Номер провадження 1-кп/243/524/2023
Номер справи 243/1090/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 12 » квітня 2023 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2

- прокурора - ОСОБА_3

- обвинуваченого - ОСОБА_4

- захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, продовженням строку дії воєнного стану в Україні, відповідно до Рішення зборів суддів Слов`янського міськрайонного суду Донецької області № 6 від 05 травня 2022 року поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів на підставі Наказу № 29-к «Про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області» від 10 травня 2022 року, кримінальне провадження за № 0000017, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 січня 2023 року з Обвинувальним актом та додатками, яке надійшло з Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони 03 квітня 2023 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка, Краматорського району, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утримані неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, інвалідом не являється, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, номер обслуги 5 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового провадження.

Згідно з Витягу із Наказу командира Військової частини НОМЕР_1 ( по стройовій частині) від 21 березня 2022 року №80 старшого сержанта ОСОБА_4 зараховано до складу частини та на всі види забезпечення та призначено на посаду номера обслуги 5 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 .

Про факт несення військової служби під час особливого періоду та порядок проходження військової служби старшому сержанту ОСОБА_4 достеменно було відомо, вказаний військовослужбовець дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання та службові обов`язки.

У відповідності до ст.ст. 17,65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу, Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до Закону.

Згідно зі ст.ст. 11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 104 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів ( начальників), виявляти повагу до командирів ( начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Проте, старший сержант ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством та маючи можливість належно їх виконувати, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, свідомо допустив їх порушення та вчинив тяжкий злочин за наступних обставин.

Так, у зв`язку з виконанням завдань за призначенням, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України Військова частина НОМЕР_1 виконує завдання за призначенням на території Донецької області.

Приблизно у квітні місяці 2022 року ( більш точний час та дату у ході судового розгляду справи встановити не виявилось можливим), ОСОБА_4 проходив після поранення медичну комісію у м. Дніпрі та, знаходячись в районі залізничного вокзалу під ялинкою знайшов ударно -дистанційний запал УДЗ та корпус наступальної осколкової гранати РГН, що у конструктивному поєднанні є наступальною осколковою ручною гранатою РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії бойових припасів та діючи з прямим умислом, не маючи передбаченого законом дозволу, з метою незаконного носіння, зберігання, придбання боєприпасів, всупереч вимогам чинного законодавства України, а саме: Постанови Верховної Ради України від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року «Положення про дозвільну систему України»; Наказу МВС України №622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, бойових припасів до них і вибухових речовин», підняв з землі вказану гранату з запалом, тим самим незаконно придбав її без передбаченого законом дозволу, після чого залишив знайдений бойовий припас в своїх особистих речах.

В подальшому, діючи з прямим умислом, в порушення вимог «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року і «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення і використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, а також боєприпасів до зброї і вибухових речовин», затвердженої Наказом Міністерства Внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, які забороняють знаходження у власності громадян вогнепальної зброї, боєприпасів і вибухових речовин, без відповідного дозволу, із подальшими змінами, внесеними наказами, залишив знайдені ним ударно -дистанційний запал УДЗ та корпус наступальної осколкової гранати РГН, які носив з собою.

Далі, 05 січня 2023 року приблизно о 09 годині 50 хвилин ОСОБА_4 прийшов до лікарняної амбулаторії за адресою: Донецька область, Андріївська СТГ, с. Сергіївка, вул. Больнична, 1 за Довідкою про проходження лікування та приніс з собою запал з гранатою, які лежали у нього в кармані куртки.

Після цього, зайшовши на прийом до лікаря та запропонував йому ударно - дистанційний запал УДЗ та корпус наступальної осколкової гранати РГН, у якості подарунку, але лікар відмовився, після чого ОСОБА_4 поклав гранату та запал до лікарської коробки з медичними масками і вийшов. У зв`язку з чим, на місце події було викликано слідчо -оперативну групу ВП №4 Краматорського РУП ГУ НП в Донецькій області, та в період часу з 14 години 51 хвилина до 15 години 03 хвилини 05 січня 2023 року, за участю старшого сержанта ОСОБА_4 проведено огляд місця події, під час якого за адресою: АДРЕСА_2 у приміщенні кабінету №4, у коробці з медичними масками, було вилучено ударно -дистанційний запал УДЗ та корпус наступальної осколкової гранати РГН, що у конструктивному поєднанні є наступальною осколковою ручною гранатою РГН, яка є вибуховим пристроєм промислового виготовлення та відноситься до категорії бойових припасів. Вказану гранату, яка відноситься до бойових припасів, старший сержант ОСОБА_4 придбав, зберігав та носив без передбаченого законом дозволу за вищевказаними обставинами.

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 263 частиною 1 КК України - придбання, носіння, зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

31 березня 2023 року між Прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000017, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 січня 2023 року та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 укладено Угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК України.

Згідно наданої суду разом з Обвинувальним актом Угоди про визнання винуватості підозрюваний ОСОБА_4 під час судового розгляду справи повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується: а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні і б) сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 частиною 1 КК України, з застосуванням статті 69 КК України у виді арешту на строк шість місяців із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно даної угоди Прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000017, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 січня 2023 року та підозрюваний ОСОБА_4 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 263 ч.1 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений визнав свою винуватість у зазначеному кримінальному правопорушенні. Також вказаною Угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 частиною 1 КК України, з застосуванням статті 69 КК України, у виді арешту на строк шість місяців із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_3 .

