Романівський районний суд Житомирської області
В И Р О К

Іменем України

14 березня 2023 року Романівський районний суд Житомирської області в складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Чуднівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Романів кримінальне провадження № 0000007 відносно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Романів Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

- 26 травня 1992 року Народним судом Дзержинського району Житомирської області за частиною 2 статті 140 Кримінального кодексу України 1960 року (далі КК України 1960 року) до одного року позбавлення волі, на підставі статті 46-1 КК України 1960 року відстрочено виконання вироку на один рік;

- 09 квітня 1993 року Народним судом Дзержинського району Житомирської області за частиною 2 статті 206, статтею 43 КК України 1960 року до двох років та одного місяця позбавлення волі, ухвалою Дубенського міського суду Рівненської області від 05 грудня 1994 року на підставі статті 53 КК України 1960 року невідбуту частину покарання замінено на п`ять місяців та чотири дні виправних робіт з відрахуванням 15 % заробітку;

- 29 листопада 1995 року Дзержинським районним судом Житомирської області за частиною 2 статті 215-3, частиною 2 статті 81, частиною 2 статті 140, частиною 3 статті 81, статтею 42 КК України 1960 року до трьох років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 27 квітня 1999 року Дзержинським районним судом Житомирської області за частиною 1 статті 169-1, частиною 2 статті 215-3, частиною 3 статті 140, частиною 2 статті 17, частиною 3 статті 81, статтею 42 КК України 1960 року до чотирьох років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- 19 січня 2004 року Дзержинським районним судом Житомирської області за частиною 3 статті 185 КК України 2001 року до трьох років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 29 червня 2006 року на шість місяців та двадцять днів;

- 28 грудня 2007 року Апеляційним судом Житомирської області за пунктами 4, 12 частини 2 статті 115 КК України та на підставі частини 2 статті 71 КК України до п`ятнадцяти років та шести місяців позбавлення волі, ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 21 березня 2016 року на підставі частини 5 статті 72 КК України зараховано в строк невідбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 13 січня 2007 року по 15 травня 2008 року, ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 07 грудня 2017 року на підставі статті 82 КК України невідбуту частину покарання замінено на обмеження волі на три роки три місяця та чотири дні, звільненого умовно-достроково ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 лютого 2019 року на підставі статті 81 КК України на один рік одинадцять місяців та вісім днів, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

02 січня 2023 року близько 20 години ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, перебуваючи у житловому будинку АДРЕСА_2 , під час спільного вживання алкогольних напоїв вирішив здійснити крадіжку грошових коштів, які знаходилися на столі в коридорі вищевказаного будинку.

З вказаною метою, 02 січня 2023 року близько 20 години ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у житловому будинку АДРЕСА_2 , переконавшись у відсутності уваги ОСОБА_6 та інших сторонніх осіб, які могли завадити вчиненню злочину, шляхом вільного доступу повторно таємно викрав грошові кошти в сумі 300,00 грн.

З викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 матеріального збитку на загальну суму 300,00 грн.

Вказаними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений винуватість у скоєнні кримінального прапопорушення, яке йому інкримінується, визнав повністю.

Враховуючи, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорили обставини скоєння кримінального правопорушення, з`ясувавши, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, пересвідчившись у добровільності їх позиції, а також роз`яснивши відповідні процесуальні наслідки, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно вищевказаних обставин.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує, що кримінальне правопорушення, скоєне ним, відносяться до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_4 раніше судимий, схильний до вчинення умисних кримінальних правопорушень, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Згідно досудової доповіді, ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення є високим, а ризик небезпеки для суспільства середнім.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкцій частини 4 статті 185 КК України у виді позбавлення волі на строк п`ять років. Саме таке покарання на переконання суду, є необхідним та достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого.

При цьому суд, беручи до уваги тяжкість кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також врахувавши думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні, приходить до висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому звільняє його від відбування покарання з випробуванням, відповідно до статті 75 КК України.

Долю речових доказів у кримінальному проваджені слід вирішити відповідно до вимог статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 100, 124, 368-374 КПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, за яким призначити йому покарання - п`ять років позбавлення волі.

Згідно статті 75 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені частиною першою статті 76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Встановити ОСОБА_4 тривалість іспитового строку три роки.

Речові докази після набрання вироком законної сили - грошові кошти купюрами номіналом 100 грн № УБ8548453 та 200 грн № ГГ8309619 залишити потерпілому ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Романівський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1