Провадження № 1-кс/752/6950/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2023 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному проваджені № 40000211, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.08.2023року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 369-2 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчогослідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 0000211 від 15.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Клопотання погодив прокурор Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_5 .

У клопотанні слідчий просить накласти арешт на майно, яке було вилучено в ході проведення огляду 25.08.2023 в період часу з 14 год. 06 хв. по 14 год. 33 хв. сходової клітини між 8 ти 9 поверхом під`їзду №1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмети зовні схожі на грошові кошти, а саме: купюра номіналом 100 (сто) доларів США КВ37287464С, купюра номіналом 100 (сто) доларів США КG96124443A, купюри номіналом 100 (сто) доларів США КВ14859854М в кількості 18 штук.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000211 від 15.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до наказу № 42-к від 02.04.2003 ОСОБА_6 прийнято на посаду медичної сестри медичної комісії районного військового комісаріату.

Згідно наказу директора НКП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Деснянського району м. Києва» №115-а від 05.05.2023 та додатку №1 до наказу ОСОБА_7 входить до складу позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Слідством встановлено, що 15 серпня 2023 року точний час у ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою: вул. вулиця Космонавта Волкова, 2а, м. Київ, звернувся до медичної сестри Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний центр» Деснянського району м. Києва ОСОБА_7 , з метою отримання консультації щодо підтвердження діагнозу, який встановлює обмеження придатності до проходження військової служби. В цей час у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на прийняття пропозиції та одержання неправомірної вигоди для себе за вчинення дій щодо затягування процесу призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_8 , поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

Під час зустрічі та отримання консультацій стосовно підтвердження діагнозу, який встановлює обмеження придатності до проходження військової служби, ОСОБА_7 висловила вимогу про передачу їй неправомірної вигоди в сумі 2 тисячі доларів США для затягування процесу призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_8 та побоюючись негативного вирішення його питання, змушений був погодитися та повідомив про вказану подію свою тещу ОСОБА_9 .

У цей же час ОСОБА_7 зазначила, що у зв`язку із активізацією правоохоронних органів щодо виявлення корупційних правопорушень, які вчиняються співробітниками районних центрів комплектування та соціальної підтримки, свої зобов`язання в частині закриття питання щодо затягування процесу призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_8 , необхідно вирішити якнайшвидше та, відповідно, передати кошти.

23.08.2023, о 14 о 35 хв, ОСОБА_7 , діючи умисно , з метою одержання неправомірної вигоди, у ході телефонної розмови з ОСОБА_9 , повідомила останній про необхідність прибути 25.08.2023 до місця виконання обов`язків ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_2 , та надати неправомірну вигоду у розмірі 2 тисяч доларів США.

25.08.2023 о 13 год 30 хв, ОСОБА_7 , діючи умисно для одержання неправомірної вигоди для себе за вчинення дій щодо затягування процесу призову на військову службу за мобілізацією ОСОБА_8 , перебуваючи поряд із своєю квартирою АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, повідомила ОСОБА_9 про передачу грошових коштів їй, тобто ОСОБА_7 які в подальшому передано неповнолітній дочці ОСОБА_10 , 2009 р.н., в сумі 2 тис доларів США.

Після чого, о 13 год 52 хв, 25.08.2023 протиправна діяльність ОСОБА_7 припинена правоохоронними органами, а предмет неправомірної вигоди у розмірі 2 тисяч доларів США вилучено.

25.08.2023 в період часу з 14 год. 06 хв. по 14 год. 33 хв. в ході проведення огляду сходової клітини між 8 ти 9 поверхом під`їзду № 1 за адресою: АДРЕСА_1 , слідчим вилучено наступне: предмети ззовні схожі на грошові кошти, купюра номіналом 100 (сто) доларів США КВ37287464С, купюра номіналом 100 (сто) доларів США КG96124443A, купюри номіналом 100 (сто) доларів США КВ14859854М в кількості 18 штук.

25.08.2023 винесено постанову про визнання речовим доказом у кримінальному провадженні.

Слідчий зазначає, що існують достатні підстави вважати, що тимчасово вилучені речі та предмети підпадають під ст. 98 та ч. 1 ст. 170, ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170, ч. 4 ст.170 KПK України та на них необхідно накласти арешт з метою забезпечення їх збереження як речового доказу та недопущення подальшого відчуження (оскільки майно відповідає критеріям речового доказу).

Незастосування арешту майна може призвести до знищення, відчуження відповідного майна, уникнення конфіскації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, знищення, перетворення, відчуження.

На підставі зазначеного слідчий просить про задоволення клопотання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Від захисника підозрюваної ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_11 надійшла заява про розгляд клопотання про арешт майна без участі підозрюваної та її захисника, при вирішенні питання про арешт майна захисник підозрюваної покладався на розсуд суду.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені за№ 0000211 від 15.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

25.08.2023 в період часу з 14 год. 06 хв. по 14 год. 33 хв. в ході проведення огляду сходової клітини між 8 ти 9 поверхом під`їзду № 1 за адресою: м. Київ, вул. Кубанської України, 51, слідчим вилучено наступне: предмети зовні схожі на грошові кошти, купюра номіналом 100 (сто) доларів США КВ37287464С, купюра номіналом 100 (сто) доларів США КG96124443A, купюри номіналом 100 (сто) доларів США КВ14859854М в кількості 18 штук.

Постановою слідчого від 25.08.2023 вищезазначені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000211 від 15.08.2023.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, щовилучені під час огляду предмети відповідають ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і мають значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена слідчим мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Щодо розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, слідчий суддя враховує, що вказані критерії є оціночними поняттями та визначаються на розсуд слідчого судді.

Відповідно до статті 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися, зокрема, на умовах, передбачених законом. Водночас, обмеження права власності має переслідувати законну мету за допомогою засобів, які є пропорційними меті (Beyeler проти Італії (Рішення Великої Палати від 5 січня 2000 року, заява № 33202/96, параграф 107). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечувати «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи (серед інших, James та інші проти Сполученого Королівства (Рішення від 21 лютого 1986 року, заява № 8793/79, параграф 50).

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, знищення, втрати або спотворення інформації, яка має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 про арешт майна, подане в рамках кримінального провадження № 40000211 від 15.08.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на вилучене майно 25.08.2023 під час проведення огляду сходової клітини між 8 ти 9 поверхом під`їзду №1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмети зовні схожі на грошові кошти - купюра номіналом 100 (сто) доларів США КВ37287464С, купюра номіналом 100 (сто) доларів США КG96124443A, купюри номіналом 100 (сто) доларів США КВ14859854М в кількості 18 штук.

Ухвала про арешту майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 20.09.2023 р. о 17.00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1