Справа № 357/1/23
У Х В А Л А

02 січня 2023 року м. Біла Церква. Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 про застосування відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква, громадянина України, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого Білоцерківським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 309 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт, покладені обов`язків

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області ОСОБА_5 , погоджене з прокурором Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, запобіжного заходу у виді домашній арешт, покладені обов`язків.

Клопотання обґрунтоване тим, що статтею 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту-Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 р. № 770 (далі по тексту - Перелік), тобто і метадону, включеного до таблиці 2 вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Зокрема, Закон допускає наступні випадки законного обігу психотропних речовин включених до таблиці 2 Переліку, а саме:

- використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст.20 Закону);

- діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині(стаття 23 Закону).

ОСОБА_4 будучи раніше судимим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 309 КК України на шлях виправлення не став та знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та обставин ОСОБА_4 від невстановленої особи, з метою подальшого збуту незаконно придбав - отримав один згорток, обмотаний фольгою золотистого кольору, в якому знаходився наркотичний засіб, обіг якого

обмежено - метадон (фенадон) загальною масою 0,201 г., який ОСОБА_4 почав зберігати при собі з метою подальшого збуту.

В подальшому, під час здійснення так званих «закладок» о 17 год. 01 хв. 30.12.2022 поблизу будинку № 5 по вул. Нова у місті Біла Церква, Київської області ОСОБА_4 затриманий працівниками поліції за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, в подальшому в ході проведення особистого обшуку у ОСОБА_4 , під спідньою білизною, виявлено та вилучено поліетиленовий пакет, з вмістом шести згортків, які знаходилися у фользі золотистого кольору. Також у ОСОБА_4 з правої калоші штанів вилучено один аналогічний згорток, з фольги золотистого кольору, всередині якого знаходився наркотичний засіб - метадон (фенадон), загальною масою 0,201 г., який ОСОБА_4 , незаконно придбав та незаконно зберігав при собі з метою збуту.

ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні з метою збуту, незаконному зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, вчиненому особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

31.12.2022 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом затримання ОСОБА_4 від 30.12.2022 року в ході якого у останнього під час особистого обшуку виявлено та вилучено: прозорий поліетиленовий пакет із зіп - застібкою, всередині якого було виявлено 6 (шість) згортків фольги золотистого кольору, на кожному з яких наявна наліпка жовтого кольору із зазначеним текстом «2», в нижній частині штанів правої ноги було виявлено згорток з фольги золотистого кольору з наявною наліпкою із зазначеним текстом на ній «2». При розпакуванні даного згортку золотистого кольору в середині було виявлено 2 (два) згортки фольги сріблястого кольору, при розпакуванні яких в середині було виявлено прозорий поліетиленовий пакет синього кольору в середині якого було знаходилася порошкоподібна речовина білого кольору, після чого дані два згортки фольги сріблястого кольору разом із первинним упакуванням було вилучено та поміщено до спеціального пакету № PSP1301200;

- допитом підозрюваного ОСОБА_4 , який повідомив, що незаконно придбав наркотичний засіб метадон з метою його подальшого збуту, шляхом розкладання так званих «закладок» та повідомив місця, де залишив так звані «закладки»;

- протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного ОСОБА_4 , в ході якого останній показав місця, де він залишив так звані «закладки» з наркотичним засобом;

- висновком експерта № СЕ-19/11-22/56878-НЗПРАП від 31.12.2022 року відповідно до якого в наданих на дослідження двох згортках фольги виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежений - мета дон (фенадон), вагою 0, 201 г.

На наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до восьми років. Тому, варто врахувати наявність ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду. При цьому, також варто врахувати те, що у разі доведення винуватості ОСОБА_4 йому загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі, тому вказані обставини свідчать про наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та суду. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення) обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 , без застосування до нього запобіжного заходу матиме змогу знову вчиняти злочини, оскільки останній неодноразово вчиняв адміністративні правопорушення, притягувався до кримінальної відповідальності за правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, крім цього він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 6 до 10 років, а також враховуючи відсутність будь - яких моральних принципів, відсутність постійного доходу, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину, тому наявний ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім як цілодобовий домашній арешт не може запобігти ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, такий запобіжний захід у виді як особисте зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбаченим п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Особиста порука не може бути застосована, оскільки у органу досудового розслідування відсутні будь - які дані про осіб, які, заслуговуючи на довіру, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , окрім цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вислухавши прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного, який не заперечує проти задоволення клопотання, однак просить застосувати домашній арешт не цілодобово, а у певний період доби, дослідивши документи надані разом із клопотанням, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст. 177, 178, 194, 181 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного … у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, зазначені у п.п.1-11 цієї статті. Під час розгляду клопотання про застосування слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Слідчий суддя відзначає, що при розгляді клопотання знайшли своє підтвердження, прокурором доведені обставини передбачені ч.1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обгрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України; 2) наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч.1 п. 1, 5 КПК України, на який вказує слідчий: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Водночас слідчий суддя визнає, що слідчим у клопотанні, долученими доказами, прокурором в ході судового засідання доведено обставину, передбачену п.3 ч.1 ст. 194 КПК України, а саме недостатність застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначених у п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Обставинами, що дають підстави слідчому судді визнати наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ст. 307 ч. 2 КК України, наявність ризиків, передбачених п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, є письмові докази, надані слідчим разом із клопотанням, які досліджені слідчим суддею при розгляді клопотання.

Слідчий суддя погоджується з доводами, наведеними у клопотанні слідчого, доведені прокурором в ході судового засідання, про існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. Вказаний ризик слідчий суддя оцінює з огляду на обставини кримінального провадження та обставини, що стосуються безпосередньо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Слідчий суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення підозрюваного ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для нього наслідками, а також суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальне правопорушення, у якому підозрюється останній передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років.

Зазначена вище обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування.

Так, співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру слідчих та процесуальних дій, які належить провести органу досудового розслідування.

Підозрюваний ОСОБА_4 пояснив, що злочин, у якому йому повідомлено про підозру він вчинив. Не заперечує щодо застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, але просить визначити домашнвій арешт не цілодобово, у у певний період доби, оскільки він наркозалежний і перебуває на замінній терапії.

Слідчий суддя вважає, що відносно ОСОБА_4 має бути застосований запобіжний захід у виді домашній арешт, тому, що слідчим у клопотанні та доданими документами, прокурором при розгляді клопотання доведені обставини передбачені ст. 194 ч.1 п.1-3 КПК України.

При обранні запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно ОСОБА_4 слідчий суддя також враховує, передбачені ст. 178 КПК України обставини, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі його визнання винуватим у вчинені злочину, передбаченого ст. 307 ч.2 КК України (позбавлення волі на строк від 6 до 10 років), те, що він має постійне місце проживання.

Обираючи стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід - домашній арешт, слідчий суддя вважає необхідним покласти на нього обов`язок, передбачений ст. 194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, за першим викликом у визначений час та місце, саме про який міститься прохання у клопотанні.

Водночас, слідчий суддя вважає, що заборона цілодобово залишати житло разом із встановленням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 і сприятиме запобіганню ризикам передбачених п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що строки досудового розслідування обчислюються відповідно до вимог ст. 219 КПК України.

Згідно з ст. 371 ч.3 КПК України у випадках, передбачених цим Кодексом, ухвала постановляється в нарадчій кімнаті складом суду, який здійснював судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176,177 ч.1 п.1,5,178,181,193,194,196 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашній арешт із забороною цілодобово залишати житло - квартиру АДРЕСА_1 із покладенням обов`язку: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, за першим викликом у визначений час та місце, на 2 (два) місяці, тобто до 28 лютого 2023 р., який обчислювати з часу повідомлення про підозру, а саме 31 грудня 2022 р.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді домашній арешт передати для виконання Білоцерківському РУП ГУ НП в Київській області.

Копію ухвали вручити ОСОБА_4 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1

Білоцерківського міськрайонного суду

Київської області