Справа № 369/1815/22 Головуючий в суді 1-ої інст. - ОСОБА_1 ,
Провадження № 11-кп/824/2993/2022 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

захисника - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу прокурора на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2022 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Покошичі Коропського району Чернігівської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, працюючого на посаді вантажника в ТОВ «ЛК Транс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнати невинуватим та виправдати у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведеністю, що в діянні обвинуваченого є склад вказаного кримінального правопорушення.

ОСОБА_7 , визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України і призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вироком вирішено питання речових доказів.

В С Т А Н О В И Л А:

У відповідності до обвинувального акту, ОСОБА_7 працював на посаді вантажника з 2020 року в ТОВ «ЛК Транс» магазин «Лоток», що розташований за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Гатне, вул. Космонавтів, 1А. Згідно функціональних обов`язків та правил охорони праці в установі ОСОБА_7 зобов`язаний проходити періодичний медичний огляд.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на початку серпня 2021 року у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на пособництво у виготовленні завідомо підробленого офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, і який надає права або звільняє від обов`язків, а саме: особистої медичної книжки, встановленої наказом Міністерства охорони здоров`я України №150 від 21.02.2013, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2013 за №662/23194.

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_7 , перебуваючи на своєму робочому місці, реалізуючи свій злочинний умисел, сприяв з корисливих мотивів вчиненню невстановленою досудовим розслідуванням особою кримінального правопорушення шляхом надання їй власних анкетних даних, а саме: прізвища, імені та по-батькові та грошових коштів в сумі 200 гривень для виготовлення завідомо підробленого офіційного документу.

Крім того, 26.08.2021, знаходячись в с. Гатне Фастівського району Київської області ОСОБА_7 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи, завідомо підроблену особисту медичну книжку та після чого, зберіг з метою його подальшого використання для безперешкодного виконання своїх функціональних обов`язків.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині виправдання ОСОБА_9 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27. ч. 1 ст.358 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; за ч. 4 ст. 358 КК України призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 , шляхом часткового складання призначених покарань визначити у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Мотивуючи такі вимоги зазначає, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, а оскаржуваний вирок є невмотивованим.

Зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що в ході досудового розслідування, та судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 підтверджував, що ознайомлений з необхідністю проходження медичного огляду, встановленого для працівників закладів торгівлі, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення, та тим, що вказаний медогляд потрібно проходити особисто.

Крім того, судом першої інстанції не враховано, що в ході судового розгляду, а саме допиту як обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_7 , зазначив, що передачу власних анкетних даних, а саме: прізвища, імені та по-батькові та особистого фото, здійснив в середині серпня 2021 року біля станції метро "Теремки" в м. Києві а згодом, після отримання медичної книжки відправив виконавцю грошові кошти через термінал "ІЬох".

Крім того, судом першої інстанції не взято до уваги, що без надання вказаних вище відомостей, фактичне виготовлення підробленого документу, в даному випадку особистої медичної книжки, встановленої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.02.2013 №150 від 21.02.2013 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2013 року за №662/23194 форми та змісту 2 серії ААВ №961815, з відтисками «мокрої» печатки «Медичний центр Товариство з обмеженою відповідальністю «Клініка імені Гальченко В.Б. Ідентифікаційний код 36854296, ліцензія №599380, 031 10 Україна, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 2» на ім`я ОСОБА_7 , в якій була наявна фотокартка останнього було не можливим, тобто своїми активними діями обвинувачений усунув перешкоди для виготовлення підробленого документа,чим сприяв вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, на підтримку вимог та доводів апеляційної скарги, думку обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти доводів апеляційної скарги, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово ОСОБА_7 , дослідивши за клопотанням прокурора матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження та учасниками процесу не оспорюються.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи апеляційної скарги прокурора про незаконність вироку суду першої інстанції в частині визнання невинуватим та виправдання ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

При цьому, статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч.1 ст.368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, крім іншого, повинен вирішити: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Рішення суду про необхідність виправдання ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, мотивоване тим, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив пособництво у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання його іншою особою немає, відповідно в діях обвинуваченого відсутній склад інкримінованого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим в цій частині обвинуваченого слід виправдати.

