Справа № 214/1902/22
1-і/214/346/22
У Х В А Л А
Іменем України
16 листопада 2022 року колегії суддів Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю захисника - ОСОБА_6

за участю обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.152 ч.3 КК України, суд,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, в якому він просить: запобіжний західу вигляді тримання під вартоювідносно ОСОБА_7 продовжити строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання вказує наступне. Відповідно до ч.1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, що кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура. Статтею 34 КПК України передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, якщо ліквідовано суд або визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження. На підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президенту України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан строком на 30 діб. Розгляд зазначеного кримінального провадження на даний час Цюрупинським районним судом Херсонської області, а також Херсонським апеляційним судом не можливий у зв`язку із тимчасовою окупацією Херсонської області Російською Федерацією та веденням на її території боїв. Відповідно до розпорядження Верховного суду України № 1/0/9-22 від 06 березня 2022 року «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», на підставі ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, у кримінальних провадженнях, що були під територіальною юрисдикцією Цюрупинського районного суду Херсонської області, визначено підсудність за Саксаганським районним судом м. Кривий Ріг Дніпропетровської області. На розгляді Цюрупинського районного суду Херсонської області перебував обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000195 від 27.01.2020за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч.3 ст. 152 КК України, згідно якого,27.01.2020 близько 02:30 години останній, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_1 , переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на зґвалтування своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, звалив ОСОБА_8 на ліжко, після цього з метою подолання опору останньої, будучи більш фізично розвиненим, масою свого тіла притиснув потерпілу до ліжка, не даючи при цьому їй змоги підвестися, та не маючи на те добровільної згоди останньої, вчинив відносно неї дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням в тіло потерпілої ОСОБА_8 з використанням своїх геніталій, тобто зґвалтував її, що підтверджується висновком судової молекулярно-генетичної експертизи Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України № 480 від 15.06.2020. Вказує, що таким чином своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 152 КК України вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (зґвалтування), вчинене щодо іншої особи, з якою винний перебував у сімейних відносинах та зґвалтування неповнолітньої особи. Зазначає, що на даному етапі судового розгляду кримінального провадження, наявність обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 3 ст. 152 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, які вже частково досліджені у суді під час судового розгляду по суті. Зазначає, що окрім доказів причетності до інкримінованого злочину, органами досудового розслідування також було вивчено ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,який є уродженцем с. Червоне Поділля Каховського району Херсонської області, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , громадянином України, українцем, з базовою середньою освітою, одруженим, працюючимоператором дощувальних машин СВГ «Жук» в с. Новопетрівка Магдалинівського району, та стосовно якого 25.10.2017 скеровано до Каховського міськрайонного суду обвинувальний акт відносно у кримінальному провадженні №0002515 від 20.10.2017 за ч. 3 ст. 185 КК України. Відносно ОСОБА_7 продовжено востаннє раніше застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 19.07.2022 строком до 17.09.2022. Згідно вимог ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу, а тому на обговорення учасників судового засідання судом поставлено питання доцільності продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, оскільки даний строк спливає 17.09.2022, проте до цієї дати розгляд справи з об`єктивних причин завершити не можливо. Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри (обвинувачення) у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Наполягає, що ризики відповідно до ст.177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишились незмінними та актуальними. Як вбачається з матеріалів кримінального провадженняо бвинувачений ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти статевої свободи і недоторканності особи, за санкцією якого можливе призначення покарання від 5 до 12 років або, що у сукупності дає обґрунтовані підстави вважати про наявність ризиків, передбачених п.1 ч.1 ст.177 КПК України (обвинувачений може переховуватися від суду). Серед обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя або суд, окрім наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, репутацію підозрюваного (п. 4 та п. 6 ч. 1 ст. 178 КПК України). Зазначає, що фактично родини або утриманців у ОСОБА_7 не має, посередня характеристика останнього вказують у сукупності саме на відсутність у нього міцних соціальних зв`язків. Звертає увагу на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.178 КПК України, зокрема на можливість незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки потерпіла є дочкою його дружини, а всі свідки мешкають за тією ж самою адресою, що і обвинувачений до його затримання в порядку ст. 208 КПК України. Вказує, що існує ризик, що ОСОБА_7 метою уникнення кримінальної відповідальності у майбутньому може схиляти потерпілу до неправдивих свідчень, здійснювати на неї психологічних та емоційний тиск, яка через малолітній свій вік зможе спотворити наявні обставини вчиненого кримінального правопорушення під впливом дорослих. Наполягає, що також існує і ризик повторення протиправної поведінки (п.12 ч.1 ст.178 КПК України), оскільки ОСОБА_7 , будучи притягнутим до кримінальної відповідальності за тяжкий злочин проти власності, вчинив новий тяжкий злочин проти своєї дочки. Зазначає, що за таких обставин, обґрунтованим є продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченому ОСОБА_7 . Вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді взяття під варту, на даному етапі провадження не зменшились. Вказує, що враховуючи вищевикладене, оцінивши у сукупності всі обставини, з метою запобігти спробам обвинуваченого ухилитися від суду, від виконання процесуальних дій, перешкодити встановленню істини у справі, забезпечити виконання ним процесуальних рішень, не знаходить підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу на менш суворий, з урахуванням цілей п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, принципу правової визначеності, вважає доцільним, продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу строком на 60 діб. Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. У відповідності до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав повністю.

Обвинувачений у судовому засіданні пояснив, що заперечує проти задоволення клопотання прокурора та зазначив, що ризики необґрунтовані. Також пояснив, що обвинувачення не визнає.

У судовому засіданні захисник пояснив, що підтримує думку обвинуваченого, просить змінити запобіжний захід на більш м`який.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 належить продовжити.

При цьому суд враховує наступне. Згідно ст.331 ч.3 КПК України, незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 152 ч.3 КК України тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину проти статевої свободи і недоторканності особи, за санкцією якого можливе призначення покарання від 5 до 12 років. Вказані обставини дають підстави вважати, що побоюючись тяжкості покарання, яке йому загрожу у разі визнання винуватим, обвинувачений може переховуватися від суду.

Відносно обвинуваченого судом був обраний та продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 липня 2022 року цей строк був продовжений до 17 вересня 2022 року, тобто 19 липня 2022 року суд прийшов до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою.

16 вересня 2022 року суд не мав можливості вирішити питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, а тому відповідно до ст. 615 КПК України обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці, тобто до 17 листопада 2022 року.

Судове провадження на даний час не завершене, тому до 17 листопада 2022 року закінчити розгляд справи не вбачається за можливе.

Суд приходить до переконання, що існують ризики, передбачені ст. 177 ч.1 КК України, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду. При цьому суд враховує, що обвинуваченому загрожує покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, відомості про особу обвинуваченого, який офіційно не працевлаштований, не має міцних соціальних зв`язків. Також суд вважає, що зазначені обставини свідчать про наявність ризику вчинення нового кримінального правопорушення та такого ризику, як можливість впливу на свідків.

Інший запобіжний захід, на переконання суду, не буде достатнім для запобігання визначених судом ризиків.

Приходячи до вказаного вище висновку, суд не приймає до уваги позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника.

Тому суд вважає, що доцільним є продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою. Суд приходить до переконання, що строк тримання під вартою обвинуваченому належить продовжити, згідно ст.197 КПК України, строком на 60 днів. Зважаючи на те, що юридичне значення ухвали про продовження строку тримання під вартою є в продовженні строку, який закінчується, то юридично значима дія цієї ухвали, починається з дня закінчення строку тримання під вартою, та вказані 60 днів необхідно відраховувати з 17 листопада 2022 року і продовжити строк тримання під вартою до 14 січня 2023 року.

Вирішуючи питання про те, з якого часу належить відраховувати вказані 60 днів, суд бере до уваги також наступне. Як зазначено у «Словнику української мови» в 11 томах (том 8, 1977р., стор.171.), тлумачення значення слова «продовжувати», визначено таким чином: «Робити довшим за часом, збільшувати строк чого-небудь».

Отже продовження строку починається з часу, коли такий строк закінчується, і такий строк необхідно збільшити, а не з часу, коли такий строк, ще продовжує тривати.

Відлік часу, з якого починає діяти продовжений строк тримання під вартою, з моменту винесення такої ухвали, а не з часу закінчення раніше продовженого строку є нелогічним і суперечить, наведеному вище, науковому тлумаченню слова «продовжити». При такому розумінні відліку продовженого строку, строк тримання продовжується не на 60 днів, а на фактично менший строк.

Керуючись ст.ст. 331, 369-372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити до 14 січня 2022 року.

У задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому запобіжного заходу відмовити.

На ухвалу на протязі п`ятиднів з дня їїоголошенняможе бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_10

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3