Справа № 307/1569/22
Провадження № 1-кп/307/136/22
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

23 січня 2023 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2021 року за №0000166 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 вересня 2021 року за №0000166 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_8 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні підтверджується показаннями потерпілих та свідків та іншими доказами у справи. Водночас згідно з п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України на час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому сторона обвинувачення вбачає необхідність у застосуванні відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Крім того, ОСОБА_6 у силу виконання своїх службових повноважень має широке коло знайомих та сталі соціальні зв`язки в органах державної влади і місцевого самоврядування району, в тому числі і серед службових осіб правоохоронних органів, а також обізнаний із особливостями роботи правоохоронної системи. Вищевказані обставини, а також той факт, що Закарпатська область межує з Республікою Польщею, Словаччиною, Угорщиною та Румунією, дають підстави вважати, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення тяжкого злочину, може переховуватись від суду та має реальні можливості покинути територію України, а також переховуватись в Україні. Враховуючи викладене, просить застосувати до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту впевний період доби (з 21.00 год. до 07.00 год.) строком на 2 місяці. Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПКУкраїни.

Потерпілі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 в задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту просила відмовити. Вважає, що наведені прокурором ризики є безпідставними та необгрунтованими.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, з`ясувавши обставини заявленого клопотання, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 1 статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 177 КПК України, передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; його репутація; майновий стан обвинуваченого; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про, зокрема, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання (ч. 4 ст. 194 КПК України).

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно обвинувального акта, даних реєстру матеріалів досудового розслідування, в ході досудового розслідування ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 02 травня 2022 року відносно ОСОБА_6 обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 днів. В подальшому запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не продовжувався.

Крім того, ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 31 жовтня 2022 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_6 під час підготовчого судового засідання обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком до 31 грудня 2022 року, який в подальшому не продовжувався.

ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, який у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Суд вбачає наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 3, 4 ч.1 ст. 177 КПК України, на які вказує прокурор.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду то заявлені прокурором обґрунтування не є такими, що можна вважати доведеним поза розумним сумнівом і зводиться до його припущень, оскільки доказів того, що ОСОБА_6 порушував раніше обраний на стадії досудового розслідування запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та обраний запобіжний захід під час підготовчого судового засідання у вигляді особистого зобов`язання, прокурор не надав.

Крім того, враховуючи, що запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання закінчився у грудні 2022 року, тобто останній, знаючи про тяжкість покарання, добросовісно виконує покладені на нього процесуальні обов`язки та не переховується від суду.

Щодо ризику незаконно впливати на потерпілих, то такий ризик є не обґрунтованим, оскільки на даний час потерпілі допитані у судовому засіданні під час судового розгляду.

Разом з тим, суд дійшов висновку про те, що прокурор не довів обставини, передбачені п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, вирішуючи питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу, суд враховує, що він має постійне місце реєстрації та проживання, міцність соціальних зв`язків, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Вказані обставини свідчать про можливість запобігти існуючим ризикам у цьому кримінальному провадженні шляхом застосування до ОСОБА_6 необхідного і достатнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 180, 181, 194, 314, 315 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора про обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.

Обрати обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою, у разі неможливості прибути через поважні причини, завчасно повідомити про це;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування з потерпілими, свідками.

- не відлучатись за межі Тячівського району, Закарпатської області без дозволу суду;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну в разі наявності.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання строком до 23 березня 2023 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_6 , що в разі невиконання покладених, згідно ухвали суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до 2-х розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню органом Національної поліції після її оголошення.

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_6 направити до Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1