Справа № 346/681/23
Провадження № 1-кс/346/102/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2023 р.м. Коломия

Слідчий суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні зали судових засідань Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області клопотання слідчої слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна фізичної особи, по кримінальному провадженню №0000120, з правовою кваліфікацією: частина 4 статті 185 КК України,

в с т а н о в и в :

До Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області 14 лютого 2023 року, із клопотанням про арешт майна фізичної особи, звернулася вказана слідча. До клопотання додано матеріали, якими обґрунтовується клопотання та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Аргументи слідчої.

В період часу з 18.00 год. 10.02.2023 року по 07.00 год. 11.02.2023 року невідома особа таємно, шляхом вільного доступу у період військового стану вчинила крадіжку корови із стодоли, яка розташована на території господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим спричинила їй майнову шкоду.

11.02.2023 року під час проведення огляду місця події, а саме території господарства, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , було вивлено слідову доріжку, яка вела від сараю до території господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 . Слідова доріжка складалась із слідів низу підошви взуття та копит. Під час проведення огляду місця події на ділянці поряд із сараєм було вилучено один слід підошви взуття, а поряд із територією господарства, що за адресою: АДРЕСА_2 , було вилучено один слід низу підошви взуття та слід шини автомобіля. Вказані вище сліди було вилучено за допомогою гіпсових зліпків.

13.02.2023 року під час проведення допиту потерпілої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , вона вказала, що в період часу з 18:00 год. 10.02.2023 по 07:00 год. 11.02.2023 року невідома особа викрала із стодоли, яка розташована на території її господарства, корову. Потерпіла вказує, що до вчиненого злочину може бути причетний ОСОБА_6 , 2002 року народження, житель с. Кіданч.

13.02.2023 року під час відібрання пояснення у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , він вказав, що о 18:00 год. 10.02.2023 року він проник до стодоли, що розташована на території господарства, що за адресою: АДРЕСА_1 , звідки викрав корову, яку повів до стайні, яка розташована на території його господарства. Після цього, ОСОБА_6 продав корову невідомому йому чоловіку за 9 000 (дев`ять тисяч) гривень. Вказані грошові кошові кошти ОСОБА_6 спільно зі своєю сім`єю потратив на власні потреби.

13.02.2023 року до слідчого відділення Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшла заява від ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , в якій він добровільно надає пару свого взуття черевики, в яких, з його слів, він був взутий 10.02.2023 року, коли вчиняв крадіжку корови із території господарства, що за адресою:

АДРЕСА_1 .

13.02.2023 року під час проведення огляду місця події, видане ОСОБА_6 взуття черевики коричневого кольору бренду «Bugatti» було вилучено до поліетиленового пакету, який належним чином опечатано.

І оскільки на думку слідчої, наведені обставини вказують на те, що могло бути вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а вилучені речі відповідають ознакам речового доказу, з метою їх збереження, на ці речі слід накласти арешт із повною забороною ОСОБА_6 , відчужувати, розпоряджатися і користуватись цією річчю. Позаяк, якщо цього не зробити, з огляду на властивості вказаної речі та її правову цінність як майбутнього речового доказу вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 може їх приховати чи знищити.

Оцінка суду.

Слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні (пункт 18 частини 1 статті 3 КПК України).

І розглядаючи клопотання про арешт майна ОСОБА_6 зокрема: черевики, коричневого кольору, бренду: «Bugatti», суд виходить із того, що тут має місце вирішення питання про втручання держави у право власності цієї особи на вказані речі.

Суд одразу відзначає, що в силу положень статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Також суд застосовує і враховує положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за якими, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Тож, з огляду на викладене, право власності не є абсолютним і може зазнавати втручання держави, в тому числі шляхом позбавлення особи такого права, але тільки в інтересах суспільства, на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

А тут суд враховує, що положеннями частини 1 статті 16 КПК України передбачено, що на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку передбаченому цим кодексом, під час кримінального провадження допускається позбавлення або обмеження права власності. А згідно з положеннями частини 1 статті 317 Цивільного кодексу України у зміст права власності, яке може бути обмежено або якого може бути позбавлено під час кримінального провадження, входять всі три правомочності: володіння, користування і розпорядження майном.

В силу положень частини 1 статті 16, з урахуванням норм статті 131 та частини 1 статті 170 КПК України, під час кримінального провадження, з метою досягнення його дієвості, позбавлення або обмеження права власності будь-якої особи може мати місце при застосуванні арешту, як одного із заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому стаття 170 КПК України уточнює, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна (частина 1); завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (частина 1); арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього кодексу (частина 2 і 3) .

Клопотання обґрунтовано тим, що вилучені речі можуть бути речовим доказом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки відповідають критеріям зазначеним у статті 98 КПК України, і тому може бути предметом арешту.

Положення частини 4 статті 185 КК України передбачають, що крадіжка (тобто, таємне викрадення чужого майна), вчинена в умовах воєнного стану є окремим і самостійним складом злочину.

При цьому суд враховує, як це вказано у частині 1 статті 98 КПК України, що речові докази це матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

А тому, з огляду на викладене, суд погоджується із аргументами слідчої про те, що вилучена слідчою річ може бути предметом арешту, оскільки є достатні підстави вважати, що вона відповідає критеріям речового доказу, зазначеним у статті 98 КПК України та може бути використана як речовий доказ по кримінальному провадженню щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, позаяк може містити сліди цього злочину.

Також, з огляду на суть цих речей та їх правову цінність, як доказу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд погоджується із тим, що ці речі, якщо їх повернути ОСОБА_6 можуть бути приховані або знищені будь-якою людиною, в тому числі й самим ОСОБА_6 , і тому з метою запобіганню цьому, на вказану річ слід накласти арешт. Внаслідок чого та з огляду на додані до клопотання матеріали, у їх сукупності, суд вважає доведеним необхідність застосування арешту із вказаних вище правових і фактичних підстав, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (запобігання можливості приховування, зміни чи знищення речей).

В силу положень частини 3 статті 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження (а значить і арешту майна) не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Суд вважає, що доданими до клопотання матеріалами, у їх сукупності, слідча дійсно доводить, що: існує обґрунтована підозра вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, і ступінь його тяжкості є підставою для застосування арешту вказаної слідчим речі, яка може бути речовим доказом правопорушення; потреби досудового розслідування, зокрема збір доказів та недопущення їх приховування чи знищення, виправдовують повний арешт речі, яка за своїми властивостями може бути прихована чи знищена, якщо не заборонити відчудження, користування і розпорядження цією річчю; і саме завдяки арешту може бути виконано таке завдання, як запобігання приховуванню чи знищенню доказів.

Також, з метою повного виконання положень частини 2 та частини 4 статті 173 КПК України суд враховує і відзначає, що необхідність виконання доведеного слідчим завдання кримінального провадження, зокрема забезпечення інтересів досудового розслідування в аспекті збирання і збереження речових доказів, виправдовує той ступінь втручання у право власності ОСОБА_6 , про який просить слідчий (повна заборона відчуження, користування і розпорядження); такий спосіб втручання є розумним, співрозмірним із вказаним завданням, а його наслідки є допустимими і не суттєвими, а сам спосіб арешту є необхідним.

Таким чином, на підставі усього вище викладеного, вважаю, що слідча довела перед судом наявність усіх підстав, з наявністю яких закон дозволяє втручання у право власності людини тією мірою, тим способом і для тієї мети, для яких це просить слідчий. А тому, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Отже, на підставі наведеного та керуючись статтями 2,3,7-33,36-40-1,84-99,103-117,131-132,167-175, 214-219,298-301,309-310,369-372,376,532 КПК України слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчої слідчого відділення Коломийського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області: ОСОБА_3 , погоджене прокурором Коломийської окружної прокуратури: ОСОБА_4 , про арешт майна фізичної особи - задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ) шляхом заборони відчужувати, розпоряджатися і користуватись таким майном: пара взуття черевики, коричневого кольору, бренду: «Bugatti», які постановою слідчої від 13 лютого 2023 року визнано речовими доказами, з метою їх збереження, як речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає безумовному негайному виконанню дізнавачем, слідчим, прокурором до скасування арешту, у встановленому кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Проінформувати заінтересованих осіб про ухвалу шляхом вручення або надсилання її копії.

Слідчий суддя: ОСОБА_1