Справа № 183/2334/23
№ 1-кп/183/1099/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2023 року Дніпропетровська обл.

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000020 від 18.02.2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Багате, Новомосковського р-ну., Дніпропетровської обл., громадянина України, має середню спеціальну освіту, має на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює апаратником гранулювання ТОВ "Рістон Ойл", зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

16 лютого 2023 року приблизно о 19 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 перебував поблизу домоволодіння АДРЕСА_2 , що відповідно до свідоцтва про право на спадщину серія та номер: ВВЕ №451923 від 04.06.2004 року перебуває у володінні ОСОБА_4 , в якому зареєстрована та проживає ОСОБА_5 .

Перебуваючи за вищевказаною адресою, у ОСОБА_3 раптово виник кримінально - протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до житла особи, з метою з`ясувати стосунки з громадянином ОСОБА_6 , який знаходився у вказаному будинку, а саме на територію домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що відповідно до свідоцтва про право на спадщину серія та номер: ВВЕ №451923 від 04.06.2004 року належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до іншого володіння особи, з метою з`ясувати стосунки з громадянином ОСОБА_6 , ОСОБА_3 умисно, незаконно, всупереч волі власника, маючи прямий умисел на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що користувач домоволодіння ОСОБА_5 не надавала йому дозволу заходити до будинку, таємно, з метою проникнення, відкрив зачинену на засув хвіртку, тим самим потрапив на територію домоволодіння, після чого підійшов до вхідних дверей будинку АДРЕСА_2 , схопив рукою за ручку дверей, та за допомогою своїх власних фізичних зусиль руки потягнув двері на себе, від чого вхідні двері у будинок відчинилися.

Продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел на незаконне проникнення до житла, що перебуває у володінні іншої особи, ОСОБА_3 зайшов у будинок АДРЕСА_2 , пройшов у спальну кімнату будинку, де відпочивав ОСОБА_6 , після чого був помічений ОСОБА_5 , що прийшла з сусідньої кімнати на шум та почала кричати, після чого ОСОБА_3 з місця скоєння кримінального правопорушення втік.

Таким чином умисні дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла особи.

Письмовою заявою від 24.02.2023 р., яка складена в присутності захисника ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України (тобто незаконне проникнення до житла особи), згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Письмовою заявою від 24.02.2023 р. потерпіла ОСОБА_5 не заперечувала проти розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 162 КК України, як незаконне проникнення до житла особи.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставини, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Обставини, які згідно зі ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно, за місцем роботи характеризується позитивно, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, не є особою з інвалідністю, офіційно працює, має на утриманні малолітню дитину.

Наведене характеризує обвинуваченого ОСОБА_3 , як особу, яка не є суспільно небезпечною.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, кількість епізодів кримінально протиправної діяльності, відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 162 КК України необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст. 162, саме таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Речові докази, витрати на залучення експерта відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1