ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/821/265/23 Справа № 691/698/20 Категорія: ч. 1 ст. 115 КК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2023 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

прокурора ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 27 січня 2022 року

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою, що оскаржується, ОСОБА_7 , який обвинувачується у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185 КК України, продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27 березня 2023 року включно.

При прийнятті такого рішення, суд врахував ступень тяжкості кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченому ОСОБА_7 , одно з яких, відповідно до вимог ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину. Окрім того, суд вказав, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та на наявність яких вказують тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання останнього винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень. Суд також вказав на данні про особу обвинуваченого, який не працевлаштований, що вказує на відсутність у останнього постійного джерела доходів.

В апеляційній скарзі обвинувачений ставить питання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під ватрою на більш м`який - нічний домашній арешт. Зазначає, що вже тривалий час (2 роки 9 місяців) він утримується під вартою, що на думку обвинуваченого, порівняно з катуванням, оскільки установа, в якій він перебуває, не пристосована для тривалого утримання. Зазначає, що знаходиться під вартою по хибному звинуваченню, через те що в матеріалах справи відсутні будь-які докази його вини. Вважає, що задовольняючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції порушив ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Вказує на рішення Європейського суду з прав людини, які, на його думку, не враховані при продовжені запобіжного заходу.

Після докладу суддею-доповідачем змісту ухвали, доводів апеляційної скарги, були заслухані:

- обвинувачений та його захисниця, які підтримали вимоги апеляційної скарги, пославшись на доводи, що в ній викладені; захисниця повідомила про завершення судом дослідження доказів, намічено провести судові дебати;

- прокурор, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, пославшись на законність ухвали суду.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого та його захисника, прокурора, вивчивши матеріали провадження та дослідивши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, тобто, питання щодо продовження строків тримання під вартою мають вирішуватися у порядку, передбаченому ст.199 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 199 КПК при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, суд зобов`язаний впевнитися в тому, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Дані вимоги закону судом виконані в повному обсязі.

Матеріали кримінального провадження свідчать про те, що при прийняті рішення про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції врахував, що ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу, не зникли та не зменшились.

Колегія суддів вважає, що тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він обвинувачується, може реально спонукати його до вчинення дій, спрямованих на переховування від суду. При цьому цей ризик продовжує існувати, незважаючи на фактичне завершення судового розгляду.

Отже більш м`який запобіжний захід, а ні ж тримання під вартою не зможе запобігти вказаним ризикам.

З огляду на ці обставини суд першої інстанції привів належні доводи щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Всупереч доводам апеляційної скарги, колегією суддів не встановлено істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. За таких обставин не вбачається підстав для скасування чи зміни ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 407, 409, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу Городищенського районного суду Черкаської області від 27 січня 2022 року- без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4