ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2023 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000639 від 19 липня 2022 року відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Ченівці, з повною загальною середньою освітою, незаміжньої, маючої на утриманні 2 неповнолітніх дітей, не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 січня 2023 року ОСОБА_6 , визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено їй покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

КП №11-кп/822/135/23 Головуючий у І інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ст. 125 КК України Доповідач: ОСОБА_1 .

Згідно вироку суду першої інстанції, ОСОБА_6 , 18 липня 2022 року, приблизно о 18 год. 20 хв, перебуваючи за місцем свого постійного мешкання, в приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході конфлікту, який виник на підґрунті особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки свого діяння, та бажаючи їх настання, умисно завдала потерпілій ОСОБА_8 , яка є її матір`ю, удари рукою в область передпліччя та в область голови, чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді синця навколо правого ока з переходом на ділянку чола справа та праву щоку, та синця по зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №579д від 26 серпня 2022 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

На вказаний вирок захисник обвинуваченої ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В апеляційній скарзі посилається на те, що в основу доведеності вини ОСОБА_6 судом першої інстанції покладено покази потерпілої ОСОБА_8 , які не доводять поза розумним сумнівом вину ОСОБА_6 , оскільки потерпіла та обвинувачена тривалий проміжок часу перебувають в неприязних відносинах.

Вказує на те, що інші докази, наведені у вироку, доводять факт нанесення тілесних ушкоджень потерпілій, проте не доводять причетності ОСОБА_6 до вчинення вказаних тілесних ушкоджень.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції врахував покази свідка ОСОБА_11 , якій стало відомо про обставини події виключно зі слів потерпілої, та суперечливі покази працівників поліції, що не можу слугувати беззаперечними доказами вини ОСОБА_6 .

Вважає, що суд першої інстанції не виконав вимоги чинного законодавства та прийняв незаконне та необґрунтоване рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку, доводи, викладені в апеляційній скарзі, заслухавши думку обвинуваченої ОСОБА_6 та її захисника - адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, потерпілої та її представника, які просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто таким, що ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, та в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому, положеннями ст. 94 КПК України встановлено обов`язок суду за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно з вимогами ст. 91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 за обставин, які вказані у вироку, з наступних підстав.

Обвинувачена ОСОБА_6 вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку не визнала та вказала на те, що вона зі своєю матір`ю ОСОБА_8 перебуває тривалий час в неприязних стосунках, у зв`язку з чим остання її постійно оговорює. Зазначила, що 18 липня 2022 року, близько 18 год. 20 хв., вона знаходилась у себе вдома та в неї виник словесний конфлікт з матір`ю потерпілою ОСОБА_8 , але ніяких ударів останній вона не завдавала. Просила визнати її невинуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і виправдати.

Потерпіла ОСОБА_8 в суді першої та апеляційної інстанції вказала на те, що обвинувачена ОСОБА_12 являється її донькою, з якої в неї виникають конфлікти на постійній основі, а раніше обвинувачена часто застосовувала відносно неї фізичне насильство, однак потерпіла залишала це без відповідного реагування. Пояснила, що 18 липня 2022 року, приблизно о 18 год. 20 хв. вона і ОСОБА_6 перебували в кухні їх спільного житлового будинку, між ними виник конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 завдала їй декілька ударів рукою в область голови та тулубу, чим спричинила тілесні ушкодження у вигляді синців.

Свідок ОСОБА_11 в суді першої інстанції показала, що потерпіла ОСОБА_8 є її матір`ю, а ОСОБА_13 рідною сестрою. Зазначила, що 18 липня 2022 року їй подзвонила потерпіла, яка повідомила, що її побила ОСОБА_6 , у зв`язку з чим вона одразу ж приїхала до матері і побачила, що на обличчі останньої є синець від удару, але очевидцем самого конфлікту вона не була. Вказала, що вона та ОСОБА_14 перебувають у неприязних відносинах з ОСОБА_13 , яка постійно влаштовує свари та скандали.

Свідок ОСОБА_15 суду першої інстанції пояснив, що він являється працівником поліції, а 18 липня 2022 року, приблизно о 18 год. 20 хв. отримав повідомлення про побутовий конфлікт між мешканцями будинку АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим приїхав за вказаною адресою в складі чергового патруля. Прибувши на місце виклику, побачив ОСОБА_8 , яка плакала і вказувала, що її побила рідна дочка - ОСОБА_6 . Зазначив, що одразу на обличчі ОСОБА_8 не було наявних синців, проте через нетривалий відрізок часу, на її обличчі з`явився синець в області ока. Вказав і на те, що ОСОБА_6 спершу не визнавала своєї вини, але в ході спілкування визнала факт агресії та побиття ОСОБА_8 .

Свідок ОСОБА_16 в суді першої інстанції надав аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_15 .

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно, об`єктивно і всебічно дослідивши надані сторонами докази, прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, дав вірну юридичну оцінку діям обвинуваченої, при цьому апеляційний суд виходить з наступного.

Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, повністю доведена показами потерпілої, свідків, які вони надали у суді першої інстанції та які є послідовними та повністю узгоджуються між собою, а також письмовими доказами, наявними в матеріалах кримінального провадження, а саме:

- 18 липня 2022 року до ЄРДР внесено відомості за правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 125 КК України відносно ОСОБА_6 , кримінальне провадження № 0000639 (т. 1 а.п. 1);

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 18 липня 2022 року, згідно якого ОСОБА_8 повідомила, що 18 липня 2022 року о 18 год. 20 хв., перебуваючи по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 в кухонній кімнаті, вчинила з нею конфлікт донька ОСОБА_6 , в ході якого вдарила рукою в праве око, чим завдала фізичного болю (т. 1 а.п. 6);

- висновком експерта № 428 від 20 липня 2022 року, з якого вбачається, що при проведенні експертизи ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці: навколо правого ока з переходом на ділянку чола справа та праву щоку по зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині. Дані тілесні ушкодження виникли в результат не менше як двократної травмуючої дії твердих тупих предметів, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному в фабулі постанови, та зі слів підекспертної, і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження знаходяться в межах досяжності власних рук. Малоймовірно виникнення даних тілесних ушкоджень внаслідок падіння положення стоячи (т. 1 а.п. 11);

- протоколом слідчого експерименті від 05 серпня 2022 року та відеозаписом до нього за участю потерпілої ОСОБА_8 , яка вказала на те, що 18 липня 2022 року, перебуваючи на кухні будинку, в якому вона проживає, поклала в духовку пектись перці. Побачивши те, що вона ( ОСОБА_8 ) поклала пектися перці, ОСОБА_6 відкрила двері духової шафи, почала викидувати перці, на що ОСОБА_8 просила ОСОБА_6 припинити такі дії. В цей час ОСОБА_6 почала нецензурно виражатися в сторону ОСОБА_8 та завдавати удари по обличчю та інших частинах тіла останньої. Після цього ОСОБА_8 вийшла з кухні до іншої кімнати, де подзвонила своїй доньці ОСОБА_11 та попросила викликати поліції, оскільки ОСОБА_6 її побила (т. 1 а.п. 21-24);

- фотокопіями, доданими до матеріалів кримінального провадження (т. 1 а.п. 48-49);

- копію протоколу про адміністративне правопорушення від 18 липня 2022 року, відповідно до якого 18 липня 2022 року гр. ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 вчинила стосовно своєї матері ОСОБА_8 домашнє насильство фізичного та психологічного характеру, чим могло бути завдано шкоду фізичному та психічному здоров`ю. Кривдник ОСОБА_6 підписала вказаний протокол про адміністративне правопорушення без зауважень та пояснень (т. 1 а.п. 50);

- висновком експерта № 579-д від 26 серпня 2022 року, згідно до якого при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_8 виявлено наступні тілесні ушкодження: синці: навколо правого ока з переходом на ділянку чола справа та праву щоку; по зовнішній поверхні лівого передпліччя в нижній третині. Дані тілесні ушкодження виникли в результаті дії твердих тупих предметів, можливо внаслідок нанесення одного удару в ділянку голови та одного удару в ділянку лівої руки, по строку та обставинам можуть відповідати вказаному у фабулі постанови, і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Не виключається можливість виникнення вищевказаних тілесних ушкоджень за обставин, які вказує гр. ОСОБА_8 в протоколі проведення слідчого експерименту від 05 серпня 2022 року (т. 1 а.п. 53-54).

Показання потерпілої та свідків, щодо фактичних обставин встановлених апеляційним судом, механізму та локації спричинення потерпілій ОСОБА_8 фізичного болю узгоджуються між собою, а тому підстав вважати їх такими, що суперечать матеріалам кримінального провадження у колегії суддів не має.

Крім цього, апеляційним судом не встановлено розбіжностей у показах потерпілої та свідків, які б викликали сумнів у їх достовірності та правдивості та вплинули б на правильність висновків суду першої інстанції.

Кримінальний процесуальний закон передбачає, що у рішенні суду має бути з достатньою повнотою передано суть показань, наданих учасниками судового провадження під час судового засідання та не передбачає дослівного їх відтворення у судовому рішенні. При цьому, як вбачається з матеріалів провадження, ні потерпіла, ні свідки не заперечували, що саме обвинувачена ОСОБА_6 є тією особою, яка вчинила протиправні дії по відношенню до потерпілої ОСОБА_8 .

Отже, наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, взаємоузгоджуються між собою, у зв`язку з чим відповідно до положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності, поза розумним сумнівом доводять, що ОСОБА_6 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Посилання апеляційної скарги на те, що потерпіла може обмовляти обвинувачену ОСОБА_6 , оскільки вони перебувають у неприязних відносинах колегія суддів відхиляє, оскільки такі доводи є лише припущеннями сторони захисту і не знайшли свого підтвердження під час перегляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Положення ст. 94 КПК України визначають, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює не тільки кожний доказ із точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Як засвідчує судова практика, доказування досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) винуватості особи.

Вказане також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, зазначеною у постанові суду від 09 листопада 2021 року (справа №281/128/19, провадження № 51-4536км19).

Колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги щодо неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки вивченням матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про неповноту та необ`єктивність дослідження судом матеріалів кримінального провадження.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 125 КК України відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і ґрунтуються на зібраних у провадженні доказах, які відповідають вимогам закону щодо їх допустимості, достатності й достовірності.

Відповідно до ст. 65 КК України та роз`яснень п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди, призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку мають дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції при винесенні вироку дотримався в повному обсязі.

При обранні ОСОБА_6 виду та міри покарання суд, у відповідності до положень ст. 65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до кримінального проступку, дані про особу винної, яка раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Суд першої інстанції вірно встановив відсуніть обставини, що пом`якшують покарання та наявність обставин, що обтяжують покарання, а саме вчинення злочину у відношенні особи похилого віку та вчинення злочину у відношенні особи, з якою вона перебуває у сімейних відносинах.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що для досягнення цілей покарання, а саме виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нових злочинів обвинуваченим, необхідним і достатнім буде покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн., яке за своїм видом відповідає вимогами ст.ст. 50, 65 КК України.

Висновки суду, щодо призначеного ОСОБА_6 покарання узгоджуються і з правовими позиціями Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

З огляду на фактичні обставини справи, положення кримінального закону, мету покарання, призначене судом покарання ОСОБА_6 за своїм видом та розміром є необхідним та достатнім для її виправлення.

Усі інші доводи, на які посилається апелянт, не дають апеляційному суду підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону, які б могли стати підставою для скасування або зміни вироку суду, апеляційним судом не встановлено.

Враховуючи викладені вище обставини, в їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, у зв`язку з чим його слід залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 370-372, 376, 404, 405, 407, 419, 532 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 січня 2023 року у кримінальному провадженні № 0000639 від 19 липня 2022 року - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців з дня її проголошення до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду.

Головуючий, суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3