Справа № 756/6696/22
Номер провадження № 1-кп/756/1219/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2022 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорів ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене 22.08.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000554, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

за обвинуваченням у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України,

УСТАНОВИВ:

1. Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнане судом доведеним.

1.1. У невстановлений день, час та місці ОСОБА_4 знайшла предмет схожий на багнет-ніж та в цей час у неї виник умисел спрямований на носіння багнет-ножа без передбаченого законом дозволу.

Реалізуючи свій умисел, у цей же час ОСОБА_4 підняла предмет схожий на багнет-ніж та почала носити його при собі, без передбаченого законом дозволу.

Після чого, 07.04.2022, близько 23:00 год., ОСОБА_4 перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Маршала Рокосовського, буд. 8, та маючи при собі предмет схожий на багнет-ніж, була зупинена працівниками поліції за порушення комендантської години та доставлена до ВП №2 Оболонського УП ГУ НП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, буд. 27-д.

Так, перебуваючи у ВП №2 Оболонського УП ГУ НП у м. Києві на запитання працівників поліції щодо наявності у неї заборонених в обігу речовин або предметів ОСОБА_4 повідомила, що має при собі багнет-ніж.

Після чого, ОСОБА_4 у присутності двох понятих добровільно надала для вилучення предмет ззовні схожий на багнет-ніж, який вона носила при собі без передбаченого законом дозволу.

1.2. Отже, ОСОБА_4 учинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 263 КК України, а саме придбання, зберігання та носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

2. Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

2.1. Позиція сторони захисту та сторони обвинувачення.

2.1.1. У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, визнала повністю, у вчиненому щиро покаялась, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення нею інкримінованого їй органом досудового розслідування злочині, викладені в обвинувальному акті, які відповідають дійсності, вона їх у повному обсязі підтверджує та пояснила, що 07.04.2022, близько 23:00 год., перебуваючи за адресою: м. Київ, проспект Маршала Рокосовського, буд. 8, мала при собі багнет-ніж. Була зупинена працівниками поліції за порушення комендантської години та доставлена до ВП №2 Оболонського УП ГУ НП у м. Києві за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, буд. 27-д, де добровільно надала багнет-ніж, який використовувала в носила із собою, і який раніше знайшла. У вчиненому щиро кається, засуджує свою поведінку, просить надати шанс виправитися, зокрема призначити не суворе покарання у виді штрафу, але із розстрочкою, оскільки має двох малолітніх дітей та наразі знов вагітна. А отже, у випалдку розстрочки вона зможе сплатити штраф частинами.

2.1.2. Прокурор у судовому засіданні зазначив, що в судовому засіданні достеменно було встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинено обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_4 винуватою та призначити покарання за ч. 2 ст. 263 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Також прокурор просив урахувати, що на його думку існує обставина, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме щире каяття, та відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також ті обставини, що обвинувачена має двох малолітніх дітей та наразі вагітна.

2.2. Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також уважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

2.2.1. У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті. Тож, беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, у тому числі обвинувачена ОСОБА_4 правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні сумніви і в суду щодо добровільності позиції обвинуваченої. При цьому суд роз`яснив обвинуваченій положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку остання буде позбавлена права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювались.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченої та не знайшов підстави вважати, що остання себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані нею в судовому засіданні обставини, чи визнає їх під примусом.

2.2.2. Ураховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачену, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особистість обвинуваченої, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України, а саме придбання, зберігання та носіння холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

3. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

3.1. У судовому засіданні було встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні інкримінованого злочину визнала повністю, у вчиненому кається, засуджує свою протиправну поведінку. На думку суду, визнання винуватості обвинуваченою та її щире каяття не пов`язане саме з бажанням отримати мінімальне покарання, а також наявності беззаперечних доказів учинення злочину в справі. Бо саме обвинувачена просила суд не дослідувати докази через повне та беззаперечне визнання винуватості. Аналогічну позицію було висловлено прокурором у судовому засіданні.

3.2. У зв`язку з чим, на думку суду, обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої, згідно зі ст. 66 КК України, є щире каяття. При цьому обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України відсутні.

4. Мотиви призначення покарання.

4.1. Суд, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України, особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину.

4.2. Отже, призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд, на підставі ст. 65 КК України, ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання. Особу обвинуваченої, яка має зареєстроване місце проживання, вищу освіту, хоча не працює, одружена, має на утриманні дві малолітні дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , наразі знов вагітна, через що перебуває на відповідному обліку. При цьому, на обліку у лікаря-нарколога чи психіатра - не перебуває.

З урахуванням викладених обставин суд вважає, що відповідно до вимог ст. 50 КК України, виправлення обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, шляхом призначення ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн.

Зазначене судом покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65-67 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченої, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме особистості обвинуваченої.

4.3. Між тим, відповідно до 4 статті 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року. При цьому, як було наведено, обвинувачена ОСОБА_4 офіційно не працює, має на утриманні дітей та наразі вагітна. Отже, приймаючи рішення про необхідність розстрочення штрафу, суд також ураховує, що покарання не має на меті завдати страждань, а лише здійснює виховний вплив. Наведені обставини свідчать, що сплату призначеного ОСОБА_4 штрафу, ураховуючи його мінімальний розмір 17 000 грн, а також введення воєнного стану, що значно впливає на матеріальний стан громадян, слід розстрочити на один рік (12 місяців), шляхом надання можливості сплачувати штраф щомісячно рівними частинами, що буде відповідати меті покарання в розумінні ст. 50 КК України.

5. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд.

5.1. Ураховуючи те, що стосовно обвинуваченої запобіжний захід не застосовувався, а сторони провадження не заявили клопотання про застосування відносно неї запобіжного заходу, суд не вбачає підстав для застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

5.2. Цивільний позов у рамках даного кримінального провадження не заявлено.

5.3 Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи СЕ-19/111-22/12750-ХЗ від 04.05.2022 у сумі 1372 грн 96 коп., відповідно до ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

5.4. Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України (багнет-ніж), який поміщено до спеціального пакету №0012429 та знаходиться в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві, конфіскувати.

Керуючись статтями 7, 100, 124, 128, 349, 368-370, 373, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн із розстрочкою виплати штрафу щомісячно рівними частинами строком на один рік.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили - не обирати.

Процесуальні витрати: за проведення експертизи СЕ-19/111-21/12750-ХЗ від 04.05.2022 у сумі 1372 грн 96 коп. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Речові докази: багнет-ніж, який знаходиться в камері зберігання речових доказів Оболонського УП ГУНП у м. Києві (спеціальний пакет № 0012429) конфіскувати.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня отримання копії вироку.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Суддя ОСОБА_1