Справа № 729/460/22 1-кп/729/73/22 р.
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и

16.11.2022 Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
в складі: судді ОСОБА_1
за участі прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 25.06.2022, перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, а саме огороджувальної сітки із забору за вказаною адресою, що належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння матеріальної шкоди потерпілому та бажаючи їх настання, з метою протиправного збагачення з корисливого мотиву, діючи в умовах воєнного стану, що введений на всій території України відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та який було продовжено, таємно, повторно, шляхом зняття зі стовпчиків викрав із забору огороджувальну сітку (рябицю), довжиною 10 м та висотою 1,8 м, товщиною металевого дроту 2 мм, вартістю 964, 62 гривень, що належить ОСОБА_5 , та отримавши можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд зник з місця вчинення злочину.
Наступного дня, а саме 26.06.2022, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, прийшов за адресою АДРЕСА_2 , та діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з метою протиправного збагачення, з корисливим мотивом, таємно, повторно, шляхом зняття зі стовпчиків викрав із забору ще 10 метрів огороджувальної сітки (рябиці) висотою 1,8 м, товщиною дроту 2 мм, вартістю 964,62 гривень, що належить ОСОБА_5 , після чого, отримавши можливість розпорядитися викраденим на власний розсуд, з викраденим зник з місця вчинення злочину.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України і показав, що вчинив зазначений злочин за викладених в обвинувальному акті обставин. З кількістю та вартістю викраденого, як зазначено в обвинувальному акті, погоджується повністю. У скоєному щиро кається.
Потерпіла у судове засідання не з`явилася. Від неї надійшла заява про розгляд кримінального провадження без її участі.
Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України, і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, з`ясувавши думку учасників судового провадження щодо обсягу та порядку дослідження доказів по справі та той факт, що ніхто з учасників провадження не оспорює фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, суд вважає за недоцільне проводити дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, а обмежитися лише допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які характеризують його особу та стосуються процесуальних витрат і речових доказів.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно та в умовах воєнного стану, скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.185 КК України. Його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд, керуючись загальними засадами призначення покарання, визначеними ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненного кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, його характер, обставину, що пом`якшує покарання, обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, який, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, негативно характеризується за місцем проживання, неодноразово судимий, матеріальну шкоду потерпілій не відшкодував, вину визнав та щиро розкаявся.
За висновком органу з питань пробації виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження його волі. Ризик небезпеки для суспільства оцінюється як низький, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття.
Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення, щодо особи похилого віку та рецидив злочинів.
Окрім того, суд, при призначенні ОСОБА_4 покарання керується принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, враховує наслідки та обставини вчинення злочину, поведінку обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду.
Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючої та обтяжуючих покарання обставин, особу винного, його ставлення до вчиненого діяння, суд вважає за необхідне за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції зазначеної статті.
На думку суду, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, воно відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілої.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Цивільного позову по справі не заявлено.
Питання про процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судово-товарознавчої експертизи, вирішити відповідно до положень ст. 124 КПК України. Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.
Початок строку відбуття покарання слід рахувати з моменту приведення вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи в сумі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) гривень 12 копійок.
Речові докази у справі: огороджувальну сітку (рябицю), довжиною 10 м та висотою 1,8 м, товщиною металевого дроту 2 мм, що належить ОСОБА_5 та передана їй на зберігання залишити у володінні останньої.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілій, прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1