ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/76/23
провадження № 1-кс/753/154/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 11 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 від 18.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник 05.01.2023 року звернувся до слідчого судді зі скаргою на постанову дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 11 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 від 18.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Скарга мотивована тим, що постанова дізнавача про закриття вказаного кримінального провадження є необгрунтованою, винесеною передчасно, упереджено, незаконно, без належно проведеного досудового розслідування й за таких підстав просить скасувати таку постанову.

При зверненні до слідчого судді скаржник вважав, що слідчий суддя має врахувати підставу поважності пропуску звернення до слідчого судді зі скаргою. Враховуючи, що повідомлення про закриття кримінального провадження ним було ним отримано поштою лише 04.01.2023 року. На підставі викладеного просить поновити строк звернення до слідчого судді зі скаргою та розглянути її по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Звернув увагу на те, що звертався до дізнавача із клопотаннями про проведення слідчих дій: дотипу свідків, вказував на особу, яка вчинила відносно нього злочин, проте дізнавач клопотання не розглянув, заходи щодо розгляду не вжив.

Слідчий та прокурор в судове засідання не з"явилися, про дату час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином - шляхом направлення рекомендованої пошти з повідомленням про вручення, розміщеним повідомленням на офіційному саті судової влади (суду) та шляхом направлення смс-повідомлення, їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обовязкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчим суддею у порядку підготовки скарги до судового розгляду витребовувалась з Дарницького УП ГУ НП у м. Києві матеріали кримінального провадження та оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження.

Вислухавши пояснення скаржника, дослідивши матеріали скарги, з урахуванням наданим скаржником матеріалів, перевіривши доводи скарги, вивчивши оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Ч. 2 ст. 9 КПК України передбачено, що керівник органу досудового розслідування, слідчий зобовязані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Як вбачається із матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, оскаржуваної постанови, в провадженні Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебували матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 від 18.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, та як вбачається із фабули правопорушення 17.03.2021 року о 10.30 год. за адресою: м.Київ, вул. Мішуги, 10, оф. 214 на ім`я ОСОБА_3 надішли погрози вбивством від колишнього керівника ТОВ «АЗС Арис-Юг» ОСОБА_5 .

Постановою дізнавача ВД Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 11 квітня 2022 року закрито вказане кримінальне провадження за відсутності доказів, які вказували на ознаки кримінального правопорушення (неможливість встановлення свідків, очевидців, особи, причетної до правопорушення), передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України.

У відповідності до вимог ст.ст. 2, 284 КПК України закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх зібраних та перевірених доказів.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути вмотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справ, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі постановлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи помякшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Ч. 2 ст. 91 КПК України передбачено, що доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обовязок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, покладається на слідчого, прокурора, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 93 КПК України).

Проте дізнавачем не належним чином мотивовано підстави закриття вказаного кримінального провадження.

Слідчий суддя, надавши правову оцінку підставі закриття, вважає таку підставу закриття кримінального провадження необгрутнованою та безпідставною з огляду на п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, на яку дізнавач посилається, адже за загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора, необгрунтоване закриття кримінального провадження не допускається.

Так, дізнавачем, зважаючи на подані до органу досудового розслідування клопотання скаржника,не проведені пропоновані слідчі дії, або ж не приняті рішення за наслідками їх розгляду, в той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності, чого зроблено не було.

У даному випадку дізнавач мав надати всебічну оцінку доказав, а за клопотанням строни кримінального провадження щодо вчинення процесуальних дій - прийняти відповідні рішення.

У відповідності до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 2 ч.1 ст. 284 КПК України передбачає закриття кримінального провадження у разі встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення. В той же час КПК України визначає можливість прийняття такого рішення лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим показань, речей і документів, які стосуються цього провадження у їх сукупності.

Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження закривається в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Згідно із ст. 110 КПК України постанова про закриття кримінального провадження повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно зі ст. 110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Проте, як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчим не наведено достатніх підстав, за яких він прийшов до висновку про відсутність в діях особи складу правопорушенення.

Згідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобовязаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що помякшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до статті 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суду з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Разом з тим, згідно ст. 11 КПК України злочином є передбачене КК України небезпечне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Тобто за відсутності в діянні складу злочину щодо не встановленої особи неможливо закрити кримінальну справу, якщо будуть встановлені усі ознаки злочину, у тому числі і суб`єкт. Водночас, усі ознаки злочину слідчим встановлені не були, що вказує на порушення вимог КПК України.

Досудове розслідування закінчується у зв`язку зі здійсненням стороною обвинувачення усіх процесуальних дій, що є необхідними для всебічного і об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження.

З урахуванням зазначених обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що за таких умов підстав для закриття кримінального провадження не було, дізнавачем при винесенні оскаржуваної постанови суттєво порушені вимоги ст. 284 КПК України, оскільки постанова про закриття кримінального провадження винесена без всебічного та повного з`ясування обставин, є передчасною.

Зважаючи на встановлені обставини скарги, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність її задоволення.

Так, з постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що кримінальне провадження закрито за відсутності доказів, які вказували на ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, із посиланням на п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, при цьому без вказівки про встановлену відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, й така підстава слідчим не мотивована, й без надання обгрунтованих висновків про прийняте процесуальне рішення, що є неприпустимим.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

З огляду наведеного, слідчий суддя вважає, що постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно і підлягає скасуванню, слідчому необхідно надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам та у достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести необхідні слідчі дії, з урахуванням пропонованих слідчий дій строни кримінального провадження (потерпілого), рішення по яким слідчим не прийнято й не зазначено у оскаржуваній постанові, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Водночас, згідно з положеннями ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора можуть бути подані протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Так слідчий суддя, вважає за необхідне поновити скаржнику строк звернення зі скаргою до суду, оскільки ним отримно відомості про оскаржувану постнову лише 04.01.2023 року , що підтверджується наданими доказами.

На підставі вищевикоаденого, керуючись ст. ст. 110, 284, 303, 304, 305, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_3 строк звернення зі скаргою на постанову дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 11 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 від 18.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Скаргу ОСОБА_3 на постанову дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 11 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 від 18.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, - задовольнити.

Постанову дізнавача Відділу дізнання Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_4 від 11 квітня 2022 року про закриття кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000923 від 18.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, - скасувати.

Ухвала оскарженню відповідно до ст. 309 КПК України не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: