ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа: № 642/2874/23 Головуючий І інстанції: ОСОБА_1
Провадження: № 11-сс/818/801/23 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: застосування запобіжного заходу
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , при секретареві ОСОБА_5 , без участі прокурора, підозрюваного та захисника, належним чином повідомлених про розгляд справи, за умови, що заяв про відкладення розгляду справи ні від кого не надходило, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 06 06 2023 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Вказаною ухвалою клопотання слідчого задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в умовах ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме до 31 липня 2023 року.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 06 червня 2023 року.

Вимоги апеляційної скарги, з узагальненими доводами особи, яка їх подала.

На вищевказану ухвалу слідчого судді захисником підозрюваного ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_7 подано апеляційну скаргу, яка містить прохання про скасування ухвали та постановлення нової, якою просить змінити підозрюваному запобіжний захід на більш м`який, який буде не пов`язаний з триманням під вартою.

Обґрунтуовуючи свої апеляційні вимоги захисник вказує, що жоден з ризиків, які вказані у клопотанні слідчого, не знайшов свого підтвердження.

Крім того, вказує, що підозрюваний хоча і не визнає свою вину у вчиненні дій, які ставляться йому у підозру, проте добровільно з`явився на судове засідання, що свідчить про його бажання співпрацювати з правосуддям та відповідальне ставлення до вирішення виниклої ситуації.

Зазначає, також, що слідчим суддею не було враховано такі позитивні характеристики підозрюваного, як відсутність судимостей, наявність міцних соціальних зав`язків, знаходження на його утриманні бабусі, яка має інвалідність та неповнолітньої дитини.

Позиції учасників апеляційного провадження.

В судове засідання апеляційного суду підозрюваний, його захисник та прокурор не з`явилися. Про дату та час розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином. Жодних заяв або клопотань, які б перешкоджали розгляду справи, від останніх не надходило.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливе проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності підозрюваного, його захисника та прокурора, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Мотиви прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Заслухавши суддю доповідача, дослідивши представлені матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника підозрюваного задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом поліції №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000683, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 04 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що під час дії воєнного стану, ОСОБА_6 , 26 04 2023 близько о 23-00 години, знаходячись за адресою: м. Харків вул. Ініціативна 4, помітив раніше невідомого ОСОБА_8 , який також знаходився на цій вулиці, підійшов до нього та розпочав вести розмову. В ході спілкування ОСОБА_6 , в кишені штанів потерпілого ОСОБА_8 , помітив мобільний телефон. При цьому, наніс удар правою рукою в ділянку голови потерпілого, після чого дістав з кишені штанів потерпілого ОСОБА_8 мобільний телефон «Apple iphone 12 128 Gb Green», вартістю 23599 гривень 20 копійок, що підтверджено висновком судово товарознавчої експертизи № 538 М від 17 05 2023 року, та з місця скоєння кримінального правопорушення зник, розпорядившись в подальшому відкрито викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки на вказану суму.

01 06 2023 року ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

01 062023 року слідчий СВ відділу поліції №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області звернувся до слідчого судді з клопотанням, про застосування запобіжного заходу виді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , посилаючись на обґрунтованість повідомленої останньому підозри, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів вважала неможливим.

В обґрунтування підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, слідчий посилався на зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: заявою про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілого, протоколом пред`явлення особи для впізнання, протоколами допиту свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , протоколом проведення слідчого експерименту.

Задовольняючи клопотання слідчого та обираючи підозрюваному запобіжний захід у виді тримання під вартою, слідчий суддя вважав обґрунтованою підозру, повідомлену ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, яка підтверджена зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими до суду та доведеними наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий суддя врахував особу підозрюваного, який, будучи раніше неодноразово засудженим за кримінальні правопорушення проти власності, та знаходячись на іспитовому строку за останнім вироком, розуміючи те, що вчиняє кримінальне правопорушення у період воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, яке є тяжким.

Слідчий суддя вважав, що, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, вчинення інших кримінальних правопорушень, можливість незаконного впливу на потерпілого та свідків, спростовують доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів, з урахуванням стадії досудового розслідування, погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зокрема щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України та існування ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

При цьому, ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч.1 ст.177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до вимог ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а відповідно до вимог п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Виходячи з відомостей щодо особи підозрюваного, зокрема враховуючи повідомлену ОСОБА_6 підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, який є тяжким злочином і за який передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 10 років, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст. 177, 178 КПК України, оскільки більш м`який запобіжний захід не здатний запобігти зазначеним в клопотанні ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Так, усвідомлюючи тяжкість покарання, яке може бути призначене, є ймовірність ризику того, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватись від суду; враховуючи той факт, що адреси та місця проживання свідків були відкриті підозрюваному, ймовірна можливість незаконного впливу на них чи потерпілого. Відсутність у останнього джерел існування та його попередня злочинна діяльність, може свідчити про те, що, перебуваючи на волі, підозрюваний може вчинити інше тотожне правопорушення.

Враховуючи вищенаведені відомості у колегії суддів не виникає сумнівів щодо обґрунтованості та доведеності ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, якими слідчий обґрунтовує в суді першої інстанції та при апеляційному розгляді, необхідність застосування такого запобіжного заходу, як тримання підозрюваного під вартою, оскільки на момент розгляду апеляційної скарги ризики, які існували на час обрання цього запобіжного заходу, не зменшилися, а їх доведеність об`єктивно вбачається з системного аналізу відомостей, що стосуються особи підозрюваного та обставин кримінального провадження.

За таких обставин доводи захисника підозрюваного про недоведеність жодного з ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не ґрунтуються на наявних матеріалах провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону при розгляді питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , під час апеляційного розгляду не встановлено.

В обґрунтування своїх доводів щодо необхідності зміни підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який, захисник вказує, що судом першої інстанції безпідставно не враховано таку позитивну характеристику ОСОБА_6 , як відсутність судимостей, проте колегія суддів констатує недостовірність такої інформації, оскільки як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 є особою раніше неодноразово судимою, останній раз 10 11 2021 року Ленінським районним судом м. Харкова за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком на 3 роки.

Що стосується посилання апелянта на наявність у підозрюваного міцних соціальних зав`язків, а саме бабусі, яка має інвалідність та неповнолітньої дитини на утриманні, то вказані факти не є безумовними підставами для скасування чи зміни підозрюваному запобіжного заходу. Крім того, колегія суддів вважає, що ці обставини, у даному випадку не можуть бути беззаперечними стримуючими факторами подальшої належної процесуальної поведінки підозрюваного, з урахуванням його поведінки, характеру та обставин за яких було вчинено кримінальне правопорушення.

За таких обставин, з огляду на значимі для цього провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції постановив рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких постановив відповідне рішення.

Керуючись ч.6 ст.9, ст.7, ст.ст.176-206, 392, 393, 404, 405, ч.1 ст.407, 418, 419, 423, 424-426 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 06 06 2023 року про застосування до підозрюваного за ч.4 ст. 186 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжного заходу у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 31 07 2023 року, включно, із визначенням застави, - залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення.

Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.2 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено, оскільки така ухвала не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню.

Судді:

____________ ______________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4