В Угоді передбачені наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що при укладенні Угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України і КК України, та просив суд Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене в Угоді про визнання винуватості покарання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на призначення узгодженого виду та міри покарання у разі затвердження Угоди про визнання винуватості та заявив, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно Угоди про визнання винуватості зобов`язання.

Укладаючи відповідну Угоду про визнання винуватості, він цілком розумів надані йому законом права, а також роз`яснені судом наслідки укладення та затвердження вказаної Угоди, визначені ст. 473 КПК України і щодо відмови від здійснення прав, передбачених п. 1ст. 474 КПК України, в тому числі і наслідки невиконання вказаної Угоди, визначені ст. 476 КПК України. Крім того, обвинувачений вказав, що вищезазначена Угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь - якого насильства, примусу, погроз.

Просив Угоду про визнання винуватості затвердити та призначити узгоджене покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 також просив затвердити Угоду про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження Угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

У відповідності до вимог частини 5 статті 469 КПК України укладення Угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь - який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Перед ухваленням рішення про затвердження Угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а також він має такі права:

- мовчати і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення;

- мати захисника у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом або захищатися самостійно;

- допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь.

Суд роз`яснив ОСОБА_4 наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, а також вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Сторони просять затвердити Угоду про визнання винуватості.

Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена Угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно частини 4 ст. 469 КПК України, Угода про визнання винуватості між прокурором, підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода, завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, що в силу вимог частини 4 ст. 469 КПК України передбачає можливість укладення Угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені п.п. 1.4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження Угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді і що угода відповідає вимогам закону і вважає можливим затвердити Угоду про визнання винуватості між Прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000017, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 січня 2023 року та обвинуваченим ОСОБА_4 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 , так як дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 263 ч.1 КК України, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

У відповідності до вимог статті 50 КК України « Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаною винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.»

Підозрюваний ОСОБА_4 вину визнав повністю, є особою, що раніше не судима, на обліках у лікарів нарколога, психіатра, фтизіатра не перебуває, за місцем попередньої роботи характеризується позитивно, безпосередньо приймав участь на території Донецької та Луганської областей по захисту незалежності й територіальної цілісності України, є учасником бойових дій.

А тому, з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд вважає за можливе призначити підозрюваному ОСОБА_4 узгоджену між сторонами міру покарання із застосуванням ст. 69 КК України, а саме: перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ( санкції частини статті) Особливої частини КК України за це кримінальне правопорушення - у виді арешту на строк шість місяців із триманням, згідно вимог частини 2 статті 60 КК України, на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_3 у АДРЕСА_3 , враховуючи, що ОСОБА_4 є військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідки Чернігівського науково-дослідного експертно - криміналістичного центру МВС України витрати на проведення судової вибухово - технічної експертизи за Висновком № СЕ-19/125-23/458-ВТХ від 19 січня 2023 року, проведеної в кримінальному провадженні № 0000017, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2023 року складають 1699 грн 02 коп.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Затвердити Угоду про визнання винуватості від 31 березня 2023 року між Прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000017, відомості про яке внесено в Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 січня 2023 року та підозрюваним ОСОБА_4 , з участю його захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винуватим за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.1 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту на строк шість місяців із триманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 у АДРЕСА_3 .

Строк відбуття покарання у виді арешту засудженому ОСОБА_4 відраховувати з моменту його затримання і поміщення на гауптвахту ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Захід забезпечення кримінального провадження відповідно до видів, передбачених ст. ст. 131, 176 КПК України не обирався та не застосовувався.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_4 і етапування його для відбування ним покарання у виді арешту до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_5 доручити командиру Військової частини НОМЕР_1

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сергіївка, Краматорського району, Донецької області, РНОКПП: невідомий, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, номер обслуги 5 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону Військової частини НОМЕР_1 , старшого сержанта, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь держави за проведення судової балістичної експертизи по кримінальному провадженню № 0000017, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2023 року - Висновок експерта № СЕ-19/125-23/458-ВТХ від 19 січня 2023 року, у розмірі 1699 грн 02 коп ( одна тисяча шістсот дев`яносто дев`ять грн. 16 коп).

Речові докази по справі: вилучений в ході огляду місця події предмет, зовні схожий на корпус гранати РГН, який поміщено до сейф пакету 2366103, предмет, зовні схожий на запал типу УДЗ, який поміщено до сейф пакету 2586439, два паперових конверта зі змивами, які залучено до матеріалів кримінального провадження № 0000017, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 січня 2023 року у якості речових доказів на підставі Постанови слідчого від 06 січня 2023 року, що зберігаються у Камері схову при ВП№4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України - знищити.

Роз`яснити, що у разі невиконання Угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з Клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції на підставі Угоди про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

-обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди.

-прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України Угода не може бути укладена.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб і підлягає виконанню на всій території України.

Вирок постановлено, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_1