Справа № 191/1008/21
Провадження № 1-кп/191/62/21
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2023 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №001153 від 16 жовтня 2020 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, українця, з неповною вищою освітою, не працюючого, перебуває на пенсії по інвалідності 3 групи (трудове каліцтво), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,

за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого - ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2020 близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем ЗАЗ - 110387 реєстраційний номер НОМЕР_1 , де також перебували два пасажира - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Рухаючись по автодорозі від м. Синельникове до с. Григорівка Синельниківського району Дніпропетровської області, ОСОБА_3 почав здійснювати обгін попутного автомобіля зі швидкістю приблизно 90 км/год.

Під час здійснення обгону водій ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем ЗАЗ - 110387 реєстраційний номер НОМЕР_1 , грубо порушуючи правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змінам, на вказаному автомобілі ЗАЗ - 110387, втратив керованість своїм автомобілем, внаслідок чого на прямій ділянці дороги виїхав на ліве узбіччя та в некерованому стані виїхав за межі проїзної частини, де скоїв наїзд на нерухливу перешкоду (дерево).

Своїми діями водій ОСОБА_3 , грубо порушив вимоги п.п. 1.3., 1.5., 2.9. (а) та 12.1. «Правил дорожнього руху України», якими передбачено:

п. 1.3. «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5. «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.9. «Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин»;

п. 12.1. «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним».

В результаті дорожньої - транспортної події пасажиру ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді відкритого 2Б ст. надмищелковий перелом лівого стегна зі зміщенням, відкрита черепно - мозкова травма, струс головного мозку, рвана рана голови та нижньої третини лівого стегна, які згідно висновку судово - медичної експертизи № 83 від 22.03.2021, відносяться до категорії ТЯЖКИХ.

У відповідності з висновком судової авто технічної експертизи № СЕ 19/104-21/5262 ІТ від 22.02.2021, яка проведена судовим експертом Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, у даній дорожній обстановці водій автомобіля ЗАЗ - 110387 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , повинен був діяти згідно до вимог п. 12.1. Правил дорожнього руху.

У даній дорожній обстановці дії водія автомобіля ЗАЗ - 110387 реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3 , не відповідали вимогам п. 12.1. Правил дорожнього руху України, а невідповідність дій водія ОСОБА_3 , які з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди.

Дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся, підтвердив обставини вчинення злочину, викладені вище та при цьому пояснив, що він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 розпивали спиртні напої. Потім ОСОБА_7 попросив відвести його на дамбу. Після чого ОСОБА_3 сів за кермо автомобіля ЗАЗ, ОСОБА_6 сів на пасажирське сидіння, ОСОБА_7 на заднє, керуючи вищевказаним транспортним засобом не впорався з керуванням, в результаті чого, виїхав на обочину та врізався в дерево.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що він разом з обвинуваченим та ОСОБА_7 вживали алкогольні напої, а потів всі сіли до автомобіля «Славута», під керуванням ОСОБА_3 та їхали на дамбу. Це було у денний час, він їхав на пасажирському сидінні. Потім ОСОБА_3 з`їхав в кювет і в`їхав в дерево. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має. Покарання ОСОБА_3 призначити не пов`язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що учасники кримінального провадження не оспорюють всі обставини кримінального провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Крім того це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочинів і про обстановку їх виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту яких він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Вина обвинуваченого в скоєнні ним злочину в судовому засіданні доказана повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як такі, що виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Зокрема, під врахуванням особи винного слід розуміти врахування позитивних і негативних, соціальних, фізичних, психічних і правових елементів характеристики особи, що вчинила злочин, які мають кримінально-правове значення.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 злочину, який скоєно з необережності і, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, негативно оцінив свій злочин, є інвалідом 3 групи, має ампутацію культі середньої третини правого стегна з 2000 року, пересувається виключно на інвалідному візку, має двох дітей: сина ОСОБА_8 2006 року народження та доньку ОСОБА_9 2017 року народження, раніше злочинів не вчиняв, проживає один, оскільки батьки померли, мати 28.09.2021 року, батько ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, за місцем проживання та працевлаштування характеризується виключно з позитивної сторони, потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Суд відносить: повне визнання вини до обставин, що згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання, оскільки обвинувачений визнав свою вину, що характеризуючи суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого нею злочину, означає, що особа визнає свою вину за усіма пунктами висунутого проти неї обвинувачення, дає правдиві свідчення, щиро жалкує про вчинене, негативно оцінює злочин, бажає виправити ситуацію, яка склалася, демонструє готовність понести заслужене покарання.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ст. 75 КК України в редакції на момент вчинення станом на 15.10.2020 року, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Пленум Верховного Суду України у ч.1 п.3 постанови №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснив, що визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК), а також із особливостей конкретного злочину, й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

ОСОБА_3 , як раніше було зазначено, раніше не судимий, злочин вчинив з необережності, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, є інвалідом 3 групи, має ампутацію культі середньої третини правого стегна з 2000 року, пересувається виключно на інвалідному візку, має двох дітей: сина ОСОБА_8 2006 року народження та доньку ОСОБА_9 2017 року народження. Потерпілий претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Вчинений ОСОБА_3 , злочин, хоча і є тяжким, натомість за формою вини є необережним.

Враховуючи вищенаведені обставини, позицію прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з іспитовим строком та з додатковим покаранням у виді позбавлення права керування транспортними засобами та застосувати до нього додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, позицію обвинуваченого, його захисника, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України, із застосуванням вимог ст. 75 КК України та із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, з призначення додаткового покарання, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Оскільки іспитовий строк дисциплінує засуджених, привчає їх до додержання законів, нагадує їм, що вони не виправдані, а проходять випробування, від результату якого залежить їх подальша доля - звільнення від відбування призначеної основної міри покарання або реальне її відбування.

Призначаючи додатковий вид покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, зазначає, що обвинуваченим та захисником не надано суду доказів того, що професія водія є єдиним джерелом доходу обвинуваченого.

Крім вказаного, суд зазначає, що основним безпосереднім об`єктом злочину за ст. 286 КК України, є безпека руху й експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, а вже його додатковим обов`язковим об`єктом життя та здоров`я особи.

Тобто, не призначення ОСОБА_3 додаткового покарання у виді позбавлення керування транспортними засобами, буде суперечити та не відповідати інтересам суспільства, а також принципам справедливості, законності та індивідуалізації призначення покарання.

З огляду на вказане, саме, це покарання, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні до обвинуваченого не застосовувалися.

Процесуальні витрати вирішити відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши обвинуваченому іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі п.1, 2 ч. 1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, ОСОБА_3 не обирати.

Речовий доказ у справі: автомобіль марки ЗАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути власнику за належністю (т.2 а.с. 22).

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи технічного стану транспортного засобу, в розмірі 2615 (дві тисячі шістсот п`ятнадцять) гривні 20 коп., одержувач платежу: УК Чечел.р.м.Дніпра/Чечел.р/24060300;

н/р UA0004008; , Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код класифікації доходів бюджету: 24060300; найменування коду бюджетної класифікації доходу: інші надходження; наявність відомчої ознаки: «00» без деталізації за відомчою ознакою; призначення платежу: за експертизу №19/104-9/2/1400 від 28.12.2020.

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи технічного стану транспортного засобу, в розмірі 490 (чотириста дев`яносто) гривні 35 коп., отримувач коштів: ГУК у Дн-кій обл./м.Дніпро/24060300, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача: UA0004569, Код класифікації доходів бюджету: 24060300; найменування коду бюджетної класифікації доходу: інші надходження; призначення платежу: за експертизу № СЕ 19/104-21/5262 ІТ від 22.02.2021.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1