Справа № 348/1997/20
Провадження № 11-кп/4808/519/22
Категорія ч.2 ст.286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

15 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката ОСОБА_9 ,

потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід, -

в с т а н о в и л а :

В судовому засіданні суддя ОСОБА_3 заявив про самовідвід, мотивуючи тим, що він раніше брав участь в розгляді провадження за апеляційною скаргою прокурора Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_11 на вирок Надвірнянського районного суду від 09 вересня 2021 року щодо ОСОБА_8 , та ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 01.12.2021 року вказаний вирок суду першої інстанції був скасований з призначенням нового судового розгляду. При цьому, в ухвалі апеляційного суду колегія суддів в достатньо категоричній формі висловила свою думку щодо неприпустимості призначення обвинуваченому ОСОБА_8 покарання із застосування ст. 75 КПК України.

Заслухавши думку прокурора, який вважав, що вищевказана заява про самовідвід підлягає задоволенню та інших учасників судового розгляду, які вважали, що вищевказаний склад суду вправі продовжувати розгляд кримінального провадження, вивчивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що в задоволенні заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід слід відмовити з таких підстав.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя підлягає відводу, визначений ст. 75, 76 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Колегія суддів враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Колегія суддів вважає, що мотивувальна частина ухвали Івано-Франківського апеляційного суду від 01.12.2021 року не містить категоричних висловлювань щодо призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_8 та існуючий склад суду забезпечує достатні гарантії, які виключають будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності та неупередженості.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що у задоволенні заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 376,75,80 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Відмовити в задоволенні заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5