ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3711/22 Справа № 204/5826/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 в інтересах особи, стосовно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 на ухвалу Красногвардійського районного суду Дніпропетроської області від 05 жовтня 2022 року щодо

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

особи, щодо, якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Красногвардійського районного суду Дніпропетровської області від 05 жовтня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 .

Мотивуючи постановлене рішення, суд послався на те, що психічний стан здоров`я ОСОБА_6 покращився та з березня 2021 року набув стабільності, однак лише з березня 2022 року сформувалась критика до психічного стану, скоєного, алкоголізації і асоціального способу життя в минулому, погоджується з необхідністю постійного нагляду лікарем-психіатром та прийомом підтримуючого лікування, що свідчить про те, що таке покращення не є тривалим і не може свідчити про можливість проведення реабілітаційних заходів в умовах спеціальних закладів з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом, а тому дійшов висновку про необхідність відмови в задоволенні заяви про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї захисник просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою задовольнити заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України», змінити застосування примусових заходів медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом на примусові заходи медичного характеру у закладі з надання психіатричної допомоги із посиленим наглядом.

Обгрунтовуючи заявлені вимоги, захисник посилається на незаконність ухвали суду. Так, захисник вказує, що суд не надав належної оцінки висновку комісії лікарів-психіатрів №724 від 03.08.2022, яким зокрема, встановлено, що на теперішній час пацієнт особливої небезпеки для оточуючих не становить й продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує, тому може бути переведений у відділення з посиленим наглядом закладу з надання психіатричної допомоги. На переконання захисника, ухвала підлягає скасуванню з постановленням нової, з огляду на тривалість застосування до ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатрисного закладу із суворим наглядом, анамнез його хвороби, й те, що на цей час він особливої суспільної небезпеки не предстяавляє.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників провадження, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтвердженні доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 1 ст. 514 КПК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 514 КПК України, ч. 1 ст. 95 КК України та ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 КПК України судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Згідно з п. 5 принципу 1 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 46/119 «Захист психічно хворих осіб і поліпшення психіатричної допомоги» кожна людина з психічним захворюванням повинна мати право користуватися всіма громадянськими, політичними, економічними, соціальними та культурними правами.

Відповідно до п. 5 принципу 18 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН № 46/119 «Захист психічно хворих осіб і поліпшення психіатричної допомоги» особа, яка має психічне захворювання, її особистий представник та адвокат повинні бути присутніми, брати участь та бути вислуханими особисто при будь-якому розгляді. Вказані положення також зазначені у рішеннях Європейського суду з прав людини «Горшков проти України» (заява N 67531/01), «Клоутен проти Німеччини» (заява № 48057/10), «Анатолій Руденко проти України» (заява № 50264/08).

Цих вимог закону суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Апеляційним судом встановлено, що суд, всупереч зазначеним вимогам закону, розглянув заяву представника Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ «Центр психічного здоров`я і моніторингу наркотиків та алкоголю МОЗ України» про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 за його відсутності. При цьому, матеріали справи не містять жодних відомостей про належне повідомлення ОСОБА_6 про час, дату та місце розгляду провадження.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення ст. 512 КПК України, яка передбачає обов`язкову участь в судовому засіданні особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, зокрема під час судового розгляду питання про зміну примусових заходів медичного характеру, апеляційний суд приходить до висновку, що у цьому провадженні було допущено порушення права ОСОБА_6 на захист, що перешкодило суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, та є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Разом з цим, відмовляючи в задоволенні заяви представника установи, суд послався на те, що хоча і висновком комісії лікарів-психіатрів №724 від 03.08.2022, встановлено, що ОСОБА_6 особливої небезпеки для оточуючих не становить, продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом не потребує та може бути переведений у відділення з посиленим наглядом закладу з надання психіатричної допомоги, однак ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 23.02.2022 йому продовжено застосування примусового заходу медичного характеру, й згідно цієї ухвали ОСОБА_6 за своїм психічним станом зумовлював збереження особливої небезпеки для оточуючих та потребував продовження лікування в умовах закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, а згідно висновку комісії лікарів-психіатрів №148 від 09.02.2022, ОСОБА_6 за своїм психічним станом потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру в умовах закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Разом з цим, відповідно до ч. 2 ст. 332 КПК України суд має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам незалежно від наявності клопотання, якщо: суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності; під час судового розгляду виникли підстави, передбачені частиною другою статті 509 цього Кодексу; існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Отже, суд за наявності будь-яких сумнівів у правильності наданого йому висновку експерта, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника закладу, при цьому, суд, пославшись на висновок комісії лікарів-психіатрів №148 від 09.02.2022, не обгрунтував належним чином чому не бере до уваги висновок комісії лікарів-психіатрів №724 від 03.08.2022, чим не усунув протиріччя та допустив невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.

Згідно з вимогами п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є, зокрема невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Частиною 1 статті 411 КПК України, визначено, що судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, зокрема, за наявності суперечливих доказів, які мають істотне значення для висновків суду, у судовому рішенні не зазначено, чому суд взяв до уваги одні докази і відкинув інші, висновки суду, викладені у судовому рішенні, містять істотні суперечності.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на вищенаведені обставини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції були порушені вимоги ст.ст. 411, 412 КПК України та здійснено судове провадження за відсутності особи, відносно якої розглядається клопотання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, участь якої є обов`язковою у цьому провадженні, й за наявності суперечливих доказів, не зазначив чому бере до уваги одні докази та відкидає інші, тому апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, а ухвала щодо ОСОБА_6 - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При новому розгляді провадження суду необхідно усунути зазначені вище порушення вимог кримінального процесуального закону, всебічно, повно та об`єктивно дослідити всі обставини провадження, перевірити усі доводи, які викладені в апеляційній скарзі, й прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах особи, стосовно якої застосовано примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу Красногвардійського районного суду Дніпропетроської області від 05 жовтня 2022 року про відмову в задоволенні клопотання про зміну примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 Крот ОСОБА_9 Слоквенко ОСОБА_10