Справа № 303/1475/23
Номер рядка стат. звіту 93
У Х В А Л А

27 лютого 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

провівши відкрите підготовче судове засідання в залі суду м. Мукачеві, у кримінальному провадженні №0001027, внесеному до ЄРДР від 12 листопада 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без визначеного місця фактичного проживання, громадянина України, раніше судимого, востаннє 02.11.2022 року вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, засуджено за ч.4 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на 5 років, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування з іспитовим строком 1 рік,

- у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3

- захисника, адвоката ОСОБА_5

У С Т А Н О В И В:

23 лютого 2023 року до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області, для розгляду по суті, надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України з доданими до нього реєстром матеріалів досудового розслідування, розпискою підозрюваного та його захисника про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2023 року, було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 27.02 2023 року включно.

Прокурор вважає за можливе призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, підстави для прийняття рішення, передбаченого п 1-4 ч.2 ст.314 КПК України, відсутні, інші учасники судового засідання, проти призначення судового розгляду не заперечили.

У підготовчому судовому засіданні не встановлено перешкод призначення судового розгляду, підстави для прийняття рішення, передбаченого п 1-4 ч.2 ст.314 КПК України, відсутні.

Прокурор подав суду клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених: ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 КК України - тобто закінчений замах на крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинено повторно, в умовах воєнного стану, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років; ч.4 ст.185 КК України - тобто крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинена повторно, в умовах воєнного стану, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років. Пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення за ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України, обґрунтовується сукупністю здобутих в ході досудового розслідування доказів у межах даного кримінального провадження. Обвинувачений ОСОБА_3 перебуваючи на волі може: може переховуватися від суду, оскільки під час досудового розслідування ОСОБА_3 вже переховувався від органів досудового розслідування, у зв`язку з чим був оголошений в розшук, усвідомлюючи тяжкість покарання, а також незаконно впливати на потерпілих та свідків, у цьому кримінальному провадженні, що може призвести до зміни їх показів та перешкоджати повному, всебічному та неупередженому дослідженню всіх обставин події, що вказує на наявність ризиків передбачених: п.1), п.3), та п.5) ст.177 КПК України. Таким чином, з урахуванням особи обвинуваченого, його суспільної небезпечності, обставин вчинення цього кримінального правопорушення прокурор вважає що ОСОБА_3 необхідно продовжити раніше обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як тільки такий запобіжний захід дозволить запобігти настанню вказаним ризикам і забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також виконання завдань кримінального судочинства.

Потерпілі подали заяви про розгляд підготовчого та судових засідань у їх відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив відмовити прокурору у задоволенні клопотання про продовження, відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки не має наміру ухилятися від суду.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 просила відмовити прокурору у задоволенні клопотання про обрання відносно її підзахисного більш м`який запобіжний захід, оскільки відсутні ризики, на які вказує прокурор.

Заслухавши позицію прокурора з приводу заявленого клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , думку обвинуваченого та його захисника, дослідивши клопотання, суд приходить до висновку, що заявлене прокурором клопотання підлягає до задоволення, з наступних підстав:

Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Підставою застосування запобіжних заходів є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Прокурором у клопотанні та підготовчому судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які слугували підставою застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обвинувачується у вчиненні умисних, кримінальних правопорушень (злочинів) проти власності, вчинені повторно, в умовах воєнного стану, за які ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення, зокрема, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що вказує на його нестійкі моральні переконання та відсутність у них поняття недоторканості права власності. Крім цього, обвинувачений вчинив зазначені кримінальні правопорушення, перебуваючи на іспитовому терміні, відповідно до вироку Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 02.11.2022 року, за яким ОСОБА_3 було засуджено за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, із застосуванням ст.75 КК України з іспитовим строком 1 рік. У обвинуваченого ОСОБА_3 немає постійного місця роботи, не має постійного доходу, а тому існують ризики, що обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на потерпілих та свідків, вчиняти інші кримінальні правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, у зв`язку з чим, жоден з більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України, а тому відносно обвинуваченого ОСОБА_3 слід продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_3 , суд врахував наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, зокрема існування ризики переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень.

Ризиком у контексті кримінального провадження - є певна ступінь вірогідності, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, дійшов обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій обвинуваченим, оскільки попередньою ухвалою про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, судом була встановлена наявність існування ризику можливого переховування від суду ОСОБА_3 ..

Наведенні захисником обставини, на підставі яких, сторона захисту просить змінити обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід на більш м`який, жодним чином не спростовують наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, дані про те, що на даний час такі ризики зменшилися чи відпали в судовому засіданні не встановлені, а стороною захисту не наведені.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Відповідно до правової позиції Європейського суду у справі "Марченко проти України", при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

При вирішенні питання щодо можливості застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом.

Під час розгляду кримінального провадження в судовому засіданні не здобуто відомостей, які би безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою за станом здоров`я, також судом не отримано відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків чи іншого комплексу обставин, які би переважили ризики передбачені ст.177 КПК України.

Отже, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, колегія суддів вважає, що наявні підстави для обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, альтернативні (більш м`які) запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним процесуальних рішень суду, а тому наявна необхідність застосування такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою із визначенням строку у межах шістдесяти днів, відповідно до ч.1 ст.197 КПК України.

Відтак, є достатні підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження обвинуваченому строк тримання під вартою на строк, що не перевищує 60 днів.

Керуючись: ст. 176 - 179, 193, 314, ч.3 ст.315(зі змінами від 18.10.2022 р.), 316, 371, 372 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України, на 13:30 годин 07 березня 2023 року в приміщенні Мукачівського міськрайонного суду по вул. Літуна Андрія (бувша Л.Толстого), 13-а в м. Мукачеві (зал судових засідань).

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001027, внесеному до ЄРДР 12.11.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України, - задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого (ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.02.2023 року) відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.15 - ч.4 ст.185 та ч.4 ст.185 КК України, строком на 60 днів, тобто по 27 квітня 2023 року, включно.

Судовий розгляд кримінального провадження буде проводитися суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

В судове засідання викликати: прокурора (відповідно до ч.2 ст.37 КПК України), доставити обвинуваченого (який утримуються під вартою в Закарпатському УВП № 9 м. Ужгород), викликати захисника та потерпілих.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 , після її оголошення підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали в частині продовження запобіжного заходу, покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та його захиснику негайно після її оголошення та направити учасникам судового провадження для відому.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в частині застосування запобіжного заходу в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_1