Справа №601/2471/22
Провадження № 1-кп/601/66/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 січня 2023 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м.Кременець кримінальне провадження №0000106 від 12 березня 2020 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Почаїв Кременецького району Тернопільської області, зареєстрованого АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, працюючого на посаді ректора Почаївської Духовної семінарії Тернопільської єпархії, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 161 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 з метою обміну інформацією з необмеженою кількістю осіб, у невстановлений досудовим розслідуванням за допомогою власної комп`ютерної техніки, зареєстрував у загальнодоступній та соціально-орієнтованій інтернет - мережі «Facebook» аккаунт (електрону сторінку) під мереживним псевдонімом « ОСОБА_6 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3.

У невстановлений досудовим розслідуванням час у ОСОБА_3 , який перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на порушення рівноправності громадян залежно від їх релігійних переконань.

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, приниження національної честі та гідності, образи почуттів громадян у зв`язку з іхніми релігійними переконаннями, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність свого діяння, з метою доведення до відома усіх користувачів соціально-орієнтованого ресурсу мережі «Інтернет» «Facebook», які відвідували (відвідуватимуть) електоронну сторінку (аккаунт) під мереживним псевдонімом « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а також автоматичного сповіщення усіх користувачів вказаної соціальної мережі,котрі додані до розділу «Друзі» вищевказаного аккаунту, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, ІНФОРМАЦІЯ_5 в мережі «Інтернет» за допомогою власної комп`ютерної техніки з використанням браузера « ІНФОРМАЦІЯ_6 » на платформі соціальної мережі «Facebook» через особистий обліковий запис, сторінки під мереживним псевдонімом « ОСОБА_6 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , зробивши її публічною, для необмеженого кола відвідувачів, на новинній стрічці особистої сторінки « ІНФОРМАЦІЯ_4 » розмістив світлину із зображенням панорами Почаївської Свято-Успенської Лаври, за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_7 , у коментарі до якого власник сторінки, ОСОБА_3 розмістив допис наступного змісту (рос.): «ІНФОРМАЦІЯ_8», що відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-лінгвістичної (семантико-текстуальної) експертизи мовлення №64/22-22 від 30.09.2022 року містять ознаки розпалювання релігійної ворожнечі та ненависті, приниження національної честі та гідності та образа почуттів громадян у зв`язку з їхніми релігійними переконаннями, щоб був доступний для загального ознайомлення всіх користувачів вказаної соціальної мережі, які відвідували його сторінку та автоматично надійшов як сповіщення всім користувачам соціально-орієнтованого ресурсу мережі «Інтернет» «Facebook», які були додані до розділу «Друзі» вказаного акканту.

Вказані дії ОСОБА_3 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.161 КК України, порушення рівноправності громадян залежно від їх релігійних переконань.

26 грудня 2022 року між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю захисника ОСОБА_5 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди, прокурор та обвинувачений дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 161 КК України. Обвинувачений ОСОБА_3 , у повному обсязі сформульованої підозри, визнав свою винуватість у вчинені даного злочину, підтвердив зобов`язання беззастережно визнати в суді винуватість у обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України за обставин, в обсязі підозри. Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_3 повинен понести за вчинений злочин, а саме: у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор в судовому засіданні, вважає, що при укладенні даної угоди дотриманні вимоги і правила КПК України та КК України, просить дану угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання, а саме у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також просять укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання для обвинуваченого та інші передбачені угодою заходи. Вони погодились на покарання у виді штрафу.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_3 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є нетяжким злочином, а саме: порушення рівноправності громадян залежно від їх релігійних переконань.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 відповідають вимогам КПК України та КК України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання, суд, враховуючи заслухані доводи учасників кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди.

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що дії ОСОБА_3 кваліфіковані вірно за ч. 1 ст. 161 КК України, як порушення рівноправності громадян залежно від їх релігійних переконань, за якою належить призначити йому узгоджену сторонами угоди про визнання винуватості, міру покарання, а саме: штрафу у розмірі 500 неопадаткованих мінімумів доходів громадян.

У кримінальному провадженні є процесуальні витрати за проведення судових експертиз, які суд вважає слід стягнути з ОСОБА_3 в користь держави, оскільки вони виникли в межах даного кримінального провадження.

Долю речових доказів, необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 394, 474 та 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000106 від 12 березня 2020 року угоду про визнання винуватості від 26 грудня 2022 року укладену між прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.161 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 26 грудня 2022 року покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових експертиз № 64/22-22 від 30.09.2022 в розмірі 7550,80 гривень та № СЕ-19/120-22/11156-КТ від 30.11.2022 в розмірі 1510,24 гривень на загальну суму 9061 гривні 04 копійки (дев`ять тисяч шістдесят одна гривня чотири копійки).

Речові докази по справі, після набрання вироком законної сили, а саме:

- флеш карту марки «Core Micro» із брелком у вигляді петлі із шнура та флеш карту марки «Apacer USB 3.1» чорного кольору - повернути власнику.

- комп`ютер службового кабінету марки «НР» сірого кольору, із зарядним пристроєм та клавіатурою, мишкою, який поміщено у картону коробку, яка герматично заклеєна скотчем, обмотаний чорного кольору плівкою, до якої прикріплена бирка із відповідними написами та підписами понятих, печаткою «Для пакетів 5» Служби Безпеки України- повернути власнику;

- ноутбук марки «TOSHIBA», серійний номер:660581050, сірого кольору із зарядним пристроєм, який поміщено у поліпротиленовий пакет чорного кольору, який обмотаний ниткою, до якого прикріплена бирка із відповідними надписами та підписами понятих, печаткою «Для пакетів 5» Служба Безпеки України - повернути власнику;

- друковані книги під назвами: «ІНФОРМАЦІЯ_8» Служба Безпеки України -знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: