ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2023 року

м. Хмельницький

Справа № 681/350/21

Провадження № 11-кп/4820/64/23

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Полонського районного суду від 11 травня 2022 року,-

в с т а н о в и л а:

Вироком Полонського районного суду від 11 травня 2022 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Шепетівка Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, освіта середня-спеціальна, раніше не судимого,

визнано винним за ст. 286 ч. 2 КК України та призначено йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Строк відбуття покарання ухвалено обчислювати з моменту фактичного затримання.

У задоволенні цивільного позову ОСОБА_7 відмовлено.

Цивільний позов потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 задоволений.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь потерпілого ОСОБА_11 30000 (тридцять тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_11 200000 (двісті тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди та 2500 грн витрат на правничу допомогу.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь потерпілого ОСОБА_10 30000 (тридцять тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_10 100000 (сто тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди та 5000 грн витрат на правничу допомогу.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_12 задоволений частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» на користь потерпілого ОСОБА_12 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн на відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_12 30000 (тридцять тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_12 відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_13 задоволений частково.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь потерпілого ОСОБА_13 10000 (десять тисяч) грн на відшкодування моральної шкоди.

В решті позовних вимог ОСОБА_13 відмовлено.

Речові докази - автомобіль «Renault 19» реєстраційний номер НОМЕР_1 - повернуто ОСОБА_9 , автомобіль «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_2 - залишено потерпілому ОСОБА_12 .

Скасований арешт на автомобіль «Renault 19» реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіль «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_2 , накладений відповідно до ухвали слідчого судді від 09.09.2020 р.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь Державного бюджету України 6864 грн 90 коп. вартості проведених експертиз.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_9 обрано - взяття під варту в залі суду.

За вироком суду 04.09.2020 р. близько 23 год. в м.Полонне по вул. Л.Українки, водій ОСОБА_9 в порушення вимог пунктів 2.9. (а), 31.4.1(а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (в редакції від 10.10.2001 р., далі - Правил), а саме: перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснював керування автомобілем «Renault 19» реєстраційний номер НОМЕР_1 з несправною гальмівною системою, яка полягала у несправності гальмівного механізму заднього лівого колеса, порушуючи вимоги п. 12.4 Правил, рухався зі швидкість понад 65 км/год. в межах населеного пункту, де дозволена швидкість не більше 50 км/год., зі сторони Площі Слави в напрямку центра міста Полонне Хмельницької області.

Продовжуючи свій рух за кермом автомобіля «Renault 19» реєстраційний номер НОМЕР_1 , навпроти домогосподарства №134 по вул. Лесі Українки ОСОБА_9 , порушуючи вимоги п. 12.1 Правил, проявив злочинну самовпевненість, не обрав безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу і безпечно керувати ним, порушуючи вимоги п.10.1 Правил, в подальшому змінив напрямок свого руху ліворуч, перетнув горизонтальну лінію дорожньої розмітки 1.1. (вузька суцільна лінія), яку перетинати заборонено, не переконався, що вказаний маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав на зустрічну смугу руху для свого напрямку, де допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_13 ,який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок вчинення ОСОБА_9 вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «Renault 19» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді політравми: закрита черепно-мозкова травма: лінійний перелом луски правої скроневої кістки з переходом на кістки лицевого скелету, рана в потиличній ділянці, синець на підборідді, крововилив на слизовій верхньої губи; закрита травма грудної клітки та живота: розрив діафрагми, переломи 2,6,7,8,9 ребер справа, 2,3,4,5,6,7,8,9 ребер зліва, перелом губчатої речовини тіла грудини, розрив правої долі печінки, синець на лівій боковій поверхні тулуба; закритий косопоперечний перелом лівої плечової кістки; закритий перелом кісток тазу; синець на лівій стопі, синець на правій стопі, рана на тильній поверхні правої кисті, множинні поверхневі рани лобної ділянки голови, струс головного мозку. Дані мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя в момент спричинення, а в даному випадку, що призвели до смерті і є в прямому причинному зв`язку із настанням смерті. ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок поєднаної травми голови, тулуба, верхніх та нижніх кісток склепіння черепа, множинними переломами ребер, переломом лівої плечової кістки, переломом кісток тазу, розривом діафрагми, розривом печінки, що призвело до шоку та поліорганної недостатності.

Пасажир автомобіля «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_2 - ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому хрящової частини 4-го ребра зліва по парастеральній лінії з початковим процесом консолідації, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Своїми діями ОСОБА_9 порушив вимоги п.п. 2.9 (а), 10.1, 12.1, 12.4, 31.4.1 (а), та лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1. Правил дорожнього руху, зміст яких полягає в наступному:

2. Обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

п. 2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

10. Початок руху та зміна його напрямку.

п. 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

12. Швидкість руху.

п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

п. 12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Горизонтальна лінії дорожньої розмітки 1.1 (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей; Лінію 1.1 перетинати забороняється.

п. 31.4.1. Гальмові системи:

а) змінено конструкцію гальмових систем, застосовано гальмову рідину, вузли або окремі деталі, що не передбачені для даної моделі транспортного засобу або не відповідають вимогам підприємства-виробника;

Порушення п.п. 10.1, 12.1, 12.4 Правил безпеки дорожнього руху та лінії горизонтальної дорожньої розмітки 1.1., вчинені водієм автомобіля «Renault 19» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_9 , перебувають у прямому причинному зв`язку із скоєнням дорожньо-транспортної пригоди та вищезазначеними наслідками.

В апеляційній скарзі представник потерпілої ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить вирок Полонського районного суду від 11 травня 2022 року відносно ОСОБА_9 змінити в частині відмови у стягненні із ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 понесених нею процесуальних витрат та стягнути із ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 понесені нею процесуальні витрати у сумі 8157 грн, з яких: 6000 грн - витрати на правову допомогу, 2157 грн - витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження.

Вказує, що стягнення процесуальних витрат на користь потерпілого не залежить від результатів розгляду заявленого ним цивільного позову.

В порядку ст.127-129 КПК України стягнення процесуальних витрат можливе без пред`явлення потерпілим цивільного позову. У заявленому потерпілою ОСОБА_7 цивільному позові питання щодо стягнення на її користь понесених процесуальних витрат взагалі не ставилося.

Таким чином, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.118, 120, 124-126 КПК України, що призвело до порушення законних прав потерпілої ОСОБА_7 на відшкодування понесених нею процесуальних витрат, які підлягали стягненню з обвинуваченого ОСОБА_9 .

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_6 , які в задоволенні апеляційної скарги просили відмовити, пояснення потерпілої ОСОБА_7 та її представника ОСОБА_8 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який у вирішенні апеляційної скарги покладається на думку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК вирок Полонського районного суду від 11 травня 2022 року відносно ОСОБА_9 апеляційним судом переглядається в межах апеляційної скарги представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 .

Вина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненому кримінальному правопорушенні при викладених у вироку обставинах доведена зібраними по справі та дослідженими в судовому засіданні доказами і не оскаржується жодним учасником кримінального провадження, у тому й числі обвинуваченим.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_12 середньої тяжкості тілесне ушкодження та смерть потерпілої ОСОБА_15 , є вірною.

Покарання обвинуваченому ОСОБА_9 призначено у відповідності до вимог ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який згідно з ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особи обвинуваченого, обставини, що пом`якшують покарання та обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого.

Обставиною що обтяжує покарання обвинуваченому суд визнав вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнав щире каяття.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку що обвинуваченому ОСОБА_9 для його виправлення і попередження нових злочинів слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, за якою кваліфіковано його дії.

Враховуючи особу винного, вчинення ним злочину вперше, обставини дорожньо-транспортної пригоди, пом`якшуючі та обтяжуючі обставини, дані висновку служби пробації, поведінку обвинуваченого в судовому засіданні спрямовану на затягування розгляду справи, бажання ввести суд в оману, активну позицію потерпілих, які просили суворого покарання обвинуваченому, суд першої інстанції прийшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_9 лише в умовах ізоляції його від суспільства з позбавленням права керувати транспортними засобами.

З матеріалів кримінального провадження видно, що потерпіла ОСОБА_7 зверталася з цивільним позовом до обвинуваченого ОСОБА_9 про стягнення моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в розмірі 100000 грн.

В обгрунтування позовних вимог вона вказувала, що є рідною сестрою покійної ОСОБА_15 , що підтверджується довідкою, виданою в.о. старости Мотовилівського старостинського округу Любарської селищної ради Житомирської області від 23.09.2020 р. №641. Тому вважає, що має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок винної особи, що випливає із загальних засад кримінального судочинства (п.10 ч.1 ст.56 КПК України), а також положень ст.23, ч.1 ст.1167, ч.1 ст.1177, ч.2 ст.1187 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову місцевий суд виходив з того, що документами, що підтверджують родинні відносини є свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, Витяги з реєстру актів цивільного стану щодо актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин.

При цьому подана до суду довідка в.о. старости Мотовилівського старостинського округу Любарської селищної ради Житомирської області ОСОБА_16 від 23.09.2020 р. №641, яка видана ОСОБА_7 про те, що вона дійсно є рідною сестрою ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Т.1 а.с.53), не може бути доказом родинних стосунків між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , оскільки питання встановлення факту родинних відносин не входить до повноважень старости округу. Крім того, ОСОБА_7 не подано жодного доказу та не доведено в судовому засіданні факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_14 , А тому суд першої інстанції не знайшов підстав для задоволення позову ОСОБА_7 відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України.

Враховуючи, що у задоволенні позову ОСОБА_7 відмовляється, суд першої інстанції прийшов до висновку, що на користь ОСОБА_7 не підлягають стягненню понесені нею судові витрати.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком місцевого суду, оскільки він зроблений з порушенням норм кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються із:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.

За ч.2 ст.120 КПК України витрати, пов`язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача та юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, юридична особа, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно до ч.ч. 1, 4 ст. 121 КПК України витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження, - це витрати обвинуваченого, підозрюваного, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, його захисника, представника потерпілого, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту, найманням житла, виплатою добових (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також втрачений заробіток чи витрати у зв`язку із відривом від звичайних занять.

Витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження представника, несе особа, яку він представляє.

Процесуальні витрати це передбачені кримінальним процесуальним законом витрати, пов`язані із здійсненням кримінального провадження, які відшкодовуються державою певним суб`єктам кримінального процесу і підлягають стягненню з осіб, визнаних виними у вчиненні злочину, чи в окремих випадках, зараховуються на рахунок держави.

Таким чином, процесуальні витрати це матеріальні витрати органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників провадження.

Шкода у кримінальному провадженні пов`язана не з процесуальними відносинами, а з матеріально-правовими - вчиненням кримінального правопорушення чи іншого суспільно небезпечного діяння.

Отже, процесуальні витрати та шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням мають різну правову природу.

Відповідно до ч.1 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою (ч.1 ст.126 КПК України).

Вирішення питання про стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого процесуальних витрат не залежить від того чи потерпілий звертався до суду із позовом про відшкодування шкоди у кримінальному провадженні та від результату розгляду такого позову.

З матеріалів кримінального провадження видно, що постановою слідчого СВ Полонського ВП Шепетівського ВП ГУНП у Хмельницькій області від 30 вересня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_7 та визнано її потерпілою.

ОСОБА_7 брала участь у кримінальному провадженні у статусі потерпілої і нею були здійснені процесуальні витрати на правову допомогу та витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження

Відповідно до додаткової угоди №1 до договору про надання правової допомоги №19/2020 від 23.09.2020, укладеної між адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , акту прийому виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №19/2020 від 23.09.2020, квитанцій на загальну суму 5000 (п`ять тисяч) грн., додаткової угоди №2 до договору про надання правової допомоги №19/2020 від 23.09.2020, укладеної між адвокатом ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , акту прийому виконаних робіт до договору про надання правової допомоги №19/2020 від 23.09.2020, квитанції на суму 1000 грн, потерпілою ОСОБА_7 були здійснені процесуальні витрати на правову допомогу всього у розмірі 6000 грн (Т.4 а.к.п. 7, 8, 8б, 92, 93, 96).

Крім того, потерпілою ОСОБА_7 здійснені витрати, пов`язані із прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження у розмірі 2157 грн, що підтверджується квитанціями (Т.4 а.к.п. 8а, 8б).

Тому, з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої слід стягнути 6000 грн витрат на правову допомогу та 2157 грн витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження.

З урахуванням викладеного вирок Полонського районного суду від 11.05.2022 щодо ОСОБА_9 в частині стягнення процесуальних підлягає зміні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 408, 418, 419 КПК України КПК України, колегія суддів судової палати, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Полонського районного суду від 11 травня 2022 року щодо ОСОБА_9 в частині стягнення процесуальних витрат змінити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 6000 (шість тисяч) грн витрат на правовоу допомогу та 2157 (дві тисячі сто п`ятдесят сім) грн витрат пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування та судового провадження.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим який перебуває під вартою в цей же строк з моменту отримання копії судового рішення.

Судді: