Справа № 308/2825/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11.09.2023 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження 11-кп/4806/285/23 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2023.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець м. Фатеж Курської області (Російська Федерація), неодружений, непрацюючий, мешканець АДРЕСА_1 , раніше судимий, визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та йому призначено узгоджене сторонами покарання:
- за ч. 1 ст. 309 КК України у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_6 покарання частково приєднано невідбуте покарання згідно вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2022 у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік 01 (один) місяць і остаточно до відбування ОСОБА_6 призначено покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки 01 (один) місяць.
Строк відбування покарання ухвалено рахувати з дня набрання вироком законної сили.
Скасовано ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.02.2023 про накладення арешту.
Речовий доказ: 01 (один) згорток паперу, в середині якого наявна рослинна речовина зеленого кольору зовні схожа на наркотичну, що упакований до спеціального пакету НПУ ГСУ № INZ 1061353 знищено.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 1132 (одна тисяча сто тридцять дві) грн 68 коп.
Згідно вироку, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , будучи раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2022 за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 01 (один) рік, маючи умисел на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу без мети збуту, у невстановлені досудовим розслідуванням місце, спосіб та час, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, незаконно придбав у
невстановленої особи, особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, маса якого згідно висновку експерта від 17.02.2023 (у перерахунку на суху речовину) становить 5,6367 г, що відповідно до таблиці № 1 «Невеликі, великі та особливо великі розміри наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, перевищує невеликий розмір вказаного засобу, за яке передбачена кримінальна відповідальність.
У подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, продовжуючи розпочаті злочинні дії, незаконно, без мети збуту зберігав при собі вищевказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - канабіс, загальною масою (у перерахунку на суху речовину) 5,6367 г, до моменту виявлення та вилучення у нього працівниками поліції 01.02.2023 о 13 год.
Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.
Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на вказаний вирок, у якій просить скасувати вирок, змінивши зміст угоди про визнання винуватості, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України.
Матеріали кримінального провадження розглядаються за відсутності захисника-адвоката ОСОБА_9 , неявка якого, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. При цьому, враховується те, що захисник належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду; будь-яких клопотань про відкладення судового засідання на інший термін та даних про поважність причин його неявки до апеляційного суду не подавав; при цьому апеляційним судом враховується позиція обвинуваченого ОСОБА_6 , який висловив згоду щодо можливості апеляційного розгляду за відсутності захисника-адвоката ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечила апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого підлягає закриттю з таких підстав.
Згідно ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства - є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку, передбаченому цим Кодексом, з підстав, передбачених статтею 394 цього Кодексу.
Положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України визначено, що вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку, зокрема обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч. 4, 6, 7 ст. 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків угоди.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2023, ухвалений на підставі угоди від 29.03.2023 про визнання винуватості між прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_10 , відповідає вимогам процесуального закону.

-3-

Як підтверджується журналом судового засідання від 29.03.2023, а також аудіозаписом цього ж судового засідання, після встановлення осіб учасників, оголошення складу суду та права відводу, суд роз`яснив предмет розгляду ? угоди від 29.03.2023 про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, з`ясував: чи відомо обвинуваченому, з яких підстав він знаходиться в суді; чи укладав він з прокурором угоду від 29.03.2023 про визнання винуватості за ч. 1 ст. 309 КК України; чи є у нього заперечення, заяви чи зауваження щодо підписаної ним угоди; чи добровільно він підписав угоду з прокурором; чи здійснювався на нього тиск або примус; чи підтримує він угоду і чи бажає, щоб суд її затвердив, чи може потрібно здійснювати судове провадження в повному обсязі; чи не відмовляється він від підписаної угоди; чи розуміє обвинувачений наслідки затвердження судом угоди; чи розуміє, що угодою передбачено призначення йому покарання, зокрема: ОСОБА_6 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, покарання у виді обмеження волі на строк 01 (один) рік та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання, призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.12.2022, йому визначено остаточне покарання у виді обмеження волі на строк 02 (два) роки 01 (один) місяць.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що від обвинуваченого ОСОБА_6 , який був представлений захисникомадвокатом ОСОБА_9 , жодних заперечень, зауважень, не надходило.

Захисник-адвокат ОСОБА_9 також підтримав затверджену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 29.03.2023 угоду, жодних зауважень та заперечень суду не повідомив.

Отже, вказаним підтверджується, що судом першої інстанції дотримано вимог ст. 474 КПК України щодо порядку здійснення судового провадження на підставі угоди та затвердження угод між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості, зміст угоди відповідає вимогам КПК України і обвинуваченому ОСОБА_6 призначено покарання, яке узгоджено сторонами угоди.

Вищенаведене свідчить про те, що обвинувачений ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою на вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 з підстав, не передбачених положеннями ч. 4 ст. 394 КПК України, і що в свою чергу свідчить про те, що ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості вирок щодо ОСОБА_6 не підлягає оскарженню з викладених у апеляційній скарзі ОСОБА_6 доводів (пом`якшення призначеного покарання шляхом застосування положень ст. 75 КК України), оскільки такі не знайшли свого підтвердження та повністю спростовані матеріалами кримінального провадження, у тому числі й наведеними вище висновками.

Тому, передбачених п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України підстав не встановлено.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постанові від 02.10.2018 у справі № 523/13129/17 (провадження № 51-3421км18) та ухвалі від 11.10.2018 у справі № 165/1091/19 (провадження № 51-5018ск19) висловлював свою позицію щодо можливості апеляційного оскарження вироків постановлених на підставі угод про визнання винуватості, і дійшов висновку, що посилання на порушення, які не належать до підстав оскарження вироку за угодою про визнання винуватості відповідно до ч. 4 ст. 394 КПК України, не доводить права на оскарження такого вироку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що ухвалений на підставі угоди про визнання винуватості вирок суду першої інстанції від 29.03.2023, на який обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з підстав,

-4-

викладених в апеляційній скарзі, які не знаходять свого підтвердження, а КПК України не передбачає, яке саме рішення має постановити апеляційний суд у випадку відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення суду, яке не підлягає оскарженню, колегія суддів керується ч. 6 ст. 9 КПК України, а також висновками, викладеними у постановах Верховного Суду, які згідно з ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 (із змінами та доповненнями) є обов`язковими та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Відповідно до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 01.10.2019 (справа № 755/10061/18, провадження № 51-1588км19 ) та в ухвалі Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19.02.2019 (справа № 569/17036/118), рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження та про повернення скарги можуть бути ухвалені на стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, а у випадку встановлення вже в ході розгляду провадження в апеляційному порядку того, що скаргу подано на рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційне провадження, підлягає закриттю.

За таких обставин, колегія суддів дійшла до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2023 щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч. 1 ст. 309 КК України, що не суперечить вимогам кримінального процесуального закону, в тому числі й таким загальним засадам кримінального провадження як верховенство права та законність і не призведе до порушення конституційних прав та свобод осіб у кримінальному провадженні.

Приймаючи рішення про закриття провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 , апеляційний суд бере до уваги те, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 28.03.2006 в справі «Мельник проти України» (заява № 23436/03) зазначено, що спосіб, у який ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також повинні бути взяті до уваги норми внутрішнього законодавства.

Керуючись ст. 403, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційне провадження 11-кп/4806/285/23 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.03.2023 щодо ОСОБА_11 , яким затверджено угоду про визнання винуватості та визнано його винними за ч. 1 ст. 309 КК України,-закрити.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення апеляційним судом, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді