Справа № 953/6674/22
н/п 1-кс/953/2073/23
"17" березня 2023 р. м.Харків
слідчий суддя Київського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 , , секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
- Трактор колісний марки МТЗ-80.1.26, 2007 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_4 ;
- Трактор колісний марки БЕЛАРУС-82.1, 2012 року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , № двигуна НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , свідоцтво НОМЕР_8 ;
- Комбайн зернозбиральний марки JOHN DEERE 9500, 1996 року випуску, заводський номер НОМЕР_9 , № двигуна НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_11 , свідоцтво НОМЕР_12 ;
- Трактор колісний марки БЕЛАРУС-82.1, 2015 року випуску, заводський номер НОМЕР_13 , № двигуна НОМЕР_14 , номерний знак НОМЕР_15 , свідоцтво ЕЕ008845;
- Трактор колісний марки T-150K-09, 2017 року випуску, заводський номер НОМЕР_16 , № двигуна НОМЕР_17 , номерний знак НОМЕР_18 , свідоцтво ЕЕ066052;
- Навантажувач фронтальний марки Т-156, 1992 року випуску, заводський номер НОМЕР_19 , № двигуна 98, номерний знак НОМЕР_20 , свідоцтво НОМЕР_21 ;
- Трактор колісний марки T-150K, 1991 року випуску, заводський номер НОМЕР_22 , № двигуна НОМЕР_23 , номерний знак НОМЕР_24 , свідоцтво НОМЕР_25 ;
- Причіп марки 2ПТС 4, 2019 року випуску, заводський номер НОМЕР_26 , номерний знак НОМЕР_27 , свідоцтво НОМЕР_28 ;
- Трактор колісний марки К-701, 1984 року випуску, заводський номер НОМЕР_29 , № двигуна НОМЕР_30 , номерний знак НОМЕР_31 , свідоцтво НОМЕР_32 ;
- Трактор колісний марки МТЗ-80, 1992 року випуску, заводський номер НОМЕР_33 , № двигуна НОМЕР_34 , номерний знак НОМЕР_35 , свідоцтво НОМЕР_36 ;
- Комбайн зернозбиральний марки ДОН-1500Б, 2002 року випуску, заводський номер НОМЕР_37 , № двигуна НОМЕР_38 , номерний знак НОМЕР_39 , свідоцтво НОМЕР_40 ;
- Комбайн зернозбиральний марки ДОН-1500Б.124, 2007 року випуску, заводський номер НОМЕР_41 , № НОМЕР_42 , номерний знак НОМЕР_43 , свідоцтво ОМ060978.
Прокурор просить передати арештоване майно Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, для здійснення заходів з управління ним в порядку та умовах визначених ст.ст. 19, 21, 21-1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», яке здійснювати шляхом передачі арештованого майна в управління.
В обґрунтування клопотання прокурор зазначає наступне.
У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на території тимчасово окупованого с. Вільхуватка Куп`янського району Харківської області, будучи директором ФГ «Вільхуватка», надала своєму чоловіку ОСОБА_5 належний зазначеному суб`єкту господарювання автокран марки КС-3575а та, використовуючи вказану спецтехніку, взяла участь у організації завантаження належних ТОВ «Агріка-М» порядку 120 дорожніх плит загальною площею 1876 кв.м. та їх подальшу передачу представниками збройних формувань держави-агресора РФ для відновлення шляхів постачання військової техніки з РФ на тимчасово окуповані території України шляхом здійснення будівництва переправи між населеними пунктами Дворічна та Колодязне Куп`янського району Харківської області.
Крім того, будучи інформованою про домовленість ОСОБА_5 з громадянином РФ ОСОБА_8 щодо реалізації сільськогосподарської продукції на території РФ, ОСОБА_4 в період червень-липень 2022 року, використовуючи два вантажні автомобілі марки МАЗ, перебуваючи за адресою: Харківська область Куп`янський район с. Березники, взяла участь в організації завантаження на вказані транспортні засоби із складських приміщень належних СВК «Рублене» насіння вівса, після чого на підставі виданих ОСОБА_4 товаросупровідних документів у шість етапів було здійснено перевезення зазначених матеріальних ресурсів загальною масою приблизно 300 тон в с. Новопетрівка Валуйського району Білгородської області РФ, де відвантажено на підприємстві, належному громадянину РФ ОСОБА_8 .
В подальшому, в липні 2022 року, ОСОБА_4 , використовуючи вантажний автотранспорт та найманих водіїв, будучи посадовою особою ФГ «Вільхуватка» організувала вивезення з елеватора ТОВ «Зоря», розташованого за адресою: Харківська область Куп`янський район с. Малий Бурлук сільськогосподарської культури кукурудзи масою порядку 200 тон, належної ФГ «Вільхуватка» в с. Новопетрівка Валуйського району Білгородської області РФ, де зазначені матеріальні ресурси було відвантажено на підприємстві, належному громадянину РФ ОСОБА_8 .
Разом з цим, ОСОБА_4 , будучи керівником ФГ «Вільхуватка» 12.08.2022 відправилась з с. Вільхуватка Куп`янського району Харківської області до місця дислокації податкового органу окупаційної адміністрації, а саме т.зв. «Налоговой службы Харьковской области», де, перебуваючи за адресою: Харківська область м. Куп`янськ, вул. Харквіська, 99, подала заяву про взяття на податковий облік юридичної особи та здійснення перереєстрації ФГ «Вільховатка» за російським законодавством, в результаті чого вказане підприємство отримало зобов`язання щодо сплати податку на прибуток у казну держави-агресора та її окупаційних органів, а також можливість продовжувати провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території.
11.01.2023 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Крім того, у ході досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , будучи депутатом Вільхуватської сільської ради Куп`янського району Харківської області VIII скликання, перебуваючи на території тимчасово окупованого с. Вільхуватка Куп`янського району Харківської області, добровільно передав в користування незаконним збройним формуванням РФ матеріальні ресурси у вигляді автомобіля марки ВАЗ 2104, нежитлові приміщення, споруди та інвентар, які належать очолюваному ОСОБА_4 ФГ «Вільхуватка», очолюваному дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_4 СВК «Рублене». Зазначені ресурси представниками збройних формувань держави-агресора РФ використовувались для зберігання та ремонту військової техніки, яка, в подальшому, використовувалась в ході здійснення збройної агресії проти України.
Крім того, з травня 2022 і до початку червня 2022 року ОСОБА_5 разом з ОСОБА_4 , яка є директором ФГ «Вільхуватка», надали належний зазначеному суб`єкту господарювання автокран марки КС-3575а та здійснили організацію завантаження належних ТОВ «Агріка-М» 120 дорожніх плит загальною площею 1876 кв.м. та їх подальшу передачу представниками збройних формувань держави-агресора РФ для відновлення шляхів постачання військової техніки з РФ на тимчасово окуповані території України шляхом здійснення будівництва переправи між населеними пунктами Дворічна та Колодязне Куп`янського району Харківської області.
Крім того, в період червень-липень 2022 року ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , використовуючи два вантажні автомобілі марки МАЗ, перебуваючи за адресою: Харківська область Куп`янський район с. Березники, організували завантаження на вказані транспортні засоби із складських приміщень належних СВК «Рублене» насіння вівса, після чого, за вказівкою ОСОБА_5 та за документального супроводу ОСОБА_4 у шість етапів було здійснено перевезення зазначених матеріальних ресурсів загальною масою приблизно 300 тон в с. Новопетрівка Валуйського району Білгородської області РФ, після чого відвантажено на підприємстві, належному громадянину РФ ОСОБА_8 .
В подальшому, в липні 2022 року ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , використовуючи вантажний автотранспорт та найманих водіїв, організували вивезення з елеватора ТОВ «Зоря», розташованого за адресою: Харківська область Куп`янський район с. Малий Бурлук сільськогосподарської культури кукурудзи масою порядку 200 тон, належної ФГ «Вільхуватка» в особі директора підприємства ОСОБА_4 , в с. Новопетрівка Валуйського району Білгородської області РФ, яку було відвантажено на підприємстві, належному громадянину РФ ОСОБА_8 .
11.01.2023 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Таким чином, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 підозрюються у колабораційній діяльності, вчиненій за попередньою змовою групою осіб, тобто у передачі матеріальних ресурсів збройним чи воєнізованим формуванням держави-агресора, а також у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України.
Санкція вказаної статті передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Крім того, уповноважені особи ФГ «ВІЛЬХОВАТКА» та СВК «Рублене» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , від імені вказаних юридичних осіб здійснювали та можуть продовжити здійснювати господарську діяльність у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, та інші дії, спрямовані на заподіяння шкоди економічній безпеці України, фінансування дій з метою насильницької зміни та повалення конституційного ладу, захоплення державної влади.
У зв`язку з вказаним, ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 20.02.2023 накладено арешт на корпоративні права ОСОБА_4 , у виді частки в статутному капіталі ФГ «ВІЛЬХОВАТКА» у розмірі 600,00 грн. (частка - 60 %).
З огляду на вказане прокурор вважає, що зазначене в клопотанні рухоме майно являє собою матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, є об`єктом кримінально протиправних дій, зберегли сліди його вчинення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також імовірно набуті кримінально протиправним шляхом. Відтак, є достатні підстави стверджувати, що вказане у клопотанні майно та корпоративні права відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
Таким чином, в обґрунтування накладення арешту на рухоме майно вищезазначених юридичних осіб, сторона обвинувачення зазначає, що вказане рухоме майно є речовими доказами у кримінальному провадженні, ймовірно будуть використовуватись їх бенефіціарним власником для схиляння службових осіб підприємств до вчинення кримінальних правопорушень, дозволить продовжувати протиправну діяльність підприємств та може призвести до передачі корпоративних прав на підприємства іншим особам, що призведе до втрати речових доказів та документів, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні та об`єктивному досудовому розслідуванню.
Враховуючи ту обставину, що майно є речовим доказом у кримінальному провадженні, його вартість перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, чинне законодавство України передбачає лише один шлях визначення порядку зберігання речових доказів це передача майна Національному агентству в управління ним для реалізації або передачі в управління за договором у порядку та на умовах, визначених Законом України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів».
З обставин, викладених в клопотанні про арешт майна вбачається, що вказаний засіб забезпечення кримінального провадження є співмірним обставинам справи та не є занадто обтяжливим, враховуючи те, що вчинено злочин, передбачений ч. 4 ст. 111-1 КК України, перелічене у клопотанні майно має значення для забезпечення даного кримінального провадження, з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як заходу кримінально-правового характеру, а також зважаючи на триваючий воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні».
В ході проведення досудового розслідування усе вищезазначене у даному клопотанні майно не вилучалось, в зв`язку з чим сторона обвинувачення вважає за доцільне з метою забезпечення арешту майна здійснити розгляд даного клопотання без повідомлення підозрюваної, її захисника, інших власників майна.
Прокурор ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.
Враховуючи, що власники вищевказаного майна представники ФГ «ВІЛЬХОВАТКА» та СВК «Рублене», отримавши відомості про можливий арешт їх майна, мають можливість здійснити його переоформлення на іншого власника або в інший спосіб приховати майно від органу досудового розслідування, що унеможливить його арешт, розгляд клопотання про арешт майна необхідно здійснити без повідомлення ФГ «ВІЛЬХОВАТКА», СВК «Рублене».
Згідно вимог частини 2 вказаної статті, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Слідчий суддя погоджується з доводами прокурора про те, що, оскільки в ході досудового розслідування усе вищезазначене у даному клопотанні майно не вилучалось, з метою забезпечення арешту майна доцільно здійснити розгляд даного клопотання без повідомлення власників майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається в тому числі з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України. Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за ціною, вищою чи нижчою за ринкову вартість, і знала або повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій з ознак, передбачених пунктами 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України. У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
За змістом ч. 10 вказаної статті, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.
Отже, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 належать корпоративні права у розмірі 600 гривень (частка 60%) в статутному капіталі фермерського господарства «ВІЛЬХОВАТКА».
11 січня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1 КК України. Санкцією вказаної статті передбачене додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 96-3 КК України, підставами для застосування до юридичної особи заходів кримінально-правового характеру є вчинення її уповноваженою особою від імені юридичної особи будь-якого із кримінальних правопорушень, передбачених статтями 111-1, 258-258-5 цього Кодексу. При цьому, під уповноваженими особами юридичної особи слід розуміти службових осіб юридичної особи, а також інших осіб, які відповідно до закону, установчих документів юридичної особи чи договору мають право діяти від імені юридичної особи.
- Трактор колісний марки МТЗ-80.1.26, 2007 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_4 ;
- Трактор колісний марки БЕЛАРУС-82.1, 2012 року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , № двигуна НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , свідоцтво НОМЕР_8 ;
- Комбайн зернозбиральний марки JOHN DEERE 9500, 1996 року випуску, заводський номер НОМЕР_9 , № двигуна НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_11 , свідоцтво НОМЕР_12 ;
- Трактор колісний марки БЕЛАРУС-82.1, 2015 року випуску, заводський номер НОМЕР_13 , № двигуна НОМЕР_14 , номерний знак НОМЕР_15 , свідоцтво ЕЕ008845;
- Трактор колісний марки T-150K-09, 2017 року випуску, заводський номер НОМЕР_16 , № двигуна НОМЕР_17 , номерний знак НОМЕР_18 , свідоцтво ЕЕ066052;
- Навантажувач фронтальний марки Т-156, 1992 року випуску, заводський номер НОМЕР_19 , № двигуна 98, номерний знак НОМЕР_20 , свідоцтво НОМЕР_21 ;
- Трактор колісний марки T-150K, 1991 року випуску, заводський номер НОМЕР_22 , № двигуна НОМЕР_23 , номерний знак НОМЕР_24 , свідоцтво НОМЕР_25 ;
- Причіп марки 2ПТС 4, 2019 року випуску, заводський номер НОМЕР_26 , номерний знак НОМЕР_27 , свідоцтво НОМЕР_28 ;
- Трактор колісний марки К-701, 1984 року випуску, заводський номер НОМЕР_29 , № двигуна НОМЕР_30 , номерний знак НОМЕР_31 , свідоцтво НОМЕР_32 ;
- Трактор колісний марки МТЗ-80, 1992 року випуску, заводський номер НОМЕР_33 , № двигуна НОМЕР_34 , номерний знак НОМЕР_35 , свідоцтво НОМЕР_36 ;
- Комбайн зернозбиральний марки ДОН-1500Б, 2002 року випуску, заводський номер НОМЕР_37 , № двигуна НОМЕР_38 , номерний знак НОМЕР_39 , свідоцтво ОМ060979;
- Комбайн зернозбиральний марки ДОН-1500Б.124, 2007 року випуску, заводський номер НОМЕР_41 , № НОМЕР_42 , номерний знак НОМЕР_43 , свідоцтво НОМЕР_48 .
Слідчим суддею встановлено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, належить на праві приватної власності ФГ «Вільхуватка» та СВК «Рублене». Прокурором доведено, що арешт спрямований на забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, та необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, використання якого відповідно до статей 91 та 98 КПК України можливе як доказу, що має важливе доказове значення в рамках даного кримінального провадження, а також наявність ризиків, передбачених абз. 1 ч.1 ст.170 КПК України. Надані прокурором докази також свідчать про наявність розумних підозр вважати, що майно містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Так, прокурором надані достатні докази, що злочинна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_4 здійснювалась у том числі від імені ФГ «ВІЛЬХОВАТКА» та СВК «Рублене», та з використанням належного зазначеним юридичним особам майна.
Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Слідчий суддя вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження. На даній стадії слідчий не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно, а тому вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження
З огляду на положення КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися майно, яке має ознаки речового доказу з метою досягнення цілі запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні, отже норми КПК України не передбачають обов`язку слідчого винести постанову про визнання майна речовими доказами як обов`язкову передумову для накладення арешту на таке майно слідчим суддею.
При цьому, власник арештованого майна не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому абз.2 ч.1 ст.174 КПК України, в якому визначено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Слідчий суддя вважає розумним та співрозмірним обмеження права власності завданням кримінального провадження, належне ФГ «Вільхуватка» та СВК «Рублене» майно, на яке прокурор просить накласти арешт, враховуючи його перелік та обсяг. Слідчий суддя не вбачає наявності будь-яких негативних наслідків, які б переважали інтереси держави, а тому таке втручання у права та інтереси власників майна є виправданим.
Враховуючи викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації та конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене в клопотанні майно шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном, що відповідає вимогам ч.1 ст.170 КПК України.
Оцінюючи можливість передачі належного юридичним особам рухомого майна в управління АРМА без шкоди для кримінального провадження, ефективність та доцільність передачі для збереження майна, слідчий суддя виходить з такого.
Речові докази, щодо яких порушено питання про передачу в управління АРМА, є рухомим майном, вартість якого вочевидь перевищує 200 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а тому з огляду на його форму та вартість, передача майна в управління АРМА відповідає вимогам Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», та забезпечить виконання завдань кримінального провадження.
Крім того, передача в управління АРМА речових доказів має здійснюватися з метою забезпечення збереження їх економічної вартості, а за можливості - збільшення такої вартості. Слідчий суддя враховує, що вирішується питання про передачу активів, якими є корпоративні права, рухоме та нерухоме майно, а тому з огляду на специфіку передбачених законодавством способів управління такими активами передача майна в управління АРМА забезпечить збереження економічної вартості майна.
Враховуючи вищевказане, слідчий суддя вважає за можливе визначити порядок зберігання речових доказів, шляхом передачі арештованого майна в управління АРМА, яке здійснювати шляхом передачі його в управління.
Керуючись ст. ст. 98, 131, 170-175 КПК України, слідчий суддя
Накласти арешт з забороною права на відчуження, розпорядження та користування на:
- Трактор колісний марки МТЗ-80.1.26, 2007 року випуску, заводський номер НОМЕР_1 , № двигуна НОМЕР_2 , номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво НОМЕР_4 ;
- Трактор колісний марки БЕЛАРУС-82.1, 2012 року випуску, заводський номер НОМЕР_5 , № двигуна НОМЕР_6 , номерний знак НОМЕР_7 , свідоцтво НОМЕР_8 ;
- Комбайн зернозбиральний марки JOHN DEERE 9500, 1996 року випуску, заводський номер НОМЕР_9 , № двигуна НОМЕР_10 , номерний знак НОМЕР_11 , свідоцтво НОМЕР_12 ;
- Трактор колісний марки БЕЛАРУС-82.1, 2015 року випуску, заводський номер НОМЕР_13 , № двигуна НОМЕР_14 , номерний знак НОМЕР_15 , свідоцтво ЕЕ008845;
- Трактор колісний марки T-150K-09, 2017 року випуску, заводський номер НОМЕР_16 , № двигуна НОМЕР_17 , номерний знак НОМЕР_18 , свідоцтво ЕЕ066052;
- Навантажувач фронтальний марки Т-156, 1992 року випуску, заводський номер НОМЕР_19 , № двигуна 98, номерний знак НОМЕР_20 , свідоцтво НОМЕР_21 ;
- Трактор колісний марки T-150K, 1991 року випуску, заводський номер НОМЕР_22 , № двигуна НОМЕР_23 , номерний знак НОМЕР_24 , свідоцтво НОМЕР_25 ;
- Причіп марки 2ПТС 4, 2019 року випуску, заводський номер НОМЕР_26 , номерний знак НОМЕР_27 , свідоцтво НОМЕР_28 ;
- Трактор колісний марки К-701, 1984 року випуску, заводський номер НОМЕР_29 , № двигуна НОМЕР_30 , номерний знак НОМЕР_31 , свідоцтво НОМЕР_32 ;
- Трактор колісний марки МТЗ-80, 1992 року випуску, заводський номер НОМЕР_33 , № двигуна НОМЕР_34 , номерний знак НОМЕР_35 , свідоцтво НОМЕР_36 ;
- Комбайн зернозбиральний марки ДОН-1500Б, 2002 року випуску, заводський номер НОМЕР_37 , № двигуна НОМЕР_38 , номерний знак НОМЕР_39 , свідоцтво НОМЕР_40 ;
- Комбайн зернозбиральний марки ДОН-1500Б.124, 2007 року випуску, заводський номер НОМЕР_41 , № НОМЕР_42 , номерний знак НОМЕР_43 , свідоцтво ОМ060978.
Передати арештоване майно в управління Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів в порядку та умовах, визначених ст.ст. 19, 21, 21-1 Закону України «Про Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів», яке здійснювати шляхом передачі арештованого майна в управління.
Ухвала про арешт майна виконується слідчим, прокурором негайно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1