Справа № 750/4645/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/135/23
Категорія - тримання під вартою. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

17 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

сторін кримінального провадження

підозрюваного ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

слідчої ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 квітня 2023 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю АДРЕСА_1 , громадянину України, з загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше судимому, обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 червня 2023 року, з визначенням розміру застави в сумі 214 720 гривень.

Задовольняючи подання, слідчий суддя вказав на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, з урахуванням тяжкості можливого покарання в співставленні з характеризуючими даними та процесуальною поведінкою підозрюваного, не знайшов підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу. Як альтернативний вид запобіжного заходу слідчий суддя визначив розмір застави, вказавши на те, що саме така сума в разі її внесення буде здатна забезпечити належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_7 просить увалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволені клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою його підзахисному ОСОБА_6 . У разі, якщо суд прийде до висновку про необхідність обрання запобіжного заходу, пов`язаного з триманням під вартою, знизити заставу до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб тобто до 53 680 грн.

Мотивує тим, що підозра ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 307 КК України, нічим необґрунтована, так само як ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Ні слідчий, ні прокурор не змогли довести наявність наведених у клопотанні обставин як підстав для обрання його підзахисному запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою, а доводи сторони захисту щодо їх відсутності в оскаржуваному рішенні не спростовані.

На порушення вимог ст. 370 КПК України, судом не враховано характеризуючі дані підозрюваного, наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання, добровільну видачу наркотичного засобу з повідомленням працівникам поліції про його наявність, що на думку сторони захисту, надавало можливість обрати інший більш м`який вид запобіжного заходу, не пов`язаний із триманням під вартою, що в повній мірі забезпечило б належну процесуальну поведінку ОСОБА_6 .

Сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, за умови необґрунтованості пред`явленої за ч. 2 ст. 307 КК України підозри, без обґрунтування та доведення ризиків, на які посилається сторона обвинувачення, не може бути підставою для обрання найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Визначивши розмір застави в максимально передбаченому розмірі, встановивши, що ОСОБА_6 не працює, не дослідивши особу підозрюваного, питання пропорційності суми застави, місцевий суд на порушення вимог ч. 1 ст. 182 КПК України та п. 3 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини фактично позбавив підозрюваного права на її внесення.

Заслухавши доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, вказали на відсутність заявлених у клопотанні ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки, прокурора та слідчу, які просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги захисника, звернули увагу на тяжкість кримінального правопорушення та обставини його вчинення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Як убачається з подання слідчого та матеріалів провадження слідчим відділом Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування за фактом придбання ОСОБА_6 кристалоподібної речовини, близько 406 г, та збуту ним наркотичних засобів та психотропних речовин наркозалежним жителям м. Чернігів.

За даним фактом СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області 04 квітня 2023 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000445, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

У цей же день постановою прокурора Чернігівської окружної прокуратури кримінальне правопорушення в кримінальному провадженні було перекваліфіковане з ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 307 КК України.

04 квітня 2023 року в порядку п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, був затриманий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Наступного дня постановою слідчого кримінальне правопорушення в кримінальному провадженні було перекваліфіковане на ч. 2 ст. 307 КК України та ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні даного кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України, перевіряє вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей та інші обставини, які забезпечать належну процесуальну поведінку особи під час досудового розслідування та судового розгляду.

Поняття «обґрунтованість підозри» включає існування фактів чи інформації, які надають підстави суду вважати, що підозрювана особа ймовірно вчинила правопорушення, та оголошення підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

На початковій стадії досудового розслідування кримінальний процесуальний закон не вимагає від сторони обвинувачення доведення усіх елементів кримінального правопорушення, як помилково вважає сторона захисту. Факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для засудження особи та ухвалення обвинувального вироку.

Долучені до клопотання матеріали кримінального провадження: рапорт, протоколи огляду місця події, огляду речей,висновок експерта, протокол обшуку, на які звертає увагу адвокат у своїй апеляційній скарзі, дійсно не є доказами існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, однак, ці матеріали свідчать про обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що на даній стадії досудового розслідування є підставою для розгляду клопотання про вирішення питання щодо обрання підозрюваній особі запобіжного заходу.

Отже, слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні слідчого доводи та долучені копії матеріалів свідчать про обґрунтованість пред`явленої підозри та підтверджуються доказами, достатніми, на етапі досудового розслідування, для застосування запобіжного заходу.

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою, судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Ризик - це ймовірність того, що підозрюваний може ухилитися від кримінальної відповідальності та незаконно впливати на свідків.

Особливість запобіжних заходів полягає в тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку підозрюваного, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що підозрюваний зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

З матеріалів кримінального та судового проваджень вбачається, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного кримінального правопорушення, вчиненого з корисливих мотивів (з метою збуту), яке відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, отже розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання підозрюваний може переховуватись від органів дізнання, ухилитися від явки до слідчого та суду.

Наявність місця проживання не гарантує належне виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не вказує на міцність його соціальних зв`язків, як на це вказує захисник, з огляду на те, що ОСОБА_6 є особою працездатного віку, однак офіційно не працює, при цьому має життєво важливі потреби для задоволення яких потребує стабільного надходження грошових коштів, а доказів того, що він отримує стабільний дохід від незареєстрованої діяльності, стороною захисту не надано, що додатково підвищує ризик можливості продовження злочинної діяльності та переховування від органів досудового слідства.

Колегія суддів також приймає до уваги, що раніше ОСОБА_6 вже був засуджений за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних речовин, однак після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став, вживає психотропні речовини, не працює, не має родини та міцних соціальних зв`язків, які б могли стримати його від не процесуальної поведінки у разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Аргументи захисника про те, що суд не врахував, що підозрюваний добровільно видав ті наркотичні засоби, які отримав поштовим відправленням, після того як був затриманий працівниками поліції, не зменшують ступінь небезпеки встановлених та доведених під час судового розгляду ризиків можливої неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_6 .

Як слідчим у поданні, так і слідчим суддею в ухвалі, правильно названі та враховані наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а також вірно оцінені в сукупності усі обставини, на підставі яких був обраний запобіжний захід, особливо з врахуванням особи підозрюваного та його процесуальної поведінки, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини.

Тим більше, судом прийнято рішення про визначення суми застави, сплативши яку ОСОБА_6 буде звільнений з під варти, а сплачена сума буде здатна гарантувати виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та дотримання належної процесуальної поведінки.

Пунктом 2 частини 5 статті 182 КПК України, передбачено, що розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини неодноразово висловлювалася думка про те, що розмір застави повинен встановлюватися головною мірою з урахуванням особи підсудного, належної йому власності, його стосунків з поручителями, іншими словами - з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі (Неймайстер проти Австрії, рішення від 27.06.1968 р.; Гафа проти Мальти, рішення від 22.05.2018).

13 січня 2022 року Європейський Суд ухвалив рішення в справі «Істоміна проти України», у якому зазначив, що застава має на меті передусім забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.

Колегія суддів приймає до уваги кількість наркотичного засобу, який був вилучений у ОСОБА_6 , та суму грошових коштів, які він мав витратити на його придбання, при тому, що офіційного джерела прибутку не має, отже розмір застави 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не зможе запобігти встановленим у даному провадженні ризикам.

Обраний судом розмір застави в межах визначених законодавцем буде співмірним та пропорційним щодо конкретної особи, необхідним і достатнім для забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та досягненню завдань кримінального провадження і зменшенню не підлягає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 422, 424 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 квітня 2023 року про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4