Справа № 308/2175/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

29.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження : прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 , та його захисниці, адвокатки ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/610/23, за апеляційною скаргою, яку подала адвокатка ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2023 року, задоволено клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_9 (далі - слідчий), погоджене прокурором, у кримінальному провадженні за № 0000006, відомості про кримінальне правопорушення в якому 16.01.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та обрано відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 квітня 2023 включно з визначенням застави в розмірі сімсот п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 013 000,00 грн (два мільйони тринадцять тисяч гривень 00 коп.)

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_6 покладені такі процесуальні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу прокурора, слідчого або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному проваджені; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України у Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

З матеріалів клопотання убачається, що 10 лютого 2023 року, до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області звернувся слідчий із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України ОСОБА_6 . Відповідно до клопотання, органом досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким обмежено виїзд за межі України, всупереч обмеженням, встановленим Законом України «Про правовий режим воєнного стану», з корисливих мотивів, яке, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, і за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років. Слідчий у клопотанні також зазначає, що досудовим розслідуванням здобуті докази у підтвердження підозри, на підставі яких 10.02.2023 ОСОБА_6 висунута підозра і 09.02.2023 ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України було затримано, що необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 викликана метою забезпечення виконання підозрюваним належної процесуальної поведінки та покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Так, на переконання слідчого, існує ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Слідчий у клопотанні вказує і на те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, та не досягне мети застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні. Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, слідчий просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В ухвалі слідчий суддя вказує на те, що у провадженні Ужгородського районного управління поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за № 0000006 від 16.01.2023, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 береться до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 , у разі визнання його винуватим, оскільки кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України, відповідно до ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів, у разі доведення вини ОСОБА_6 йому загрожує покарання у виді позбавлення волі строком від 7 до 9 років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна. Разом з тим, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та додані до нього докази також дійшов висновку про те, що досудовим розслідуванням здобуті докази у підтвердження підозри, на підставі яких 10.02.2023 ОСОБА_6 висунута підозра і його 09.02.2023 у порядку ст. 208 КПК України було затримано, про доведеність ризиків, передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється. Вищезазначені обставини в їх сукупності дають слідчому судді підстави вважати, що слідчим доведено належними та допустимими доказами недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні. Тому, з огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов висновку, що для убезпечення вищезазначених ризиків щодо підозрюваного ОСОБА_6 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу. З огляду на встановлені ризики, враховуючи при цьому особу підозрюваного, який є внутрішньо переміщеною особою, обсяг доказової бази, вже зафіксований у матеріалах кримінального провадження, та те, що підозрюваний ОСОБА_6 згідно з підозрою є організатором вчинення злочину, повідомив слідчого суддю, що його матір знаходиться на окупованій території, внаслідок чого користуючись військовим станом, останній може виїхати на території, які не підконтрольні українській владі. Також, при визначені розміру застави слідчий суддя взяв до уваги суму завданої підозрюваним шкоди, що становить 50 тис доларів США, що еквівалентно більш ніж 2 млн грн, відтак дійшов висновку, що застава визначена в розмірі, передбаченому ч. 2 п. 5 ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, а тому є необхідність вийти за межі граничного розміру.

В апеляційній скарзі адвокатка ОСОБА_10 вказує на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необґрунтованою, незаконною, такою, що підлягає скасуванню. Вважає, що слідчий суддя залишив поза увагою той факт, що вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджені належними доказами. При цьому, слідчим суддею залишено поза увагою те, що у підозрюваного наявні міцні соціальні зв`язки, він має постійне місце проживання, мешкає з сім`єю, на утриманні має двоє малолітніх дітей, раніше не судимий. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

У доповненнях до апеляційної скарги адвокатка ОСОБА_11 вказує на незаконність ухвали слідчого судді, вважає, що така підлягає скасуванню. Зазначає, що у клопотанні слідчого відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів і вважає, що слідчий суддя порушив вимоги ст. 182 КПК України, призначивши розмір застави вище крайньої межі, не встановивши та не описавши, які саме обставини свідчать про виключність випадку й якими керувався слідчий суддя при вирішенні та оцінці здатності забезпечення ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків. Зазначає, що слідчий суддя не врахував наявність міцних соціальних зв`язків у підозрюваного ОСОБА_6 , те, що він має родину, освіту, місце роботи та місце постійного проживання. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову, якою щодо підозрюваного ОСОБА_6 обрати більш м`який запобіжний захід домашній арешт.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, пояснення учасників судового розгляду: підозрюваного ОСОБА_6 та його захисниці, адвокатки ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу; прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо її задоволення; перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення колегія суддів відхиляє з таких підстав.

Так, відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні: перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно в разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти передбаченим статтею 177 цього Кодексу ризикам, крім випадків, передбачених частиною п`ятою ст. 176 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що висновок слідчого судді місцевого суду про те, що клопотання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_6 подано до суду в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування й відповідає приписам ст. ст. 177, 183, 184, 615 КПК України, ґрунтується на вимогах закону та змісті викладених у ньому доводів.

При цьому, колегія суддів бере до уваги те, що у провадженні СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, процесуальне керівництво у якому здійснюється Ужгородською окружною прокуратурою.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу брали участь підозрюваний ОСОБА_6 та його захисниця адвокатка ОСОБА_8 , що свідчить про дотримання слідчим суддею і вимог передбачених ст. 193 КПК України.

Обґрунтованим є й висновок слідчого судді про те, що надані органом досудового розслідування докази доводять обставини, що свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кримінального правопорушення. Указаний висновок підтверджується приєднаними до клопотання матеріалами (доказами), зокрема протоколами затримання ОСОБА_6 від 09.02.23, допиту свідків від 10.02.23, пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.02.23, пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 10.02.23, огляду місця події від 09.02.23, на підставі яких 10.02.2023 слідчий виніс повідомлення ОСОБА_6 про підозру. Дослідивши вищевказані докази, колегія суддів вважає, що у них містяться відомості про вчинені ОСОБА_6 діяння, які підпадають під ознаки передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України кримінального правопорушення. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини, відображену в п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, п. 32, Series A, N 182). При цьому, колегія суддів доходить висновку про те, що додані до клопотання матеріали (докази) підтверджують на даному етапі досудового розслідування обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний має відношення до вчинення кримінального правопорушення. При цьому, береться до уваги те, що обґрунтованість підозри ОСОБА_6 стороною захисту не оспорюється.

Разом із тим, колегія суддів зазначає, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Обґрунтованим, на думку колегії суддів, є й висновок слідчого судді про існування передбачених ст.177 КПК України ризиків, зокрема можливого переховування ОСОБА_6 від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, вчинення інших кримінальних правопорушень. Погоджуючись з указаним висновком, колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення та фактичні обставини його вчинення, у своїй сукупності з його тяжкістю (передбачене ч. 3 ст. 332 КК України кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, за яке може бути призначено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років із позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна) та даними про особу підозрюваного (офіційно не працевлаштований, має під заробіток 30 тисяч гривень, хронічних захворювань не має, одружений) повністю підтверджують наявність вищевказаних ризиків та висновок слідчого судді й у цій частині.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання також убачається, що слідчий та прокурор під час розгляду клопотання посилалися на вищенаведені обставини, і що слідчим суддею таким дана належна оцінка.

Вищенаведені обставини свідчать і про обґрунтованість висновку слідчого судді про те, що інші, більш м`які, запобіжні заходи ніж тримання під вартою, можуть бути недостатніми для запобігання вищенаведеним ризикам.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що вказані у клопотанні слідчого ризики, передбачені ст. 177 КПК України, не підтверджені належними доказами, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження та спростовуються наведеним вище.

Твердження сторони захисту про те, що підозрюваний ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання, мешкає з сім`єю, на утриманні має двох малолітніх дітей, раніше не судимий, - апеляційний суд, з огляду на наведене вище, також визнає такими, що не свідчать про відсутність вищенаведених ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на учасників кримінального провадження, вчиняти інші кримінальні правопорушення, однак, обставини, за яких вчинено кримінальне правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, у тому числі й дані про особу підозрюваного, дають обґрунтовані підстави вважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення береться до уваги і те, що стороною захисту не вказується на наявність у ОСОБА_6 захворювань, які перешкоджають триманню його під вартою; що підозрюваний із урахуванням захворювань не може триматися під вартою; що тримання ОСОБА_6 під вартою може негативно відобразитись на стані його здоров`я.

Тому, доводи апеляційної скарги про можливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, зокрема домашнього арешту, - апеляційний суд також відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження і не спростовують висновків слідчого судді, вважаючи, що наведені в клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді факти, які знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, не дають підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, у тому числі і домашнього арешту.

Крім того, колегія суддів вважає, що, постановляючи ухвалу про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, врахував і положення ст. ст. 182, 183 КПК України, тяжкість та обставини кримінального правопорушення, характер та спосіб його вчинення, негативні наслідки для держави від злочинів у сфері охорони державної таємниці, недоторканності державних кордонів, забезпечення призову та мобілізації, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також дані про особу підозрюваного ОСОБА_6 (є внутрішньо переміщеною особою і з урахуванням того, що його мати перебуває на окупованій території України може виїхати на території, не підконтрольні України, користуючись воєнним станом) і дійшов належного висновку про те, що має місце виключний випадок і застава в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Тому, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що в даному випадку має місце виключний випадок і застава в максимальному розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України не в повній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, і у свою чергу, взявши до уваги суму завданої діями ОСОБА_6 шкоди орієнтовно 50 тисяч доларів США, що еквівалентно більш ніж 2 млн гривень, обґрунтовано визначив розмір застави 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на переконання колегії суддів, у разі його внесення, буде достатнім для запобігання встановленим у кримінальному провадженні ризикам та забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків.

При цьому, апеляційний суд, окрім наведеного вище, бере до уваги й те, що стороною захисту не надано будь-яких доказів, у тому числі й про майновий стан підозрюваного ОСОБА_6 , які б свідчили про те, що визначений слідчим суддею розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, що в свою чергу свідчить про те, що підстав вважати такий розмір застави завідомо непомірним для підозрюваного ОСОБА_6 апеляційним судом не встановлено. Також, апеляційний суд враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні, і, оцінивши в сукупності тяжкість кримінального правопорушення та покарання, яке може бути призначено за його вчинення, обставини його скоєння, наявні в матеріалах судового провадженні відомості про особу підозрюваного, кількість та ступінь передбачених ст. 177 КПК України ризиків, - апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

Тому, як безпідставні і непідтверджені апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що слідчий суддя порушив вимоги ст. 182 КПК України, призначивши розмір застави вище крайньої межі, не встановивши та не описавши, які саме обставини свідчать про виключність випадку й якими керувався слідчий суддя при вирішенні та оцінці здатності забезпечення ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави 750 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, так як існують ризики невиконання ним своїх процесуальних обов`язків, а інший, менш суворий, запобіжний захід чи застава в меншому розмірі, не зможуть запобігти вищевказаним ризикам перешкоджати кримінальному провадженню.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою слідчий суддя встановив відповідно до приписів ч. 1 ст. 197 КПК України.

На інші доводи в обґрунтування незаконності судового рішення в апеляційній скарзі не вказується, і таких даних у ході розгляду апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів також бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду не встановлено фактів, які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі сторона захисту не посилалася.

Керуючись ст. ст. 176-181, 183, 194, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу, яку подала адвокатка ОСОБА_10 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11 лютого 2023 року, якою задоволено погоджене прокурором клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000006, відомості про кримінальне правопорушення в якому 16.01.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 квітня 2023 включно з визначенням застави у розмірі сімсот п`ятдесят прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 013 000,00 грн (два мільйони тринадцять тисяч гривень 00 коп.), - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: