Номер провадження: 11-сс/813/1431/22
Справа № 496/4598/22 1-кс/496/1825/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

08.11.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

володільця майна - ОСОБА_7 ,

представника володільця майна - адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_9 , в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2022 року про арешт майна,

ВСТАНОВИЛА:

Вищевказаною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській області, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000678 від 30.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України про накладення арешту на автомобіль марки Mercedes SLR, р.н. НОМЕР_1 , реєстрації Російської Федерації VINWDDAJ76FX6M000780 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , відповідно до якого автомобіль марки Mercedes SLR, р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_10 , із застосуванням заборони відчуження, користування, розпорядження.
Не погодившись з ухвалою слідчого судді адвоката ОСОБА_9 подав на неї апеляційну скаргу.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали та ухвалення її з істотним порушенням вимог КПК України.

Зокрема, апелянт зазначає про те, що відомості, які наведені у клопотанні слідчого, щодо наміру вивезення транспортного засобу марки Mercedes SLR, р.н. НОМЕР_1 , реєстрації Російської Федерації VINWDDAJ76FX6M000780, чорного кольору за кордон не відповідають дійсності. Так само як і не відповідає дійсності вказівка у витягу з ЄРДР про те, що громадянин ОСОБА_7 перебував за кермом зазначеного автомобіля.
Так, дійсно ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_11 від 24.05.2022 року було задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на вилучений 23.05.2022 року під час обшуку транспортний засіб марки Mercedes SLR, р.н. НОМЕР_1 (198 регіон), реєстрації Російської Федерації VINWDDAJ76FX6M000780, чорного кольору, із забороною його використання.
Однак, 16.08.2022 року слідчим ГСУ НПУ ОСОБА_12 виніс постанову про зміну місця зберігання речового доказу, якою постановив змінити місце зберігання транспортного засобу марки Mercedes SLR, р.н. НОМЕР_1 (198 регіон), реєстрації Російської Федерації VINWDDAJ76FX6M000780, чорного кольору та передати під особисте зберігання ОСОБА_7 зазначеного транспортного засобу як речового доказу відповідно до ст. 100 КПК України та порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.11.2012 року. При цьому, зазначеною постановою слідчого не передбачене будь-яке конкретне місце зберігання, де громадянин ОСОБА_7 мав би зберігати цей транспортний засіб. Відтак, місце зберігання цього транспортного засобу було віддано слідчим на розсуд громадянина ОСОБА_7 і він мав право зберігати цей речовий доказ у будь-якому місці.
Оскільки, транспортний засіб марки Mercedes SLR, р.н. НОМЕР_1 (198 регіон), реєстрації Російської Федерації VINWDDAJ76FX6M000780, чорного кольору був ввезений в Україну у жовтні 2021 року в режимі тимчасового ввезення строком на 1 (один рік) то у середині жовтня 2022 року строк режиму тимчасового ввезення закінчується і виникла потреба доставити зазначений автомобіль до митного органу з метою продовження строку його перебування на території України та уникнення адміністративної відповідальності за порушення такого строку.
З вказаною метою 27.09.2022 року ОСОБА_7 був укладений договір про перевезення вантажів № 002 з перевізником фізичною особою ОСОБА_13 . Згідно додаткових умов замовника, маршрут перевезення вантажу, а саме транспортного засобу транспортний засіб марки Mercedes SLR, VINWDDAJ76FX6M000780, визначений з м. Одеса - прикордонний пункт Паланка - м. Одеса.
Зважаючи на викладене, ОСОБА_7 не вчиняв незаконних дій із зазначеним транспортним засобом, а саме не використовував його за призначенням, а законно його переміщував за допомого спеціального транспорту.
Крім того, як зазначає апелянт, зазначений транспортний засіб взагалі не відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, володільця майна та його представника на підтримання доводів апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти її задоволення, вивчивши та перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна, є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження; збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально- правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Частиною 4 ст. 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх не застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч.ч. 10, 11 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України вбачається, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, в провадженні СВ Одеського РУП № 2 ГУНП в Одеській перебувають матеріали кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000678 від 30.09.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.09.2022 року до Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення, про те, що на пункті пропуску «Маяки», що розташований на а/д Одеса - Рені був зупинений автомобіль Мерседес Спрінтер р.н. НОМЕР_3 реєстрації Республіки Молдова з напівпричепом р.н. НОМЕР_4 , реєстрації Республіки Молдова, під керуванням ОСОБА_7 , на вказаному напівпричепі знаходився автомобіль Mercedes SLR, р.н. НОМЕР_1 , реєстрації російської федерації, на який накладено ухвалою Печерського районного суду м. Києва, арешт із забороною права користування, у відповідності до вказаного виконувалися дії, щодо переміщення вказаного транспортного засобу на територію іншої держави, тобто виконувалися незаконні дії, щодо майна на яке накладено арешт.(ЄО-14519) 29.09.2022 року під час проведення огляду місця події, який проводився на узбіччі автомобільної дороги Одеса - Рені пункт пропуску "Маяки" перед в`їздом на транзитну ділянку на якій розташований міжнародний автомобільний пункт пропуску "Маяки - Паланка - Удобне", вилучено автомобіль марки Mercedes SLR, р.н. НОМЕР_1 , реєстрації російської федерації НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , відповідно до якого автомобіль марки Mercedes SLR, р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_10 .
Постановою слідчого від 30.09.2022 року, в тому числі, автомобіль марки Mercedes SLR, р.н. НОМЕР_1 реєстрації Російської Федерації VINWDDAJ76FX6M000780, свідоцтво про його реєстрацію, визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Як вбачається з клопотання слідчого, він просить накласти арешт на вищевказаний автомобіль з метою досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вищезазначеного факту, з метою збереження речових доказів, для запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Крім того, як вбачається з матеріалів провадження, на автомобіль Mercedes SLR, р.н. НОМЕР_1 , реєстрації Російської федерації VINWDDAJ76FX6M000780, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24 травня 2022 року було накладено арешт на вказаний автомобіль, з забороною використання.
Зважаючи на положення ст. 98 КПК України, диспозицію ст. 388 КК України, на переконання колегії суддів, є достатні підстави вважати, що вище перелічене майно, на яке слідчий просив накласти арешт, цілком відповідає критеріям речового доказу у кримінальному провадженню, оскільки містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінальних протиправних дій.
Враховуючи викладене та приймаючи до уваги те, що саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно предметом злочину, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки Mercedes SLR, р.н. НОМЕР_1 , реєстрації Російської Федерації VINWDDAJ76FX6M000780 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , з чим погоджується і колегія суддів.
З огляду на викладене, є неспроможними доводи апеляційної скарги про те, що зазначений транспортний засіб взагалі не відповідає критеріям ст. 98 КПК України.
Крім того, не можуть бути прийняті до уваги і посилання адвоката на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, оскільки, як слушно зазначено в оскаржувані ухвалі, на даній стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.
Безпідставними є посилання представника володільця майна на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 01 листопада 2022 року про скасування арешту на транспортний засіб марки Mercedes SLR, р.н. НОМЕР_1 (198 регіон), реєстрації Російської Федерації VINWDDAJ76FX6M000780, чорного кольору, оскільки зазначене рішення прийнято в рамках іншого кримінального провадження, постановлення після ухвалення оскаржуваної ухвали слідчого судді та не набрало законної сили. Крім того, до суду апеляційної інстанції надана лише його копія, яка не завірено у встановленому порядку.
Зважаючи на викладене апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді відсутні.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 06 жовтня 2022 року, якою накладено арешт на автомобіль марки «Mercedes SLR», р.н. НОМЕР_1 , реєстрації Російської Федерації VINWDDAJ76FX6M000780 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 , відповідно до якого автомобіль марки «Mercedes SLR», р.н. НОМЕР_1 належить ОСОБА_10 , в межах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за № 0000678 від 30.09.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 338 КК України із застосуванням заборони відчуження, користування, розпорядження без змін.

СУДДІ:

ОСОБА_14 ОСОБА_15 ОСОБА_16