Справа № 333/3690/23
Номер провадження 1-кс/333/1508/23
У Х В А Л А

11 травня 2023 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , секретар судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному 09.05.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000730, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, громадянин України, не одружений, маючий середню освіту, не маючий малолітніх та неповнолітніх дітей, інвалід 3 групи, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

14.10.2002 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

29.06.2005 Ленінським районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 14.10.2002 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 7 місяців, звільнений 16.04.2007 з Біленьківської виправної колонії №99 за постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 06.04.2007, умовно-достроково не відбутий строк 1 рік 5 місяців 4 дні;

10.06.2010 Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України, кримінальну справу закрито на підставі ч. 4 ст. 309 КК України;

31.08.2011 Якимівським районним судом Запорізької області за ч. 2 ст. 307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

23.11.2011 Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Якимівського районного суду Запорізької області від 31.08.2011 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць;

20.03.2012 Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України поглинуто покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.11.2011 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, звільнений 14.05.2015 з Софіївської виправної колонії №55 за рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 06.05.2015, умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 7 місяців 3 дні;

12.04.2017 Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами 3 роки, на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20.03.2012 та остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців з позбавлення права керувати транспортними засобами 3 роки, звільнений 06.03.2018 з Кам`янської виправної колонії Запорізької області №101 за рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 26.02.2018, умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 9 днів,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,

за участі слідчого - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 -

встановив:

11 травня 2023 року до Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000730, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09.05.2023, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що 09.05.2023 приблизно о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров`я особи, яка зазнала нападу, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року №133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року №2119-IX та від 18 квітня 2022 року №259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року №2212-IX), усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи умисно, з корисливих мотивів, підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , дістав розкладний ніж, який потерпілий розцінив як небезпечний для свого життя та здоров`я, утримуючи його у своїй руці напав на потерпілого ОСОБА_7 та під загрозою його застосування заволодів належним останньому мобільним телефоном марки «realme», моделі «С3», у корпусі блакитного кольору, IMEI (1): НОМЕР_1 , IMEI (2): НОМЕР_2 , вартістю 2 000 гривень 00 копійок, в якому знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Водафон», з абонентським номером - ( НОМЕР_3 ), яка матеріальної цінності для потерпілого не представляє.

Після чого, ОСОБА_5 разом з майном зник з місця скоєння злочину, тим самим розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши своїми умисними діями потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на зазначену суму.

Своїми умисними діями, ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, що кваліфікується як: напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення підтверджується у повній мірі зібраними у ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме:

- протоколом огляду місця події від 09.05.2023;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 09.05.2023;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання з потерпілим ОСОБА_7 від 09.05.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 09.05.2023;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання зі свідком ОСОБА_8 від 09.05.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 09.05.2023;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 09.05.2023;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09.05.2023, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Беручи до уваги вищезазначене, наразі виникла необхідність у застосуванні до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляду тримання під вартою.

Згідно вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду - у зв`язку з тим, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі за скоєння особливо тяжкого злочину, з метою ухилення від покарання;

- незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваному ОСОБА_5 під час проведення пред`явлення особи для впізнання стали відомі анкетні дані останніх та місце проживання, тому ОСОБА_5 ніщо не заважає шляхом погроз або іншими засобами здійснювати вплив та залякування останніх з метою зміни показів;

- вчинити інше кримінальне правопорушення, з урахуванням відомостей про особу підозрюваного, а саме відповідно до відомостей про судимість ОСОБА_5 раніше судимий за скоєння злочинів, що характеризує його як особу, яка схильна до скоєння злочинів та не припиняє свою злочинну діяльність, а також враховуюче те, що підозрюваний офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу, наявність схильності до вчинення злочинів корисливого характеру, існую ризик того, що ОСОБА_5 буде продовжувати скоювати злочини проти власності, для забезпечення незаконного доходу.

Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, з наступних підстав:

- при обранні особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, житла, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого. Враховуючи обставини вчинення інкримінованого злочину, відомості про особу підозрюваного, зокрема, відсутність постійного місця проживання, виконання умов зазначених запобіжних заходів підозрюваним нічим не гарантовано;

- особи, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутні та до моменту подання даного клопотання до суду, слідству не були представлені. Відсутність таких осіб, а також враховуючи те, що підозрюваний не працевлаштований та не має постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжних заходів у вигляді особистої поруки та застави.

У зв`язку з вищевикладеним, враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності буде переховуватись від органів досудового розслідування вважає, що запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, неможливо при застосуванні до ОСОБА_5 запобіжного заходу, більш м`якого, ніж тримання під вартою, строком на шістдесят днів, тому старший слідчий звернувся з вказаним клопотанням до суду.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні заперечували щодо обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Захисник додатково зазначила, що ОСОБА_5 є інвалідом третьої групи, проживає з цивільною дружиною та дитиною. ОСОБА_5 вказав, що вину в інкримінованому йому злочині не визнає, потерпілий мав боргові зобов`язання перед ним, тому ОСОБА_5 забрав у нього телефон в рахунок сплати боргу, при цьому ножа у нього взагалі не було і він його потерпілому не демонстрував. Захисник зазначила, що потерпілий приходив з ранку до будівлі суду та говорив, що не має претензій до підозрюваного, збирався йти до слідчого. Також захисник вказала не недоведеність ризиків, вказаних у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання та обрати щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України надана підозрюваному 10.05.2023.

Слідчий суддя приходить до висновку, що матеріалами, зібраними в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні та долученими до клопотання підтверджується на даній стадії слідства, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, за вчинення якого передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна; існують ризики, передбачені п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України та не гарантують запобіганню їх без застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, суд враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом з цивільною дружиною, тобто має міцні соціальні зв`язки, є інвалідом третьої групи.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Між тим, на думку суду, прокурором в судовому засіданні не доведено, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для запобігання зазначеним ризикам.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно вимог діючого законодавства тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України (ст.183 КПК України).

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, висловлену в рішенні «Харченко проти України» від 10.02.2011, зокрема в пункті 79 цього рішення зазначено, що питання про те, чи є тривалість тримання під вартою обґрунтованою, не можна вирішувати абстрактно. Воно має вирішуватися в кожній справі з урахуванням конкретних обставин, підстав, якими національні органи мотивували свої рішення, та належно задокументованих фактів, на які посилався заявник у своїх клопотаннях про звільнення з-під варти. Таке, що продовжується, тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.

Також суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, суд приймає до уваги, що Комітет міністрів Ради Європи та Європейський комітет з питань запобігання катуванням чи нелюдському, або такому, що принижує гідність, поводженню чи покаранню зазначають: відповідальним за велику кількість осіб, яких держава тримає під вартою, є загальний світогляд працівників правоохоронних і судових органів (Рішення ЄСПЧ «Сукачов проти України»). Європейські комітети рекомендують: зменшувати до мінімуму застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під час досудового слідства; якнайширше застосовувати альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи.

З наведених підстав, суд переконаний, що запобігти ризикам переховування від суду; незаконного впливу на свідків та потерпілого , вчинення іншого кримінального правопорушення можливо шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а саме у вигляді цілодобового домашнього арешту без використання електронних засобів контролю із забороною цілодобово залишати житло за адресою проживання підозрюваного строком на два місяці.

На думку суду, вказаний запобіжний захід, за умови належного контролю з боку органів поліції, буде достатньою гарантією для виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 183, 193,194, 196, 197, 199, 202, 205, 206, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

У клопотанні старшого слідчого слідчого відділу поліції № 4 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 , по кримінальному провадженню, внесеному 09.05.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000730, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 - відмовити.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без використання електронних засобів контролю із забороною цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці, тобто до 11 липня 2023 року включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно звільнити з-під варти.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом;

-уникати спілкування зі свідками та потерпілим по даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області негайно забезпечити взяття на облік ОСОБА_5 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що відповідно до ч.5 ст.181КПК України працівники поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали суду тривалістю до 11.07.2023 включно.

Підозрюваного ОСОБА_5 негайно доставити до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали надіслати учасникам судового провадження для відома, Головному управлінню Національної поліції в Запорізькій області - для виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя: ОСОБА_1