УХВАЛА

Іменем України

28 березня 2023 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

членів колегії суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , в режимі відеоконференції

з приміщення ДУ "Київський слідчий ізолятор",

захисника адвоката ОСОБА_7 , в режимі відеоконференції

з використанням власних технічних засобів

із застосуванням програмного забезпечення Easy Con,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянці Бучанського району Київської області по вул. Шевченка, 3 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000092 від 14 квітня 2022 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вишгорода Київської області, громадянина України, який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, за таких обставин.

ОСОБА_6 , у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території смт Бабинці Бучанського району Київської області, достовірно володіючи інформацією, що з 24 лютого 2022 року Російською Федерацією, а саме: підрозділами Збройних Сил та інших військових формувань Російської Федерації, здійснено широкомасштабне вторгнення на територію суверенної держави Україна та розуміючи, що вчиняються дії, направлені на зміну меж території України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, свідомо прийняв рішення в період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, затвердженим відповідним Законом України, перейти на бік ворога, тобто на сторону Збройних Сил Російської Федерації, з метою вчинення дій на шкоду державній безпеці України.

У подальшому наприкінці лютого 2022 року смт Бабинці Бучанського району Київської області було окуповано військовослужбовцями Збройних Сил Російської Федерації.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці на території смт Бабинці Бучанського району Київської області, будучи обізнаним про здійснення Російською Федерацією збройної агресії проти України, усвідомлюючи, що в Україні введено воєнний стан, керуючись національними та ідеологічними мотивами, добровільно звернувся до військовослужбовців Збройних Сил Російської Федерації та запропонував останнім надати допомогу, яка б полягала у поінформуванні стосовно адрес проживання у цьому населеному пункті осіб, що можуть мати вогнепальну зброю та чинитимуть опір у період окупації, зокрема працівників правоохоронних органів.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, 10 березня 2022 року, у денний час доби, громадянин України ОСОБА_6 , пересуваючись уздовж АДРЕСА_1 ззовні військової техніки Збройних Сил Російської Федерації, діючи умисно, протиправно, на шкоду державній безпеці України, достовірно знаючи про місце проживання колишнього працівника правоохоронного органу - ОСОБА_8 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , розуміючи протиправність своїх дій та можливі тяжкі наслідки для життя та здоров`я останнього, які він може спричинити, вказав військовослужбовцям держави-агресора на місце проживання ОСОБА_8 , як особи, що може мати у володінні вогнепальну зброю та чинитиме опір військовослужбовцям Збройних Сил Російської Федерації у період окупації згаданого населеного пункту, таким чином надавши допомогу останнім і здійснивши інтелектуальний перехід на бік ворога в умовах воєнного стану.

Потім того ж дня 10 березня 2022 року військовослужбовці Збройних Сил Російської Федерації, діючи за вказівкою ОСОБА_6 , пройшли до приватного домоволодіння, належного ОСОБА_8 , розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та вчинили відносно останнього неправомірні дії, пов`язані із залякуванням зазначеної особи, психологічним тиском, що полягали у висловленні погроз застосування насильства, небезпечного для життя, здоров`я, відносно нього та членів його сім`ї у випадку виконання ним спроб чинити супротив військовослужбовцям Збройних Сил Російської Федерації в період окупації ними зазначеного селища міського типу.

Надалі, з метою доведення свого єдиного злочинного умислу до кінця, у березні 2022 року ОСОБА_6 , перебуваючи на території смт Бабинці Бучанського району Київської області, діючи умисно та протиправно, з метою завдання шкоди державній безпеці України, показував військовослужбовцям Збройних Сил Російської Федерації, які на той час чинили окупацію наведеного населеного пункту, будинки мешканців вказаного селища міського типу, що після початку збройної агресії евакуювалися до інших населених пунктів, з метою тимчасової дислокації там на період активної фази бойових дій рядового та командного складу військовослужбовців Збройних Сил Російської Федерації, таким чином надавши допомогу останнім.

За ухвалою підготовчого судового засідання Бородянського районного суду Київської області від 28 жовтня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 27 грудня 2022 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 14 грудня 2022 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 12 лютого 2023 року.

За ухвалою колегії суддів Бородянського районного суду Київської області від 07 лютого 2023 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 була продовжена дія запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 квітня 2023 року.

До суду надійшло клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим що, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, і при цьому у процесуальній поведінці обвинуваченого наявні та до теперішнього часу не зменшені ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 може переховуватися від суду, здійснювати протиправний вплив на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема на інших мешканців населеного пункту, в якому проживає і з мешканцями якого у нього склалися негативні стосунки через його антисоціальну поведінку, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, також може вчинити нові кримінальні правопорушення, так як він раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, вів антисоціальний спосіб життя, офіційно не працевлаштований, немає жодного джерела доходу, а тому, враховуючи викладене, тяжкість та специфіку злочину, відомості про особу, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам, повноти судового розгляду з неухильним дотриманням вимог ст. 28 КПК України при його здійсненні, на думку прокурора, необхідно продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на два місяці без права внесення застави.

В судовому засіданні прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 клопотання підтримав і викладене підтвердив.

Захисник адвокат ОСОБА_7 просив суд відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_6 повністю підтримав думку свого захисника.

Вислухавши думки сторін, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3)вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4)міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5)наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6)репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7)майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8)наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9)дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10)наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11)розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12)ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, статтями 109-114-2 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті тримання під вартою.

Оцінюючи викладене, суд вважає, що тяжкість та обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, репутацію обвинуваченого, який постійної роботи не має, раніше судимий за вчинення умисних злочинів, наразі обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, враховуючи введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією рф проти України, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків з метою уникнути кримінальної відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші кримінальні правопорушення і застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім, а тому суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора та продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до абзацу 9 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визнавати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, під час дії воєнного стану щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2 Кримінального кодексу України.

Задовольняючи клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати обвинуваченому розмір застави, оскільки ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, під час дії воєнного стану.

Керуючись ст. 176, 177, 178, 183, 197, 199, 331 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити дію обраного відносно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Київський слідчий ізолятор" до 27 травня 2023 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити сторонам.

Головуючий суддя ОСОБА_9

Члени колегії судді ОСОБА_10