши до шиї кухонний ніж, заволоділи майном ОСОБА_11 а саме: дзеркальним об`єктивним фотоапаратом торгової марки «Olympus» моделі «IS-300» вартістю 651 гривня 67 копійок; мобільним телефоном торгової марки «Nokia» моделі 130 DS вартістю 398 гривень 33 копійки; фотоапаратом об`єктивно затворного типу з автоматичним фокусуванням торгової марки «Olympus» моделі «Superzoom 70g» вартістю 261 гривня 33 копійки; відеокамерою торгової марки «Sony» моделі «DCR-SX 44E» вартістю 1343 гривні 80 копійок; сумкою чохлом для фотоапарата (відеокамери) вартістю 114 гривень 00 копійок; грошовими коштами в сумі 2800 гривень, які знаходилися на рахунку банківської карти АТ КБ «Приват банк», яка належить потерпілому ОСОБА_11 , після чого з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 5569 гривень 13 копійок.

З таким вироком суду першої інстанції не погодився обвинувачений і його захисник та оскаржили в апеляційному порядку.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог захисник адвокат ОСОБА_7 зазначає, що судове рішення є недостатньо обґрунтованим, у зв`язку з чим є небезпідставні сумніви в його законності. Наголошує, що місцевий суд формально перелічив всі письмові матеріали справи, як докази, але не зазначив, яким чином кожен доказ підтверджує винуватість ОСОБА_8 .

Зауважує, що судом не надано оцінки поясненням свідків, які допитувались у судовому засіданні.

Звертає увагу, що в матеріалах справи є дві судові експертизи, які суперечать одна одній. Протокол пред`явлення особи впізнання за фотознімками від 20.05.2019 року неможливо вважати належним доказом, оскільки слідчим не зазначено, за якими прикметами потерпілий впізнає особу, в протоколі лише зазначені загальні фрази, за якими неможливо впізнати особу, а саме, потерпілий впізнав обвинуваченого за віком, рисами обличчя, статтю.

Судом не перевірено стан потерпілого, оскільки на 20.05.2021 року останній отримував сильні знеболювальні засоби, що могло вплинути на його свідомість. Поняті, які б могли пояснити процедури впізнання, в судовому засіданні допитані не були.

Вказує, що додаткова судово-медична експертиза в незалежній установі не проводилась і була судом безпідставно відхилена.

Також звертає увагу, що журнал судового засідання від 07.04.2021 року має суперечності, так в журналі зазначено, що судове засідання розпочато о 13:54 годині, о 15:20 оголошено перерву, а далі в журналі зазначений час 09:06.

У своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 зазначив про непогодження з вироком місцевого суду та про надання доповнень після ознайомлення з матеріалами справи.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 22.05.2023 року обвинуваченому ОСОБА_8 встановлено строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, після спливу якого він вважається таким, що реалізував своє право на ознайомлення з матеріалами справи.

До дати судового засідання та під час судового розгляду, будь-які доповнення до апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 на адресу суду не надходили.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , який наполягав на задоволенні своєї апеляційної скарги та апеляційної скарги обвинуваченого, просив вирок місцевого суду скасувати та проголосити виправдувальний вирок, обвинуваченого ОСОБА_8 який просив задовольнити його апеляційну скаргу та підтримав доводи свого захисника, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційних скарг захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 , перевіривши надані матеріали, співставивши їх з доводами апеляційних скарг, колегія суддів прийшла до наступних висновків.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за обставин, викладених у вироку, доведена дослідженими судом доказами.

Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На підставі ст. 404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У поданій апеляційній скарзі сторона захисту порушує питання щодо недоведеності вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України

Проте доводи захисту колегія суддів вважає такими, що не ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження та вимогах кримінального і кримінального процесуального законів з огляду на таке.

Суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, визнав ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК, та призначив відповідне покарання.

При цьому, суд першої інстанції свої висновки обґрунтував дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_8 , який не заперечував, що він разом із ОСОБА_10 та потерпілим ОСОБА_11 , вживали спиртні напої, перебували у останнього вдома, також не заперечив, що наносив тілесні ушкодження потерпілому, оскільки той чіплявся до ОСОБА_10 , також не заперечив факт вимагання грошових коштів у потерпілого, сума яких перевищує, суму яку йому був винен потерпілий та для гарантії повернення грошових коштів забрав його майно;

показаннями обвинуваченої ОСОБА_10 , яка у суді першої інстанції надала пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_8 , також підтвердила факт вживання спиртних напоїв разом із потерпілим, факт наявності боргу потерпілого, оскільки в магазині розраховувався ОСОБА_8 , факт нанесення йому тілесних ушкоджень та зі слів ОСОБА_8 вона дізналась, що він забрав майно потерпілого як заставу;

показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який показав, що вживав спиртні напої разом із ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які представились іншими іменами, увесь час спілкування ОСОБА_10 надавала йому знаки уваги, перебуваючи у нього в квартирі ОСОБА_10 почала його обіймати та в кімнату одразу зайшов ОСОБА_8 та почав його бити, в подальшому вони забрали у нього банківську картку, неодноразово запитували пін-код та шукали у квартирі цінні речі, вимагали нього 5000 доларів погрожуючи ножем;

