Справа № 344/9966/23
Провадження № 1-кс/344/3877/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2023 року Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області

слідчий суддя ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

адвоката ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську заяву адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого П`ятого СВ ТУ ДБР розташованого у м. Львові із дислокацією в м. Івано-Франківськ, -

В С Т А Н О В И В:

До Івано-Франківського міського суду надійшла вказана заява, про відвід слідчого на підставі ст.77,80,83 КПК України в зв`язку з неефективним, упередженим та не об`єктивним проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні №620 231 401 500 000 79.

У судовому засіданні заявник підтримав заяву про відвід слідчого, а слідчий надав письмові заперечення і пояснення щодо заяви про його відвід у кримінальному провадженні та пояснив, що ним проводяться передбачені чинним законодавством заходи по досудовому розслідуванню даного кримінального провадження.

Заслухавши адвоката, дослідивши заяву про відвід слідчого та викладену у запереченні позицію слідчого, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КПК України відводи слідчому під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя.

Статтею 77 КПК України передбачені підстави для відводу прокурора, слідчого, дізнавача:

1. Прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

2. Попередня участь прокурора у цьому ж кримінальному провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, як прокурора не є підставою для його відводу.

Наведений перелік є вичерпним.

Для відведення слідчого, прокурора чи дізнавача за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу його упередженість чи заінтересованість у результаті кримінального провадження, інакше це можна було б перетворити у безкінечну недовіру до слідчого, прокурора чи дізнавача та відповідно постійної їх зміни.

При цьому, відводу підлягає слідчий, прокурор чи дізнавач не лише у разі існування фактів, що свідчать про його упередженість, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути обґрунтовані сумніви в їх неупередженості.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Згідно до ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Однією з складових засад законності є обов`язок прокурора та інших учасників кримінального провадження з боку обвинувачення всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Вимога здійснення неупередженого досудового розслідування означає, що органи досудового розслідування зобов`язані об`єктивно, неупереджено, без необґрунтованої підозри та обвинувального ухилу встановити за допомогою доказів, зібраних у встановленій процесуальній формі, всі обставини кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили. Неупередженість (об`єктивність) дослідження обставин провадження слідчим, прокурором передбачає вчинення ними процесуальних дій, ухвалення процесуальних рішень лише з підстав, встановлених КПК, та на основі зібраних фактичних даних, без обвинувального ухилу та особистої зацікавленості у вирішенні справи. Значення об`єктивності чи неупередженості слідчого та прокурора щодо дослідження всіх обставин провадження оцінюється крізь призму гарантування реалізації завдань кримінального провадження, зокрема, щодо забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності відповідно до своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру (ст.2 КПК).

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим. Вмотивованість відводу означає, перш за все, спроможність представлених заявником аргументів обґрунтувати сумніви у неупередженості слідчого, можливість впливу вказаних факторів (підстав) на вирішення даної справи та/або об`єктивну неможливість його участі в цьому кримінальному провадженні. Будь-який учасник кримінального провадження може не погоджуватися з вчиненими діями або постановленими рішеннями слідчого і оцінювати їх з позиції свого процесуального статусу і власного процесуального інтересу. Однак тлумачення таких дій і рішень у сенсі підстав для відводу має базуватися не лише на власному переконанні в їх умисній необ`єктивності, а й на фактичних обставинах, за допомогою яких відповідні обставини стануть очевидними і для судді, який розглядає заяву про відвід.

Тобто перелік підстав для відводу слідчого за своєю сутністю має стосуватись конфлікту державних і приватних інтересів слідчого, або інтересів його близьких родичів чи інших осіб, проте в матеріалах провадження докази такого відсутні.

Процесуальна ж позиція слідчого щодо того чи іншого питання на стадії досудового розслідування, є його правом, як учасника провадження, а те, що вона суперечить думці заявника не може бути підставою для відводу слідчого. Сам по собі факт переконання заявника про особисту зацікавленість слідчого не є об`єктивною обставиною, що вказує на його упередженість.

Отож наведені у заяві підстави не дають змоги слідчому судді встановити підстави для задоволення відводу в частині покликання щодо прямої чи побічної заінтересованості слідчого у результаті кримінального провадження, чи їх упередженості або не об`єктивності та позбавляють змоги слідчого суддю прийти до беззаперечного переконання, що у сторони наявні обґрунтовані сумніви в неупередженості слідчого, а тому вказаний відвід не підлягає до задоволення.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, слідчий суддя вважає висловлені заявниками доводи щодо відводу слідчого від проведення досудового розслідування у вказаному вище кримінальному провадженні, такими, що не ґрунтуються на вимогах ст. 77 КПК України, наявність же сумнівів не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року), що застосовується при оцінці доказів.

Відтак, слідчий суддя вважає, що заява про відвід слідчого задоволенню не підлягає, оскільки підстави, передбачені ст. 77 КПК України, для відводу слідчого у вказаному кримінальному провадженні відсутні.

Разом з тим, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити суб`єкту звернення про те, що питання відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 39 та п. 8 ч. 2 ст. 36 КПК України вправі також вирішувати керівник органу досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора та призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 77, 81 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про відвід старшого слідчого Пятого СВ ТУ ДБР розташованого у м. Львові із дислокацією в м. Івано-Франківськ у кримінальному провадженні №620 231 401 500 000 79 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1