ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/510/22 Справа № 711/6608/22 Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
секретаря за участю прокурора підозрюваного захисникаОСОБА_4 Овсієнка ОСОБА_5 Шпака ОСОБА_6 Сухомудренка ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 та захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воронівка Городищенського району Черкаської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспортного слідчого управління ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2022 року у задоволенні клопотання слідчого відмовлено.

Застосовано до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який полягає у забороні підозрюваному залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово, в межах строку досудового розслідування, тобто до 10 лютого 2023 року, включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язано ОСОБА_9 :

прибувати до суду, прокурора та слідчого СУ ГУНП в Черкаській області, який здійснюватиме досудове розслідування, за першою вимогою;

не відлучатися за межі Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Роз`яснено, що залишення підозрюваним місце свого проживання у встановлений слідчим суддею час, не є порушенням запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у випадку отримання невідкладної медичної допомоги, евакуації населення, рятування життя та здоров`я в умовах воєнного стану.

В період введення воєнного стану на території України дозволено підозрюваному ОСОБА_9 , після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 30 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_9 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції, з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Роз`яснено підозрюваному, що в разі порушення покладених на нього слідчим суддею обов`язків може бути підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що слідчим та прокурором не доведено, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України. Крім того, підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме наявність постійного місця проживання, а тому підозрюваний ОСОБА_9 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме цілодобового домашнього арешту.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, прокурор ОСОБА_7 подала скаргу до Черкаського апеляційного суду.

В апеляційній скарзі прокурор оспорює обґрунтованість ухвали слідчого судді, вважає, ухвалу суду незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_9 , є тяжким та під тягарем можливої відповідальності, перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, змінити місце проживання чи виїхати за кордон.

Крім того, ОСОБА_9 будучи колишнім працівником поліції, а відповідно будучи обізнаним про порядок та способи збирання доказів у кримінальному провадженні, намагався приховати сліди злочину шляхом здійснення ремонту транспортного засобу, на якому було вчинено злочин.

Безпосередньо після вчинення ДТП ОСОБА_9 розуміючи, що вчинив кримінальне правопорушення, покинув місце ДТП, не намагаючи надати медичну допомогу потерпілому, який очевидно отримав тілесні ушкодження, що може свідчити про наявність ризику переховування останнього від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Також враховуючи попереднє місце роботи підозрюваного він може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та експертів безпосередньо або використовуючи свої зв`язки. Крім того, свідки відповідно до вимог, передбачених ст. 23 КПК України, не допитані.

В зв`язку з вищевикладеним прокурор просить суд ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19.12.2022 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_8 також подав скаргу до Черкаського апеляційного суду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у клопотанні слідчого наявні посилання на докази причетності ОСОБА_9 до кримінального правопорушення, однак не вказано про докази існування ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

Вказує, що слідчим в клопотанні та прокурором в суді не доведено обґрунтованість підозри, пред`явленої ОСОБА_9 , відповідно до якої останній начебто обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України.

Так, не маючи на даний час жодних доказів причетності ОСОБА_9 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, органи правопорядку вживають заходів до маніпуляцій, пов`язаних із штучним створенням ризиків, резонансу події та можливого впливу на мешканців територіальної громади.

Крім того, на думку захисту судом неналежно надано оцінку особистості підозрюваного, його моральних переконань, зв`язків з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

ОСОБА_9 має соціальні зв`язки, постійне місце реєстрації та проживання, одружений та утримує малолітню дитину, має позитивну характеристику.

Разом з тим, захист вказує, ОСОБА_9 здатний самостійно виконати обов`язки підозрюваного у кримінальному провадженні, а стороною обвинувачення таким чином, не доведено неможливість застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Запобіжний захід, застосований відносно ОСОБА_9 є явним безпідставним втручанням в права останнього, яке не обумовлене завданнями кримінального провадження та обставинами справи.

В зв`язку з вищевикладеним адвокат ОСОБА_8 просить суд скасувати ухвалу слідчого судді про обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 від 19.12.2022 року та відмовити повністю в задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу і просив її задовольнити, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення, пояснення підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, та просили задовольнити апеляційну скаргу захисника, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, у провадженні СУ ГУНП в Черкаській області, перебувають матеріали кримінального провадження № 0000325, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.11.2022 року близько 18 години 40 хвилин, у темну пору доби, при працюючому вуличному освітленні, водій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуюче автомобілем «Ауді А4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючи по проїзній частині вул. Героїв Чорнобиля в місті Городищі Звенигородського району, Черкаської області, зі сторони залізничного вокзалу в напрямку залізничного переїзду, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 12.3 Правил дорожнього руху України, не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну у вигляді появи пішохода на проїзній частині, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди, внаслідок чого вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перетинав проїзну частину вказаної вулиці зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, після чого з місця події зник.

У результаті вказаної події пішохід ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, скальпована рана голови, забій головного мозку, кома, з якими був госпіталізований до КНП «Городищенське МО», де ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих травм помер у відділенні інтенсивної терапії.

08.12.2022 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

За доводами прокурора причетність ОСОБА_9 до вчинення злочину підтверджується зібраними доказами та враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме, можливість переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення притягнення його до кримінальної відповідальності, а тому просив застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1,2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор при розгляді справи не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

Крім того, з ухвали слідчого судді вбачається, що на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні слідчого.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначив, що причетність ОСОБА_9 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо нього обмежувального заходу у вигляді домашнього арешту.

З такими висновками слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Судом встановлено, що підозрюваний раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, а саме наявність постійного місця проживання, тому суд прийшов до висновку, що підозрюваний ОСОБА_9 не потребує ізоляції від суспільства та є можливість застосувати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

За таких обставин слідчий суддя вірно дійшов до висновку про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки даний запобіжний захід може забезпечити відповідну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігання перешкод слідству по справі та запобігання продовження злочинної діяльності.

Всі інші обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі, стосовно засобу вчинення інкримінованого ОСОБА_9 кримінального правопорушення, специфіки злочину, характер дій підозрюваного, були предметом аналізу слідчого судді при вирішенні клопотання слідчого.

Під час апеляційного розгляду прокурор не навів достатніх підстав та не обґрунтував доцільність застосування підозрюваному більш суворіший запобіжний захід, та не довів, що обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не буде достатнім для запобігання неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_9 .

Отже, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжний захід у виді домашнього арешту, що буде необхідним для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч.3 ст. 5 Конвенції.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що доводи, які вказані в апеляційній скарзі прокурора є необґрунтованими, і на підставі цього задоволенню не підлягають.

Крім того, наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом детального дослідження в ході розгляду клопотання слідчого в суді першої інстанції та слідчим суддею надано на них обґрунтовані і мотивовані відповіді.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що слідчим суддею суду першої інстанції розглянуто клопотання слідчого з дотриманням положень кримінального процесуального закону та прийнято законне та обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 грудня 2022 року про розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , який підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченим ч. 2 ст. 286 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1

Л ОСОБА_12

О ОСОБА_13