Справа № 159/640/23 Провадження №11-кп/802/439/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0001445, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2023 року, щодо ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Даним вироком суду ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чернігівка Чернігівського району Запорізької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня спеціальна, не одруженого, непрацючого, раніше судимого:

1) 17 листопада 2009 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ст. 309 ч.1, 307 ч.2, 69, 70 КК України до трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна;

2) 16 грудня 2009 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.187, 70 ч.4 КК України до семи років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 17.06.2015 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 3 дня;

3) 16 грудня 2015 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ст.185 ч.2, 186 ч.2, 186 ч.3, 70,71 КК України до п`яти років шести місяців позбавлення волі; 13.09.2019 року звільнений умовно-достроково на 1 рік два місяця 7 днів;

4) 03 березня 2021 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ст.185 ч.2, 71 КК України до двох років 1 одного місяця позбавлення волі;

5) 21 квітня 2021 року Чернігівським районним судом Запорізької області за ст.125 ч.1, 70 ч.4 до двох років одного місяця позбавлення волі; 16.12.2022 року звільнений мовно-достроково на 3 місяця 25 днів ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 08.12.2022 року;

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та на підставі вказаного закону призначено йому покарання у вигляді шести років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного ОСОБА_7 цим вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Чернігівського районного суду Запорізької області від 21 квітня 2021 року у вигляді трьох місяців позбавлення волі та остаточне покарання ОСОБА_7 визначено шість років три місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , до набрання вироком законної сили, залишено тримання під вартою, а строк покарання визначено рахувати з 21 грудня 2022 року.

Цим же вироком вирішено долю речових доказів, арештованого майна та судових витрат.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 21 грудня 2022 року, в період з 23 год 00 хв 20 грудня 2022 року по 08 год 00 хв., в умовах воєнного стану, що діє відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні" №64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ГХ від 24 лютого 2022 року, перебуваючи на території автозаправної станції «WOG», яка розташована за адресою: Волинська область, м. Ковель, вул. Варшавська, 3, відкривши ящик для інструментів, приєднаний до причепу з номерним знаком НОМЕР_1 автомобіля марки «DAF» з номерним знаком НОМЕР_2 , повторно таємно викрав звідти картонний ящик з маркуванням «Blonder», всередині якого містились двадцять чотири пляшки пива марки «Blonder» ємністю 0,25 л кожна, загальною вартістю 400,00 грн., картонний ящик з маркуванням «Mtiscador», всередині якого містились шість пляшок шампанського марки «Muscador» ємністю 0,75 л кожна, загальною вартістю 2349,00 грн., картонну упаковку, в якій містились макаронні вироби у 5 кількості 24 пачок, вагою 0,5 кг кожна, загальною вартістю 1000,00 грн., настільний ліхтарик чорного кольору із ручкою оранжевого кольору без маркувальних позначень, загальною вартістю 121,33 гривень, полімерну каністру білого кольору з краном об`ємом 10 л, вартістю 387,00 грн., нову жіночу піжаму невстановленої марки, вартістю 800,00 грн., дитяче плаття голубого кольору із маркувальним позначенням «Meng yan zai» розміру 130 cм., вартістю 459,33 грн., дитяче плаття рожевого кольору із маркувальним позначенням «Meng yan zai» розміру 130 см., вартістю 459,33 грн., миючий засіб марки «Astonish», об`ємом 0,75 л., вартістю 129,33 грн., миючий засіб з маркуванням «CleanPro» ємністю 1 л вартістю 1000,00 грн., 2 пачки твердого сиру марки «Seriously», вагою 350 г., загальною вартістю 400,00 грн., 1 упаковку сухофруктів (чорносливу), масою 200 г., вартістю 200,00 грн., 1 упаковку сухофруктів марки «Alesto», масою 200 гр. вартістю 111,33 гривень, 1 банку оливок, вагою 1 кг., вартістю 1200,00 грн., 1 пачку розчинної кави Nescafe, масою 750 г., вартістю 732,81 грн., 2 пачки сочевиці марки «Laila», масою 0,5 кг. кожна, загальною вартістю 600,00 грн., 4 кусків тканини білого кольору з квітковим орнаментом та бахромою, загальною вартістю 200,00 грн., бувшу у користуванні шторну тканину, вартістю 80,00 грн., нову сковорідку марки «Tefal» чорного кольору (24 см) вартістю 1019,00 грн., кросівки чоловічі 48 розміру марки «LASOCKI», вартістю 2199,00 грн, шампунь марки «Tresemme», об`ємом 720 мл, вартістю 235,67 грн. та кошти в сумі 30 євро, що по курсу Національного банку України станом на 21.12.2022 становили 1164,36 грн., чим завдав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , майнової шкоди на загальну суму 15247,49 грн.

У поданій апеляційній скарзі обвинувачений оскаржує вирок суду як незаконний, необґрунтований та звертає увагу на допущені порушення під час проведення допиту. Просить повернути кримінальне провадження для повного розслідування, оскільки, на переконання обвинуваченого, відсутні докази його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_7 .

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, думку прокурора, міркування обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд доходить наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Встановлено, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 в суді першої інстанції розглянуто в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України і суд, за згодою сторін, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що судом першої інстанції під час розгляду цього кримінального провадження дотримано наведені вище вимоги кримінального процесуального закону, спрямовані на встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, а його висновки про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за яке його засуджено, у встановленому судом обсязі відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить повернути кримінальне провадження до суду першої інстанції для повного розслідування, оскільки, на його переконання, під час його допиту були відсутні свідки і захисник, а також відсутні докази його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

В судовому засіданні судом апеляційної інстанції встановлено, що позиція обвинуваченого пов`язана з тим, що не були допитані свідки вчинення кримінального правопорушення, тобто вважає, що суд мав дослідити вказані обставини, що свідчить про незгоду з вироком у частині встановлення фактичних обставин кримінального провадження.

Тобто обвинувачений ОСОБА_7 в апеляційній скарзі частково заперечує обставини, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Що стосується посилань ОСОБА_7 про порушення його прав на захист під час здійснення його допиту, то на переконання колегії суддів, такі посилання є надуманими.

У контексті вимог кримінального процесуального закону забезпечення права на захист це правове положення, згідно з яким посадові особи, котрі здійснюють кримінальне провадження, зобов`язані забезпечити підозрюваному, обвинуваченому, засудженому, виправданому сукупність процесуальних прав, завдяки яким останні отримують можливість захищатися від підозри чи обвинувачення.

Згідно з положеннями ст. 20 КПК України забезпечення права на захист реалізується як особисто підозрюваним, обвинуваченим, виправданим та засудженим, так і за допомогою захисника.

Права підозрюваного регламентовані ч. 3 ст. 42 КПК України, серед яких: знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують; бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення; на першу вимогу мати захисника і зустріч із ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 КПК України захисник може у будь-який момент бути залученим підозрюваним, обвинуваченим, їх законними представниками, а також іншими особами за проханням чи згодою підозрюваного, обвинуваченого до участі у кримінальному провадженні. Статті 49, 52 КПК України регламентують випадки, коли залучення захисника здійснюється слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту за призначенням, а також випадки, коли участь захисника є обов`язковою.

При цьому участь захисника у цьому кримінальному провадженні не була обов`язковою з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, про прохання залучити йому захисника на етапі проведення допиту в суді першої інстанції не заявляв. Більше того, нормами КПК обов`язкова участь захисника у проведенні цієї слідчої дії не передбачена.

ОСОБА_7 отримав копію обвинувального акта у вказаному кримінальному провадженні та реєстр матеріалів досудового розслідування, в якому зазначено в тому числі про факт неодноразового роз`яснення ОСОБА_7 права на захист та факт відмови останнього від захисника.

Матеріали справи також не містять даних щодо звернення обвинуваченого із заявами чи зауваженнями з приводу порушення його прав на захист. Поміж тим, варто звернути увагу, що ОСОБА_7 раніше судимий, тобто є особою, яка є обізнаною із проведенням досудового розслідування кримінальних проваджень і міг орієнтуватися у вчиненні своїх дій та наданих йому прав як підозрюваний.

Відтак версія обвинуваченого розцінюється колегією суддів як обрана ним лінія захисту, спрямована на пом`якшення відповідальності за вчинене, враховуючи, що ОСОБА_7 реалізував своє право на захист у прийнятний для нього спосіб.

З огляду на викладене, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли потягти зміну або скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, і підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого відсутні.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст. 376, 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу обвинуваченогоОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2023 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом, а засудженим, яким тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий

Судді