Як зазначено судом в оскаржуваному вироку, стороною обвинувачення не надано жодних доказів, які б свідчили про домовленість ОСОБА_7 з іншою особою про підробку документів, про надання ОСОБА_7 з цією метою невстановленій особі власних анкетних даних та грошових коштів. Навпаки, ОСОБА_7 повідомив, що грошові кошти сплатив вже після отримання медичної книжки, що відповідно виключає сам факт сприяння вчиненню кримінального правопорушення, оскільки на момент передачі грошових коштів медична книжка вже була виготовлена і знаходилась у ОСОБА_7 .

За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, а тому виправдав його.

Суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду незаконними та необґрунтованими, з огляду на наступне.

Положеннями ст.91 КПК України визначено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно частини 2 даної норми доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального правопорушення.

Нормою ст.84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу покладається на прокурора.

Відповідно до ч.2 ст. 22 КПК України сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію проесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Так, допитаний судом першої та апеляційної інстанцій обвинувачений ОСОБА_7 пояснив, що він працював на посаді вантажника в магазині. В зв`язку з займаною посадою йому необхідно було проходити періодичний медичний огляд. На початку серпня 2021 року він в мережі інтернет знайшов оголошення про оформлення медичних книжок без проходження медичного огляду. Він зателефонував за номером телефону вказаному в оголошенні та йому повідомили, що він може придбати готову медичну книжку за 200 грн. з усіма необхідними печатками та запевнили, що це буде справжній документ. Вказана пропозиція його зацікавила та він повідомив свої анкетні дані для оформлення медичної книжки. Через деякий час йому повідомили, що його медична книжка готова і він може забрати її у своєму поштовому ящику. Забравши медичну книжку, він перерахував на рахунок, який йому вказали 200 грн. Про порядок проходження медичного огляду йому було відомо. Про підробку медичної книжки він ні з ким не домовлявся та жодних дій в пособництві підроблення не вчиняв. Якби він знав, що придбана ним медична книжка буде підробною, то в жодному випадку б її не купував.

Незважаючи на таку позицію обвинуваченого, колегія суддів вважає, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні пособництва у підробленні офіційного документу, який видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такі документи, з метою використання іншою особою, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених письмових доказів, а саме:

- витягом з ЄРДР у кримінальному провадженні №0000012 від 06.01.2022 в (а.с.44-45);

- постановою про визначення (зміну) групи прокурорів та старшого прокурора групи прокурорів у кримінальному провадженні від 06.01.2022 (а.с. 46-47);

- рапортом від 05.01.2022, відповідно до якого, під час перевірки дотримання норм карантину, в с. Гатне, по вул. Космонавтів 1-А , в магазині " Лоток ", у вантажника ОСОБА_7 було виявлено його особисту медичну книжку серії НОМЕР_1, з явними ознаками підробки(а.с. 48);

- копією доручення №2 від 03.01.2022 Фастівського РУП ГУНП в Київській обасті (а.с. 49);

- протоколом огляду місця події від 05.01.2022, відповідно до якого ОСОБА_7 добровільно надав особисту медичну книжку на своє ім`я (а.с.50-51);

- постановою про визнання та долучення до матеріалів кримінального провадження речових доказів від 06.01.2022, відповідно до якої особисту медичну книжку на ім`я ОСОБА_7 2 серії НОМЕР_1, з фотокарткою та медичною картою огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я визнано речовим доказом (а.с. 52-53);

- особовою карткою ОСОБА_7 (а.с. 54);

- копією медичної карти огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я без зазначення особи (а.с. 55);

- особистою медичною книжкою 2 серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_7 , видана ТОВ "Клініка імені Гальченко В.В." (а.с. 56);

- запитом дізнавача до ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» з проханням повідомити чи проходив 26.08.2021 року ОСОБА_7 медичний огляд (а.с. 57);

- відповіддю ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» від 12.01.2022, відповідно до якої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.08.2021 професійний медичний огляд в Медичному центрі ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» не проходив (а.с. 58);

- копією паспорта ОСОБА_7 (а.с. 59);

- довідкою Комунального некомерційного підприємства «Лікарня інтенсивного лікування Боярської міської ради» від 11.01.2022, а саме лікаря-нарколога та психіатра, що ОСОБА_7 за допомогою не звертався (а.с. 60-61);

- вимогою на судимість на ОСОБА_7 , відповідно до якої останній не судимий (а.с. 62);

- копією ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.01.2022, відповідно до якої надано дозвіл на тимчасовий доступ до журналу комісії медичного огляду осіб ТОВ «Клініка імені Гальченко В.В.» (а.с. 63-65);

- копією ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.01.2022, відповідно до якої накладено арешт на особисту медичну книжку на ім`я ОСОБА_7 2 серії НОМЕР_1, з фотокарткою та медичною картою огляду осіб для визначення спроможності займатися відповідним видом діяльності за станом здоров`я (а.с. 66-68);

- протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 27.01.2022, відповідно до якого в журналі за вересень 2021 року запису щодо проходження медичного огляду ОСОБА_7 не виявлено (а.с. 69-70);

- копією журналу комісії медичного огляду осіб з визначенням спроможності займатись відповідним видом діяльності за станом здоров`я (а.с. 71-107).

Аналізуючи вищезазначені письмові докази та покази обвинуваченого ОСОБА_7 в сукупності, колегія суддів вважає доведеним пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у тому, що він, перебуваючи на своєму робочому місці, реалізуючи свій злочинний умисел, сприяв з корисливих мотивів вчиненню невстановленою досудовим розслідуванням особою кримінального правопорушення шляхом надання їй власних анкетних даних, а саме: прізвища, імені та по-батькові та грошових коштів в сумі 200 гривень для виготовлення завідомо підробленого офіційного документу.

Так, матеріалами кримінального провадження підтверджується, що ОСОБА_7 ознайомлений з необхідністю проходження медичного огляду, встановленого для працівників закладів торгівлі, діяльність яких пов`язана з обслуговуванням населення, та необхідністю проходження такого огляду особисто.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 в суді підтвердив, що він особисто, перебуваючи біля станції метро "Термки" в м. Києві, передав власні анкетні дані, а саме: прізвище, ім`я та побатькові, власне фото, після чого, отримавши медичну карту, відправив виконавцю грошові кошти в сумі 200 гривень.

Відповідно до ст. 26 КК України співучастю у кримінальному правопорушенні є умисна спільна участь декількох суб`єктів кримінального правопорушення у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, з огляду на положення ч. 1 ст. 27 КК України співучасниками кримінального правопорушення, поряд із виконавцем, є організатор, підбурювач та пособник.

Так, пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також та особа, яка заздалегідь обіцяла переховати злочинця, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди злочину чи предмети, здобуті злочинним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.

Колегія суддів вважає, що без надання безпосередньо ОСОБА_7 своїх анкетних даних та особистого фото, фактичне виготовлення підробленого документу, а саме медичної книжки, встановленої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21.01.2013 № 150, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.04.2013 року за № 662/23194, форми та змісту 2, серії ААВ № 961815, з відтисками печатки "Медичний центр ТОВ "Клініка імені Гальченко В.В." на ім`я ОСОБА_10 , яка містила фотокартку останнього, а також його анкетні дані, було б не можливим.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_10 своїми активними діями надав засоби для виготовлення підробленого документа, чим сприяв вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Відтак, апеляційний суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та вважає, що його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, у відповідності до положень ст.65 КК України суд враховує харектер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке у відповідності до ст. 12 КК України є кримінальним проступком дані про особу ОСОБА_7 , який раніше не судимий, працевлаштований, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, відстуність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, відповідно до ст. 66, 67 КК України, та вважає за необхідне призначити покарання у виді 50 неоподатковуваних мінімів доходів громадян, що становить 850 гривень.

На підставі ч. 1 ст. ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, шляхом часткового складання покарань, визначити у виді штрафу у розмірі 70 неоподатковуваних мініміумів доходів громадян.

Відповідно до положень ст.420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок і ухвалює свій вирок у разі скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції.

З наведених вище підстав апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 червня 2022 року, в частині визнання ОСОБА_7 невинуватим та виправдання у пред`явленому обвинуваченні за ч.5 ст.27 ч. 1 ст. 358 КК України - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Призначити ОСОБА_7 покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 50 (п`ятидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підтставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 , шляхом часткового складання покарань визначити у виді штрафу в розмірі 70 (семидесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1190 (одну тисячу сто дев`яносто) гривень.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок суду може бути оскаржений безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Головуючий:

Судді: