Справа № 347/512/23
Провадження № 1-кс/347/212/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря с/з ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за реєстраційним № 0000071 від 27.02.2023 стосовно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в :

Слідчий звернулася з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилалася на те, що слідчим відділення Косівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000071 від 27.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.02.2023 ОСОБА_6 прийшов в гості до свого знайомого ОСОБА_5 , де за місцем проживання останнього, що в АДРЕСА_1 , у приміщенні житлового будинку розпивали алкогольні напої. На ґрунті розпиття алкогольних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 виник конфлікт. Під час даного конфлікту ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на спричинення ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, схопив ОСОБА_6 за верхній одяг та повалив його на диван, після чого наніс останньому декілька ударів кулаками рук в різні ділянки тіла, в тому числі в ділянки обличчя. У подальшому, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії, взяв до рук сокиру, після чого наніс ОСОБА_6 декілька ударів обухом сокири в різні ділянки тіла останнього.

В результаті умисного нанесення ОСОБА_5 ударів ОСОБА_6 , останньому були спричинені тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку експерта від 27.03.2023 тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_6 , відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення; тілесні ушкодження які відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, які спричинили тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент їх спричинення, та тілесні ушкодження які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.

29 березня 2023 року ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Таким чином ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в умисному спричиненні тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння (умисне тяжке тілесне ушкодження), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків передбачених у п. п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.

В судовому засіданні слідчий підтримала подане нею клопотання з підстав наведених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні просив подане клопотання задовольнити з наведених у ньому підстав.

Підозрюваний у судовому засіданні не заперечив проти обрання вказаного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши доводи клопотання слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя доходить наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Статтею 132 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставами застосування запобіжного заходу є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, суд констатує що в матеріалах клопотання, є: копія протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, копії протоколів допитів свідків, копія протоколу допиту підозрюваного, копія паспорта гр. ОСОБА_5 , копія вимоги ВОІ ГУНП в Івано- Франківській області, щодо ОСОБА_5 , копії акту обстеження матеріально- побутових умов, характеристики та довідки відносно ОСОБА_5 тощо.

Вказані документи на переконання суду свідчать про сукупність наявних на даний час доказів, припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, а відтак і про обґрунтованість підозри.

Частиною 3 статті 176 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд, відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей.

За таких обставин, оцінивши аргументи сторони обвинувачення щодо існування ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, суд вважає, що наявність таких ризиків підтверджена.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Частиною 5 ст. 194 КПК України передбачено обов`язки, які судом можуть бути покладені на обвинуваченого.

Прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема - підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній усвідомлює, що обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено суворе покарання у виді позбавлення волі, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, оскільки про них йому відомо, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не прибувати на виклики слідчого, прокурора чи суду посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, таким чином затягуючи хід досудового розслідування, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вирішуючи дане клопотання, суд враховує також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, характеризуючі особу підозрюваного, його дані, вік, стан здоров`я та майновий стан, наявність постійного місця проживання та підозру у вчиненні злочину в умовах військового стану.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло в період доби з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. з покладенням на нього додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчим обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

керуючись ст.ст.176-178, 181, 184, 193-198, 331, 350, 372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Надвірна, Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та заборонити йому залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період доби з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. на строк два місяці до 03 червня 2023 року включно, без носіння електронного засобу контролю.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду у кримінальному провадженні за кожною вимогою;

- не відлучатись із АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з іншими учасниками в даному кримінальному провадженні.

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Копію ухвали вручити підозрюваному, прокурору.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1