Справа № 369/2414/22
Провадження № 1-кп/369/1585/22
В И Р О К
іменем України
16.11.22 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
за участю представника потерпілого ОСОБА_4
за участю захисника ОСОБА_5
за участю обвинуваченого ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Конотоп Сумської області, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -
встановив:
18 грудня 2021 року приблизно о 04 год. (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_6 , маючи прямий умисел на здійснення нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, перебуваючи поблизу буд. АДРЕСА_2 , побачив раніше невідомого потерпілого ОСОБА_7 .
Підійшовши до останнього, ОСОБА_6 реалізуючи свій умисел спрямований на незаконне заволодіння чужим майном, застосував до потерпілого ОСОБА_7 насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я, що виразилося у нанесенні одного удару кулаком в ділянку правого ока, від чого потерпілий втратив рівновагу та впав на землю, чим спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді забійної рани нижньої губи зліва та садна тіла. Рана відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки для її загоєння необхідний більше 6, але менше 21 дня. Садна тіла відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Після того як опір потерпілого було подолано, ОСОБА_6 , відкрито заволодів з кишені куртки ОСОБА_7 мобільним телефоном марки «Iphone 6S» чорного кольору вартістю 2800 гривень та шкіряним гаманцем чорного кольору (який для потерпілого матеріальної цінності не представляє), в якому знаходились грошові кошти в сумі 10 000 гривень та з місця вчинення злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріального збитку на загальну суму 12800 гривень.
У судовому засіданні прокурор надав суду угоду про визнання винуватості укладену 16 листопада 2022 року між прокурором та обвинуваченим, у присутності його захисника, яку просив затвердити. Крім того, прокурор надав заяву потерпілого ОСОБА_7 , відповідно до якої останній не заперечує, щодо затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором та обвинуваченим.

Згідно даної угоди, де зазначені її сторони, формулювання обвинувачення, обвинувачений та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 187 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також узгоджене покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням. На підставі ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_6 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, надані прокурором, угоду, вислухавши прокурора, представника потерпілого, обвинуваченого та захисника, які просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок на підставі даної угоди, суд дійшов до висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 , яка укладена в даному кримінальному провадженні, підлягає до затвердження з наступних підстав.
Відповідно ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.
Відповідно до абз. 5 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме у нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, яке згідно ст. 12 КК України, є тяжким злочином.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря-нарколога не перебуває; перебуває на обліку у лікаря-психіатра з 17.10.2008 з діагнозом «Легка розумова відсталість з порушенням поведінки»; відповідно до судово-психіатричного експерта №42 від 10.02.2022 на період кримінального правопорушення в скоєнні якого на теперішній час підозрюється ОСОБА_6 , 2002 р.н. (на період 18 грудня 2021 року) він виявляв ознаки: Легкої розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю (згідно з МКХ-10: F70.8) і за своїм психічним станом в той період часу міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У теперішній час ОСОБА_6 , 2002 р.н. виявляє ознаки: Легкої розумової відсталості з емоційно-вольовою нестійкістю (згідно з МКХ-10: F70.8). За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 може усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом на теперішній час ОСОБА_6 не потребує застосування по відношенню до нього примусових заходів медичного характеру. У теперішній час ОСОБА_6 , 2002 р.н. не виявляє ознак будь-яких психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин (не виявляє ознак хронічного алкоголізму та наркоманії), не потребує протиалкогольного та протинаркоманічного лікування. У теперішній час ОСОБА_6 , 2002 р.н. не виявляє ознак будь-яких психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання психоактивних речовин (не виявляє ознак хронічного алкоголізму та наркоманії), на теперішній час ОСОБА_6 не потребує протиалкогольного та протинаркоманічного лікування.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.
У справі було заявлено цивільний позов представником потерпілого ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 12800,00 грн. (дванадцять тисяч вісімсот грн. 00 коп.) матеріальної шкоди та 10 000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) моральної шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_6 цивільний позов визнав в повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
За таких обставин цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 підлягає до задоволення у зв`язку із визнанням цивільним відповідачем позовних вимог.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд, -
ухвалив:
Затвердити угоду від 16 листопада 2022 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 .
ОСОБА_6 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
На підставі ст. 76 КК України зобов?язати ОСОБА_6 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.
Запобіжний захід застосований щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» - скасувати.
Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі суду негайно.
На підставі ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 01.10.2022 до 16.11.2022.
Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 12800,00 грн. (дванадцять тисяч вісімсот грн. 00 коп.) в якості відшкодування матеріальної шкоди та 10 000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.) в якості відшкодування моральної шкоди.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, потерпілим, представником потерпілого, захисником та обвинуваченим.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1