ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1348/22 Номер провадження 11-сс/814/82/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання- ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

представника Великобудищанської сільської ради- ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві матеріали провадження за апеляційною скаргою Великобудищанської сільської ради в особі сільського голови ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 08 серпня 2022 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною ухвалою задоволено клопотання прокурора Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000047 від 17.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України та накладено арешт на майно, яке згідно ст.189 ЦК України перебуває у комунальній власності Великобудищанської територіальної громади в особі Великобудищанської сільської ради, яким є зернові культури, що у 2022 році вироблені на нижчезазначених земельних ділянках цієї громади, зокрема на зерно:

1)сої, кукурудзи, гречки на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0014 площею 29,6690 га в межах с.Великі Будища, Миргородського району;

2)ячменя, сої на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0015 площею 14,7668 га в межах с.Великі Будища, Мигородського району;

3)пшениці на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0105 площею 23,1079 га, що розташована в межах с.Беликі Будища, Миргородського району;

4)пшениці на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0106 площею 5,5697 га, що розташована в межах с.Великі Будища, Миргородського району;

5) пшениці на земельній ділянці з кадастровим номером :00:003:0058 площею 8,1912 га, що розташована за межами с.Великі Будища, Миргородського району;

6-9) пшениці на земельних ділянках: з кадастровим номером :00:001:0185 площею 12,7735 га, з кадастровим номером :00:001:0187 площею 4,1912 га, з кадастровим номером :00:001:0186 площею 14,8528 га; з кадастровим номером :00:001:0188 площею 5,3693 га, що розташовані за межами с.Великі будища , Миргородського району.

Виконання вказаної ухвали покладено на Великобудищанську сільську раду в особі ОСОБА_8 .

Приймаючи вказане рішення, слідчий суддя вказав, що стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, тому для прийняття процесуальних рішень та запобігання знищення чи пошкодження або настання інших наслідків, вважав за необхідне накласти арешт на зерно с/г культур, вилучені під час проведення огляду місця події.

В апеляційній скарзі ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 08 серпня 2022 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно.

На обґрунтування своїх вимог прокурор зазначає, що висновки, викладені в ухвалі суду, не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, у зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню.

Вказує, що слідчий суддя не звернув увагу на невідповідність клопотання прокурора про накладення арешту на майно вимогам ст.171 КПК України, прийняв його до розгляду та ухвалив передчасне рішення, яке не можна вважати законним та обгрунтованим.

Зазначає, що у вказаному кримінальному провадженні про підозру не повідомлено жодній особі , а в ухвалі про арешт майна не зазначено які матеріали справи свідчать про потребу накладення арешту; відсутні посилання на матеріали справи; відсутні докази того, що накладення арешту було необхідним для досягнення цілей, перелік, яких визначений ч.2 ст.17 КПК України.

Стверджує, що накладення арешту на зернові культури може призвести до втрати урожаю зерна, не є співрозмірним завданням даного кримінального провадження та може призвести до істотним негативних наслідків та безпідставного порушення права власності.

Звертає увагу, що відомості про наявність цивільного позову у кримінальному провадженні відсутні, а прокурором на порушувалося питання щодо накладення арешту на врожай зернових культур саме з метою забезпечення цивільного позову, а також санкцією ч.1 ст.367 КК України не містить додаткового покарання у вигляді конфіскації майна.

Інші учасники судового провадження ухвалу слідчого судді не оскаржували.

ОСОБА_8 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання не з`явився.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, представника Великобудищанської сільської ради ОСОБА_7 , яка підтримала у повному обсязі подану апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який заперечував з приводу поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду прийшла до наступного висновку.

Стаття 170 КПК України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

За змістом п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна - є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини 1 статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

У відповідності до ч. 8 ст. 170 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

З аналізу процесуальних норм закону вбачається, що слідчий, прокурор подаючи клопотання про арешт майна повинні довести завдання арешту майна, а саме те, що незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Доведеною повинна бути і мета щодо такого майна, передбачена ч. 2 ст. 170 КПК України, зокрема: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати усі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, право приватної власності є непорушним.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, віднесено і засади недоторканості права власності. Згідно з вимогами ст. 16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення ухваленого в порядку, передбаченому КПК.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню. Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя згідно із положеннями ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

На думку колегії суддів, за наслідками розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов до законного та обґрунтованого висновку про задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно у вказаному кримінальному провадженні.

Як вбачається з наданих матеріалів, у провадженні СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000047 від 17.06.2022 за ч.1 ст. 367 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи Великобудищанської сільської ради допустили використання у 2021-2022 роках без відповідних правових підстав іншими невстановленими особами земельних ділянок комунальної власності для товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею не менше 118,49 га, які до цього перебували в оренді відділу (сектору) освіти Гадяцької районної державної адміністрації і які фактично використовувалися Великобудищанським загальноосвітнім закладом I-III ступенів.

Так з 14.07.2021 орендодавець земельних ділянок площами: 14,7668 га, 29,6690 га, 5,5697 га, 23,1079 га ( загалом площею 73,1134 га)- Гадяцька районна державна адміністрація як юридична особа ліквідована.Правомочності щодо цих земельних ділянок законодавством віднесено до органу місцевого самоврядування.

З 30.06.2021 їх орендар-відділ (сектор) освіти Гадяцької районної державної адміністрації також як юридична особа ліквідований.

Із ліквідацією орендаря припинилася дія договорів оренди відповідних земельних ділянок згідно абз.6 ч.1 ст.31 ЗУ «Про оренду землі» та ці земельні ділянки у подальшому у встановленому законом порядку жодній особі ( суб`єкту права) до цього часу не передані.

Однак, без будь-яких правових підстав земля в межах цих земельних ділянок використовується у 2022 році шляхом здійснення невстановленими особами товарного сільськогосподарського виробництва. Через відсутність правових підстав для здійснення плати за користування такою землею бюджет не отримав коштів, що перевищує 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

27.07.2022 заступником начальника СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 проведено огляд вказаних вище земельних ділянок, а саме:

1) земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0014 площею 29,6690 га в межах с.Великі Будища, Миргородського району що на ній ростуть (вироблені) сільськогосподарські культури: соя, кукурудза, гречка;

2)земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0015 площею 14,7668 га, що розташована в межах с.Великі Будища, Мигородського району та встановлено,що на ній ростуть ячмінь, соя;

3)земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0105 площею 23,1079 га, що розташована в межах с.Беликі Будища, Миргородського району та встановлено, що на ній росте пшениця;

4) земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0106 площею 5,5697 га, що розташована в межах с.Великі Будища, Миргородського району та встановлено, що на ній росту пшениця;

5) земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0058 площею 8,1912 га, що розташована за межами с.Великі Будища, Миргородського району та встановлено, що на ній росте пшениця;

6-9) земельних ділянок з кадастровим номером :00:001:0185 площею 12,7735 га, з кадастровим номером :00:001:0187 площею 4,1912 га, з кадастровим номером :00:001:0186 площею 14,8528 га; з кадастровим номером :00:001:0188 площею 5,3693 га, що розташовані за межами с.Великі Будища, Миргородського району та встановлено, що на них росте єдиним масивом сільськогосподарська культура-пшениця.

Вище вказані земельні ділянки перебувають у комунальній власності і їх власником є Великобудищанська територіальна громада в особі Великобудищанської сільської ради.

Вказані земельні ділянки із липня 2021року у володіння та користування будь-яких осіб сесією Великобудищанської сільської ради не передавались, а тому продукція, яка на даний час знаходиться на них, належить саме цій територіальній громаді.

Постановою від 01.08.2022 відповідні рослини із зернами визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

02.08.2022 прокурор Гадяцького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000047 від 17.06.2022, мотивуючи своє клопотання тим, що вказане майно, відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, а тому необхідно накласти арешт, в зв`язку з наявністю ризиків щодо приховання, пошкодження, знищення і відчуження речових доказів.

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора вказав, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню виконання процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, оскільки зазначені у клопотанні зерна сільськогосподарських культур відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Так, з тексту клопотання прокурора вбачається, що воно складається з викладення змісту фактичних обставин кримінального правопорушення, встановлених органом досудового розслідування, та містить посилання, як на підстави для накладення арешту на майно.

Як вбачається з матеріалів даного провадження, майно, на яке накладено арешт, є власністю Великобудищанської сільської ради та постановою від 01.08.2022 року визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні, а тоже, незастосування арешту на майно може призвести до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Колегією суддів враховує доводи прокура ОСОБА_6 , що земельні ділянки в 2022 році без будь-яких правових підстав використовувалися невстановленими особами, якими не сплачувалася орендна плата, в результаті чого було заподіяно шкоду, що перевищує в 100 разів неоподатковуваний мінімум доходів громадян, а тому арешт майна в подальшому може слугувати джерелом відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення Великобудищанській сільській раді (цивільний позов).

Таким чином, у даному випадку, існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти з дотриманням відповідних положень кримінального процесуального закону та принципів верховенства права.

А тому, колегія суддів повністю погоджується з висновком слідчого судді про наявність законних підстав для накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000047 від 17.06.2022.

При цьому, усі доводи, викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності оскаржуваного судового рішення, фактично зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

При цьому колегія суддів зауважує, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК підозрюваний, обвинувачений, їх захисник чи законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна під час досудового розслідування чи суду, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, а тому, ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ч. 2 ст. 376, ст. ст. 404, 405, 407, ст.422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 в інтересах Великобудищанської сільської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Гадяцького районного суду Полтавської області від 08 серпня 2022 року, - без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4