Житомирський апеляційний суд
Справа №283/314/19 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду

в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження, внесене 08.11.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000709 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Малинського районного суду Житомирської області від 30.06.2020 року,

щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Любарка, Народицького району, Житомирської області, жителя АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вирок суду просить змінити та призначити йому покарання із застосуванням ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням. Зазначає, що вирок суду постановлений без повного дослідження обставин справи, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що він в наслідок перешкоди у вигляді іншого транспортного засобу, не бачив як ОСОБА_9 почала рухатись по пішоходному переходу, а тому не мав змоги уникнути наїзду на неї. Посилається на те, що висновок експерта №3/1085 спростовує твердження суду про те, що він негайно не вжив заходів для зменшення швидкості. Крім того вказує, що відповідно протоколу огляду місця ДТП від 08.11.2018 потерпіла рухалась не по пішохідному переходу, а за декілька метрів від нього. Також зазначає, що суд першої інстанції призначаючи йому покарання не врахував, що він є інвалідом 3 групи після перенесеного інсульту, потребує нагляду лікаря невролога. Вказує, що він добровільно намагався відшкодувати завданий збиток, зокрема пропонував допомогу на поховання, але потерпіла відмовилась.

В доповненнях до апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 посилається на порушення судом його права на захист, зокрема на те, що його не було забезпечено захисником. Вказує, що обвинувальний акт щодо нього було оголошено два рази: 18.04.2019 року прокурором ОСОБА_10 та 09.07.2019 року прокурором ОСОБА_11 , що є грубим порушенням норм КПК України. Посилається на те, що участь в судовому засіданні брала особа, яка не була призначена відповідно ст.37 КПК України, а саме : прокурори ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

У запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілої ОСОБА_13 , - адвокат ОСОБА_14 просить залишити її без задоволення, а вирок суду - без змін.

Вироком Малинського районного суду Житомирської області від 30.06.2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.286 КК України на 3 роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 постановлено обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертиз в розмірі 2288 гривень.

Арешт, накладений на автомобіль «ВАЗ-21063» реєстраційний номер НОМЕР_1 та причіп легковий-В реєстраційний номер НОМЕР_2 , скасовано.

Цивільний позов ОСОБА_13 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» задоволено частково.

Постановлено стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_13 витрати на поховання в розмірі 9316 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_13 до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» відмовлено за безпідставністю.

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_13 до ОСОБА_6 відмовлено повністю за безпідставністю. Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Як визнав суд, 08 листопада 2018 року близько 09 години ОСОБА_6 керував автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Вінниченка в м. Малині Житомирської області в напрямку с. Пиріжки Малинського району Житомирської області зі швидкістю 55 км/год. Під час керування ОСОБА_6 , порушуючи підпункт "б" пункту 2.3., пункт 12.4., підпункт "б" пункту 12.9. та пункт 18.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, не вибрав безпечну швидкість та проявив неуважність, внаслідок чого вчасно не помітив як пішохід ОСОБА_9 почала перетинати дорогу по пішохідному переходу зліва направо, по відношенню до напрямку руху автомобіля, вийшовши на смугу його руху. В подальшому, будучи об`єктивно спроможним виявити перешкоду для руху, а саме пішохода ОСОБА_9 , яка рухалась по пішохідному переходу, ОСОБА_6 негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Все це призвело до того, що автомобіль «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням обвинуваченого, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 .

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 отримала тяжкі тілесні ушкодження внаслідок яких загинула.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та захисника про задоволення поданої обвинуваченим апеляційної скарги, прокурора, який вважав вирок суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Згідно до ч.2 ст.318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

В силу положень п.19 ч.1 ст.3 КПК України, сторонами кримінального провадження - з боку обвинувачення є: слідчий, керівник органу досудового розслідування, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники.

Водночас, відповідно до п.15 вказаної статті прокурор - особа, яка обіймає посаду, передбачену статтею 15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 КПК України прокурор, який здійснюватиме повноваження у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні ж старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.

Частиною другою ст. 37 КПК України передбачено, що прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, зазначених ч. ч. 4, 5 ст. 36, ч. 3 ст. 37, ч. 3 ст. 313, ч. 2 ст. 341 КПК України.

Так, в силу ч. 3 ст. 313 КПК України якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 110 КПК України процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також, коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Таким чином, виходячи із зазначених положень кримінального процесуального закону, постанова про призначення прокурора, якою надаються конкретному прокурору (групі прокурорів) повноваження, передбачені ст. 36 КПК України, у кримінальному провадженні, є обов`язковою.

Як видно з матеріалів кримінального провадження, відповідно до постанови заступника керівника Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_15 у даному кримінальному провадженні за №0000709 від 08.11.2018 року визначено групу прокурорів, а саме: прокурори Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області: ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та заступник керівника Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_15 . Постановою про зміну про зміну групи прокурорів від 09.07.2019 року заступника керівника Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області ОСОБА_15 до складу групи прокурорів були включені прокурори ОСОБА_11 та ОСОБА_20 .

Між тим, як видно з матеріалів кримінального провадження в судовому засіданні, яке відбулося 10.12.2019 року приймав участь прокурор ОСОБА_12 , який не був включений до групи прокурорів у даному кримінальному провадженні.

Сторона захисту поставила під сумнів легітимність процесуальних дій прокурора внаслідок відсутності, з точки зору сторони захисту, повноважень прокурора ОСОБА_12 щодо участі у кримінальному провадженні під час судового провадження, яке відбулося 10.12.2019 року.

Як видно з матеріалів кримінального провадження в них відсутні документи на підтвердження повноважень на участь прокурора ОСОБА_12 в судовому засіданні в суді першої інстанції інстанції 10.12.2019 року.

Таким чином, колегією суддів апеляційного суду встановлено відсутність належних документів, які б посвідчували повноваження прокурора ОСОБА_12 в судовому засіданні в суді першої інстанції інстанції, яке відбулося 10.12.2019 року, а отже судовий розгляд кримінального провадження у вказаний період проведено судом першої інстанції за участі неуповноваженої сторони провадження прокурора, що свідчить про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог статті 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обгрунтованого та вмотивованого судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що встановлені порушення процесуального закону є істотними, які перешкодили суду ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення, а тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню з поверненням кримінального провадження на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Відповідно до вимог ч.2 ст.415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

З огляду на те, що рішення суду першої інстанції скасовується у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, доводи апеляційної скарги в частині недоведеності винуватості, порушення права на захист, призначення надмірно суворого покарання, колегією суддів не оцінюється.

При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини справи, ретельно перевірити доводи апелянтів, дати відповідну оцінку доказам в їх сукупності та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Малинського районного суду Житомирської області від 30.06.2020 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді :