ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2042/22 Справа № 202/9368/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі матеріали за апеляційною скаргою прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіцмань Чернівецької області, громадянина України, з вищою освітою, військовослужбовця військової служби за контрактом ВЧ НОМЕР_1 , який проходить службу на посаді заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи, у військовому званні лейтенант, одруженого, має на утриманні 3 малолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року, було задоволено клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_10 , погоджене прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку досудового розслідування до 13 січня 2022 року, включно.

Визначено відносно ОСОБА_8 заставу у межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 208 000 (двісті вісім тисяч) гривень.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за яке, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може незаконно впливати на свідків. Інших ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважав, що прокурором доведено, що більш м`який запобіжний захід обраний ОСОБА_8 на даній стадії кримінального провадження не зможе запобігти встановленим ризикам, так як перебуваючи під домашнім арештом або під дією іншого більш м`якого запобіжного заходу, останній без будь-яких перешкод зможе чинити вплив на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя зазначив, що необхідно визначити розмір застави у розмірі, що дорівнює 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки саме цей розмір здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і не є завідомо непомірним для нього.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, прокурор подав апеляційну скаргу в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, застосувати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, у разі обрання альтернативного запобіжного заходу, визначити запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вказує, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що слідчий суддя не врахував вимог ч. 4 ст. 176 КПК України, відповідно до яких під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочинів, передбачених ст.ст. 402-405 КК України застосовується запобіжний захід виключно у вигляді тримання під вартою.

На думку апелянта, слідчий суддя не в повній мірі дослідив майновий стан підозрюваного, а саме наявність в останнього постійного, систематичного доходу, який ним отримувався під час проходження служби у Збройних Силах України.

Вважає, що застосування застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб відносно ОСОБА_8 , зможе забезпечити виконання останнім покладених на нього обов`язків.

Вважає, що висновки суду першої інстанції в частині встановлення розміру застави не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Під час апеляційного перегляду прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 , просив задовольнити її з підстав викладених в ній.

Підозрюваний ОСОБА_8 , та його захисник ОСОБА_7 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді.

Заслухавши суддю-доповідача, думки учасників процесу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Частиною 1 статті 404 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Стаття 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом; ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Колегія суддів вважає, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані в повному обсязі.

Згідно матеріалів справи слідує, що 13 листопада 2022 року до ЄРДР за №0001138 внесені відомості за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

15 листопада 2022 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а саме у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника в умовах воєнного стану.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для застосування запобіжного заходу, апеляційний суд зважає на відсутність законодавчого визначення поняття «обґрунтованість підозри» та усталену практику Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості підозри» та критеріїв її визначення. Зокрема, як зазначено у рішенні ЄСПЛ «Нечипорук, Йонкало проти України» від 21.04.2011 р., наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Слідчий суддя в повній мірі з`ясував, що наведені в клопотанні слідчого дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, що підтверджується, зокрема: допитами свідків, протоколами слідчих експериментів зі свідками та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення.

При цьому колегія суддів зважає на рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого, для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Розглядаючи питання наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, то колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, який врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме те, що ОСОБА_8 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби в умовах воєнного стану, і ці обставини свідчать про підвищену небезпеку протиправних дій останнього, що в свою чергу вказує на наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, за умов не перебування ізольованим від суспільства в межах запобіжного заходу, а також те, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

З таким висновком погоджується й колегія суддів, оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти заявленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки він в повній мірі відповідає вказаним вище нормам кримінального процесуального закону та фактичним обставинам кримінального провадження.

Поряд з цим, доводи апеляційної скарги прокурора є слушними та такими, що підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у межах щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених стеттею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з цим, ч. 5 ст. 182 КПК України надає можливість у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних відповідно.

Цих вимог закону не було дотримано в повному обсязі, внаслідок чого слідчий суддя дійшов помилкового висновку, що застава у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, здатна забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків.

Апеляційним судом встановлено, що ОСОБА_8 є військовослужбовцем Збройних Сил України за контрактом ВЧ НОМЕР_1 , який проходить службу на посаді заступника начальника штабу з мобілізаційної роботи, у військовому званні лейтенант, підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, за ознакою непокори, що вчинена в умовах воєнного стану.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 військовослужбовцям Збройних Сил України, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Таким чином, визначена слідчим суддею застава у виді 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатної особи, що відповідає сумі 208000 гривень, з урахуванням отриманого грошового забезпечення ОСОБА_8 , на переконання колегії суддів не може гарантувати виконання останнім покладених на нього обов`язків, оскільки є занадто малою.

За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що з урахуванням наявності обґрунтованої підозри, вищевказаного ризику, тяжкості інкримінованого злочину, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_8 , в тому числі отримання ним постійного, систематичного доходу під час проходження служби в Збройних Силах України, з огляду на військову загрозу державі Україна з боку Російської Федерації, та те, що існує суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства, колегія суддів вважає, що застава у розмірі 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 390 000 гривень, на даному етапі досудового розслідування, буде достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним або навпаки, занадто малим для підозрюваного, колегія суддів не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втратити заставу, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання перешкоджати встановленню істини у провадженні.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити частково, а ухвалу слідчого судді скасувати та відповідно до вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, постановити нову, якою обрати ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 13 січня 2023 року включно з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, виходячи з положень ч. 5 ст. 182 КПК України, у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_9 , - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 18 листопада 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Краматорську ОСОБА_10 , погодженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, помістивши його до гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 , з місцем дислокації у м. Павлограді Дніпропетровської області, в межах строку досудового розслідування, до 13 січня 2023 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 150 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 390 000 (триста дев`яносто тисяч) гривень (зарахувавши раніше внесений розмір застави), яку підозрюваний або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду (отримувач коштів), , МФО 820172, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, поточний рахунок отримувача: UA1086699, та надати документи, що підтверджують сплату застави слідчому та прокурору.

У разі сплати суми застави звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти та покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому дислокується військова частина у якій він проходить військову службу, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування;

- не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою передати для виконання старшому слідчому Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Маріуполі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 В ОСОБА_11 А ОСОБА_12