"27" червня 2023 р. Справа № 363/1889/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000005 від 04.01.2023 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

06.04.2023 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000005 від 04.01.2023 року відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Так, під час підготовчому судового засідання 27.06.2023 року захисником обвинуваченого адвокатом ОСОБА_4 заявлено відвід прокурору ОСОБА_7 з підстав, передбачених ст. 77 ч. 1 п. 3 КПК України, а саме особиста заінтересованість прокурора в результатах цього кримінального провадження, крім того є інші обставини, що викликають у сторони захисту обґрунтовані сумніви в його неупередженості. Так, 01.05.2023 року ОСОБА_6 звернувся до ТУ ДБР з заявою про вчинення прокурором ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 372, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 384 КК України. В той же час, станом на момент розгляду цієї заяви про відвід, відомості про зазначені правопорушення до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_6 не внесені, витягу з ЄРДР не надано, адвокат ОСОБА_4 вимушений був звернутися до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДР, але скарга теж ще не розглянута. Крім того, сторона захисту зауважує, що ОСОБА_7 самостійно та одноособово проводив досудове розслідування, слідчі дії та фактично перебрав не себе повноваження слідчого у цьому провадженні.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_6 повністю підтримали зазначену заяву.

ОСОБА_6 підтвердив обставини, зазначені його захисником ОСОБА_4 , але додав, що в жодних відносинах з прокурором не перебуває, до цього знайомим з ним не був.

Прокурор ОСОБА_7 проти заяви категорично заперечував, посилався на те, що жодних підстав, передбачених ст. 77 КПК України для відводу прокурора не має, як і відсутня його особиста заінтересованість в результаті цього кримінального провадження. Відповідно до вимог ст. 36 КПК України, він як прокурор, здійснював свої повноваження в рамках цього провадження відповідно до вимог КПК України.

Так, ст. 77 ч. 1 п. 3 КПК України, на який посилався захисник, передбачено, що прокурор не має права брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто заінтересований в результатах кримінального провадження або існують інші підстави, що викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

За наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, зокрема прокурор зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. При цьому з аява про відвід може бути заявлена і під час судового провадження, передбачено ст. 80 цього Кодексу.

Порядок вирішення питання про відвід передбачений ст. 81 КПК України, зі змісту якої слідує, що усі інші відводи під час судового провадження розглядає суд, який його здійснює. При розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою суду.

Підставами для відводу прокурору в цьому випадку сторона захисту зазначила, особисту заінтересованість прокурора в результатах кримінального провадження, на думку захисників, прокурор не мав права самостійно здійснювати досудове розслідування, крім того ОСОБА_6 подано до ТУ ДБР заяву про вчинення прокурором ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 372, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 384 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на його можливу особисту заінтересованість, упередженість, з наведенням відповідних аргументів, доказів. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Разом з цим, на думку суду, заявником вищевказані вимоги Закону не виконані, ним не доведено чим підтверджується упередженість та заінтересованість прокурора в цьому провадженні. Жодних порушень вимог ст. 36 КПК України прокурором ОСОБА_7 в рамках цього провадження не встановлено, на момент розгляду заяви про відвід, доказів вчинення прокурором кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 372, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 384 КК України, суду не надано.

Суд вважає, що доводи захисника ґрунтуються на припущеннях та не свідчать про наявність обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в упередженості та заінтересованості прокурора та крім того, вони зводяться до оцінки здійснення прокурором своєї професійної діяльності.

Оскільки інших піддав для відводу прокурора заявником не вказано, тому у задоволені заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 36, 77, 81 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 про відвід прокурора Вишгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1