висновком експерта № 143 від 03.09.2019р. КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», відповідно до якого - згідно аналізу наданої медичної та судово-медичної документації у ОСОБА_11 встановлені множинні тілесні ушкодження, які могли виникнути в термін та при обставинах вказаних в ухвалі суду, тобто 19.05.2019 року. Та поясненнями експерта ОСОБА_12 , щодо методики проведення вказаної експертизи;

протоколом прийняття заяви від ОСОБА_11 від 19.05.2019 року, відповідно до якої невідомими чоловіком та дівчиною за місцем його мешкання, спричинені тілесні ушкодження та заволоділи його речами;

протоколом огляду місця події від 19.05.2019 року з фото таблицею за місцем мешкання потерпілого;

протоколами пред`явлення особи для впізнання за фонознімками від 20.05.2019 року, відповідно до яких потерпілий ОСОБА_11 на фотознімках із зображенням осіб впізнав осіб, які спричинили йому тілесні ушкодження та заволоділи його майном, зокрема ОСОБА_10 та ОСОБА_8 ;

заявою ОСОБА_8 , відповідно до якої останній видав співробітникам поліції: фотоапарат «Olympus - is-300» в картонній коробці, фотоапарат «Olympus - 706», відеокамеру «SONY 2000Х» в чорній сумці, мобільний телефон Nokia 222 в коробці, та протоколом огляду місця події від 20.05.2019 року, відповідно до якого оглянуті речі вилучені у ОСОБА_8 та даними протоколу огляду предмету від 09.07.2019 року із фототаблицею, відповідно до якого за участю потерпілого ОСОБА_11 були оглянуті вилучені у обвинуваченого ОСОБА_8 ;

протоколом огляду предметів від 20.05.2019 року, 01.08.2019 року, відповідно до яких на відеозаписах з телефону ОСОБА_10 зафіксовані події, які відбувались у квартирі потерпілого ОСОБА_11 . Частина вказаних відеозаписів досліджена судом першої інстанції у судовому засіданні, на яких зафіксовані погрози обвинуваченої ОСОБА_10 в бік потерпілого та її поведінка в цілому;

протоколом огляду предмету від 05.08.2019 року, відповідно до якого оглянуто кухонний ніж, яким погрожували потерпілому та даними висновку експерта № 2/5-151 від 21.06.2019 року Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, відповідно до якого слід пальця руки, вилучений 19.05.2019 року за адресою: м.Краматорськ, вул.Беляєва, 127-72, залишений мізинцем правої руки обвинуваченого ОСОБА_8 ;

протоколом слідчого експерименту від 06.06.2019 року за участю потерпілого та обвинувачених, відповідно до якого продемонстровано нанесення ударів у кухні, погроза ножем у спальні та місце знаходження майна, яке забрав обвинувачений. Разом з цим, висновком експерта №235 не виключена можливість виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_11 за обставин, на які вказав сам потерпілий в ході проведення слідчого експерименту за його участю;

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, аналізуючи допустимість досліджених доказів, зробив правильний висновок про їх достеменність та законність їх збирання, та обґрунтовано поклав в основу обвинувального вироку.

Виходячи із сукупності всіх обставин та наведених доказів, які є належними та допустимими, показань обвинувачених, потерпілого, що дають беззаперечні підстави стверджувати, що саме ОСОБА_10 та ОСОБА_8 скоєний розбійний напад на потерпілого ОСОБА_11 , при цьому самі обвинувачені не заперечують, як факту нападу на потерпілого, шляхом нанесення йому чисельних тілесних ушкоджень, так і факту заволодіння його грошима та майном. Крім того, сам обвинувачений ОСОБА_8 зазначив, що вимагав у потерпілого більшу суму ніж він вважав витраченою.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтував свій висновок про винуватість ОСОБА_8 низкою доказів.

Крім того, суд належним чином обґрунтував своє рішення про наявність складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України в діях ОСОБА_8 .

Посилання захисника про недопустимість протоколу впізнання за фотознімками судом не сприймаються, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 228 КПК України, перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу.

Як вбачається з протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20.05.2019 року (том 1 а.п. 107-112), потерпілий ОСОБА_11 здійснював впізнання осіб, які скоїли щодо нього розбійний напад за рисами обличчя, віком та статурою.

Колегія суддів звертає увагу, що норми ст. 228 КПК України передбачають впізнання особи за сукупністю таких ознак, а тому порушень норм КПК Україні під час слідчої дії впізнання за фотознімками не вбачається, крім того сам обвинувачений ОСОБА_8 підтвердив, що перебував у квартирі потерпілого, розпивав із ним спиртні напої та наносив тілесні ушкодження останньому, в подальшому заволодів майном останнього та грошима.

Таким чином, в ході судового розгляду судом досліджено достатньо вищевказаних доказів, які беззаперечно свідчать про пряму причетність обвинуваченого ОСОБА_8 до розбійного нападу, поєднаного із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень та погрозою застосування насильства, яке є небезпечним для здоров`я та життя особи, яка зазнала нападу, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Даний висновок місцевий суд зробив, у тому числі з того, що обвинуваченим спричинено насильство щодо потерпілого ОСОБА_11 під час якого відбувалось вимагання грошових коштів, а також без добровільної згоди потерпілого ОСОБА_9 забрав його майно, яке перебувало у квартирі, в той момент, коли потерпілий перебував у безпорадному стані, після нанесення йому ОСОБА_8 чисельних тілесних ушкоджень. При цьому, колегія суддів наголошує, що сам ОСОБА_8 не заперечує факт нанесення потерпілому тілесних ушкоджень та той факт, що забрав у нього банківську карту, з якої знято грошові кошти, і забрав майно з квартири потерпілого.

Твердження захисника, що судом не перевірено стану здоров`я потерпілого, оскільки вживання останнім медичних препаратів могло вплинути на його свідомість, є надуманими та не містять у собі логічного підґрунтя, у зв`язку із тим, що показання потерпілого узгоджуються з доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, є логічними та послідовними, крім того показання потерпілого, щодо дій ОСОБА_8 , підтверджує сам обвинувачений.

Щодо відсутності допиту понятих судом першої інстанції, колегія суддів не вбачає порушень норм КПК України, оскільки у достовірність та належності слідчих дій, які проведені за участю понятих, не виникає сумніву.

Доводи захисника про суперечливі експертизи щодо тілесних ушкоджень потерпілого не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді, оскільки в основу вироку щодо дослідження тілесних ушкоджень потерпілого ОСОБА_11 покладена лише одна експертиза № 143 від 03.09.2019 року, в якій детально відображені усі виявлені у останнього тілесні ушкодження, допустимість та належність вказаної експертизи не викликає сумніву у колегії суддів. При цьому, експертиза № 235 від 13.07.2019 року лише вказує на можливість настання виявлених тілесних ушкоджень у потерпілого за обставин наведених під час проведення слідчого експерименту.

Твердження захисника про не призначення додаткової судово-медичної експертизи не є слушними, з огляду на те, що захисник в апеляційній скарзі взагалі не навів доводів та мотивів непогодження з медичною експертизою, яка міститься в матеріалах кримінального провадження. Колегія суддів не вбачає необхідності в проведенні додаткової експертизи, оскільки експертом на підставі усіх необхідних даних проведено повне та об`єктивне дослідження тілесних ушкоджень потерпілого, інших даних, які б могли слугувати підставою для визнання експертизи неповною, матеріали кримінального провадження не містять.

Доводи захисника про суперечливі дані у журналі судового засідання від 07.04.2021 року, спростовуються матеріалами справи, так відповідно до журналу судового засідання від 07.04.2021 року (том 3 а.с. 48-49), судовий розгляд розпочато о 14:27 годині та оголошено перерву о 15:20 годині, продовження судового розгляду відбулось наступного дня, 08.04.2021 року о 09:06 годині, що також підтверджується технічним записом судового засідання (том 3 а.с. 47).

На думку колегії суддів, висновки суду першої інстанції про винуватість обвинуваченого вчиненні злочину, передбаченого саме ч.4 ст.187 України, належним чином обґрунтовані та вмотивовані, підстав для скасування вироку, про що просить захисник в апеляційній скарзі, колегія судів не знаходить.

Порушень процесуального порядку збирання наведених у вироку доказів за матеріалами провадження не встановлено та судом правильно вирішено питання про їхню належність і допустимість.

Судовий розгляд проведено з дотриманням вимог ст.337 КПК України, в межах пред`явленого обвинувачення, та діям обвинуваченого дано правильну юридичну оцінку.

Відповідно до вимог ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

З вироку суду вбачається, що при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд взяв до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий; у диспансерах міста на обліку не перебуває; не працює; не одружений; неповнолітніх дітей на утриманні не має; відбував покарання у Російській Федерації на підставі вироку Нагатинського районного суду м.Москва від 17.10.2013 року; обставини, що пом`якшують покарання судом не встановлено, обставини, що обтяжують покарання судом встановлено вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, суд призначив обвинуваченому ОСОБА_8 за вчинене кримінальне правопорушення покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Приймаючи до уваги наведені обставини в сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що призначене обвинуваченому ОСОБА_8 покарання є необхідне і достатнє для його виправлення і попередженню вчинення нових злочинів.

На думку колегії суддів вказаний строк покарання відповідає ступеню вчиненого кримінального правопорушення із точки зору його справедливості, розумності та достатності, а вирок в цій частині належним чином мотивований.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд приходить до висновку, що підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції відсутні, а тому в задоволенні апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника необхідно відмовити, а вирок суду залишити без змін.

Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 404-405, 408, 409, 419, 424, 426 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Краматорського міського суду Донецької області від 16.09.2021 року щодо ОСОБА_8 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді