Справа № 185/1077/23
Провадження № 1-кс/185/502/23
17 лютого 2023 року м.Павлоград
Представник скаржника в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд скарги за їх відсутності.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Постанова про закриття кримінального провадження від 28.10.2022 надіслана заявнику 18.01.2023, заявник оскаржувану постанову отримав лише 10.02.2023, тому строк на її оскарження не пропущений.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ч. 5 ст. 38 КПК України, орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття,що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчий, дізнавач, прокурор під час досудового розслідування, зобов`язаний детально та всебічно перевірити доводи особи, що подала заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Частина 1 ст. 254 КК України встановлює кримінальну відповідальність за безгосподарське використання земель, якщо це спричинило тривале зниження або втрату їх родючості, виведення земель з сільськогосподарського обороту, змивання гумусного шару, порушення структури ґрунту.

Статтею 19 ЗК України встановлено, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії, в тому числі - а) землі сільськогосподарського призначення. Земельна ділянка, яка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель, відноситься в порядку, визначеному цим Кодексом, до певного виду цільового призначення, що характеризує конкретний напрям її використання та її правовий режим.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України при встановленні цільового призначення земельних ділянок здійснюється віднесення їх до певної категорії земель та виду цільового призначення.

Відповідно до ч. 4,5 ст. 20 ЗК України відомості про цільове призначення земельної ділянки вносяться до Державного земельного кадастру. Класифікатор видів цільового призначення земельних ділянок, видів функціонального призначення територій та співвідношення між ними, а також правила його застосування з визначенням категорій земель та видів цільового призначення земельних ділянок, які можуть встановлюватися в межах відповідної функціональної зони, затверджуються Кабінетом Міністрів України. Зазначені класифікатор та правила використовуються для ведення Державного земельного кадастру і містобудівного кадастру. Віднесення земельних ділянок до певних категорії та виду цільового призначення земельних ділянок має відповідати класифікатору та правилам, зазначеним в абзаці першому цієї частини.

Згідно з ч. 2 ст. 22 ЗК України до земель сільськогосподарського призначення належать: а) сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Відповідно до Наказу "Про затвердження Класифікації видів цільового призначення земель" землі категорії сільськогосподарського призначення за певним цільовим призначенням відносять та поділяються на 14 підрозділів за кодом КВЦПЗ, в тому числі: 01.01 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, 01.02 для ведення фермерського господарства, 01.03 для ведення особистого селянського господарства, 01.08 для сінокосіння і випасання худоби та інші.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України при зміні цільового призначення земельних ділянок здійснюється зміна категорії земель та/або виду цільового призначення.

Отже, чинним ЗК України встановлено, що певна земельна ділянка за основним цільовим призначенням належить до відповідної категорії земель (в даному випадку землі сільськогосподарського призначення), далі вона визначається за певним цільовим призначенням відповідно до Класифікатору видів цільового призначення земельних ділянок (в даному випадку 01.08 Для сінокосіння і випасання худоби (пасовища)). Відповідно при зміні цільового призначення землі можливо змінити як категорію, та так і певний вид цільового призначення в одній категорії.

Порядок зміни цільового призначення земельних ділянок регламентовано також ст. 20 ЗК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 ЗК України віднесення земельних ділянок до певної категорії та виду цільового призначення земельних ділянок здійснюється щодо: земельних ділянок приватної власності - їх власниками.

Відповідно до ч. 3 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земельної ділянки в межах категорії земель сільськогосподарського призначення (крім віднесення їх до земельних ділянок для садівництва, зміни цільового призначення земельних ділянок під полезахисними лісовими смугами), може бути здійснена без додержання вимог відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.

Тобто, в одній категорії землі сільськогосподарського призначення, власником може бути змінено вид цільового призначення землі (наприклад з пасовищ на рілля), навіть якщо це не буде відповідати вимогам відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.

Але зазначена частина 3 ст. 20 ЗК України не звільняє власника (орендаря) від обов`язку дотримання порядку зміни цільового призначення земельної ділянки та внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру.

Відповідно до ч. 7 ст. 20 ЗК України зміна цільового призначення земельних ділянок погоджується у разі, якщо земельна ділянка перебуває у користуванні на правах постійного користування, оренди, емфітевзису, суперфіцію, у заставі - із землекористувачем, заставодержателем (підпис якого на погодженні посвідчується нотаріально).

Отже, дізнавачем зібрано певні докази в кримінальному провадженні, встановлено, що земельні ділянки відносяться до категорії - землі сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням - пасовища (на момент укладення договорів), вони були передані власникам для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, встановлено, що вони перебувають в користуванні (емфітевзис) іншої особи ОСОБА_3 , та відповідно до показів свідків та акту обстеження сільської ради землі були розорані та засіяні.

Дізнавачем зроблено висновок про відсутність складу кримінального правопорушення з посиланням на ч. 3 ст. 20 ЗК України, так як землі сільськогосподарського призначення, передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та використовуються для вирощування сільськогосподарської продукції.

Але такий висновок є передчасним та не відповідає вимогам чинного законодавства, так як дізнавачем проігноровано факт того, що землі відносять до категорії землі сільськогосподарського призначення з цільовим призначенням - пасовища, дійсно можуть використовуватись для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та не можуть розорюватись та засіватись без відповідної зміни виду цільового призначення з пасовищ на відповідний (рілля, інше) з дотриманням порядку зміни цільового призначення земельної ділянки, погодження та внесення відповідних змін до Державного земельного кадастру. Ч. 3 ст. 20 ЗК України не звільняє користувача від зазначеного обов`язку, але лише дозволяє змінити цільове призначення землі категорії сільськогосподарського призначення без додержання вимог відповідного виду функціонального призначення території, передбаченого затвердженим комплексним планом просторового розвитку території територіальної громади або генеральним планом населеного пункту.

Отже, дізнавачем ОСОБА_4 передчасно зроблено висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, оскільки, як вбачається з матеріалів кримінального провадження в межах даного кримінального провадження не було проведено огляд земельних ділянок, які розташовані на території Вербківської сільської ради, що перебувають у приватній власності у ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , для ведення особистого селянського господарства на предмет виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, актуального стану вищевказаних земельних ділянок, не отримано відповідні витяги з Державного земельного кадастру, не надано належну правової оцінки встановленим у кримінальному провадженні обставинам, зокрема, факту та дотримання поряду зміни цільового призначення земельних ділянок № -01-003-1083, -01-003-1081, -01-003-1082, -01-003-1080, -01-003-1084, -01-003-1073, -01-003-1078, -01-003-1077, -01-003-1074, -01-003-1072, -01-003-1075, -01-003-1076, -01-003-1079, не допитано ОСОБА_3 , чи був та на підставі яких документів був змінений вид цільового призначення земельних ділянок № -01-003-1083, -01-003-1081, -01-003-1082, -01-003-1080, -01-003-1084, -01-003-1073, -01-003-1078, -01-003-1077, -01-003-1074, -01-003-1072, -01-003-1075, -01-003-1076, -01-003-1079, та на підставі чого землі, які призначені для пасовища були зорані та використовуються для вирощування сільськогосподарських культур, а також чи отримав він як користувач за договорами емфітевзису нотаріальне погодження щодо зміни виду цільового призначення вказаних земельних ділянок, чи зареєстрував таку зміну, не допитано ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , як власників земельних ділянок, не встановлено чи надавали власники погодження щодо зміни виду цільового призначення належних їм земельних ділянок.

Таким чином, дізнавачем досудове розслідування проведено не повно, не зібрано всі докази, обставини справи не встановлені повно, всебічно і закриття кримінального провадження зроблено передчасно.

Вказане свідчить, що у кримінальному провадженні досудове розслідування в порушенням вимог кримінального процесуального закону щодо доказування проведено не в повному обсязі, постанова слідчого є невмотивованою, необґрунтованою, такою, що винесена з порушенням КПК України та є передчасною, дізнавач не зазначив будь-якого обґрунтування вмотивованості прийнятого ним рішення, тлумачення дізнавачем ч. 3 ст. 20 ЗК України суперечить її змісту, у зв`язку з чим, скарга підлягає задоволенню, а постанова дізнавача скасуванню для продовження досудового розслідування та його проведення у загальному порядку.

Керуючись ст. 303, 304, 306, 369-372, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Вербківської сільської ради на постанову про закриття кримінального провадження № 0000303 від 14.09.2022 за ч. 1 ст. 254 КК України - задовольнити.

Постанову старшого дізнавача СД Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 28.10.2022 про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000303 від 14.09.2022 за ч. 1 ст. 254 КК України - скасувати.

Матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000303 від 14.09.2022 за ч. 1 ст. 254 КК Українинаправити до СД Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1