Провадження №11-кп/824/337/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ст.ст.176, 183 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 січня 2023 року. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року продовжено строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30 січня 2023 року включно.

Зазначене рішення обґрунтоване тим, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків та належну процесуальну поведінку обвинуваченого, у зв`язку з чим є достатні підстави для продовження дії такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Не погоджуючись із вказаним рішенням обвинуваченим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року та обрати йому запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що обраний запобіжний захід є необґрунтованим та занадто суворим. Прокурор у своєму клопотанні про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою не навів жодного доказу про існуючі ризики.

Апелянт вказує, що кримінальне правопорушення не вчиняв, впливати на свідків чи потерпілу, а також переховуватися від судового слідства наміру немає. Разом з тим, закордонний паспорт в нього відсутній, а також в країні оголошеного воєнний стан у зв`язку з цим перетнути кордон неможливо, та діє комендантська година, з урахуванням того, що він вину не визнає то і ризики вказані прокурором відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримку поданої апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно положень ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В свою чергу, апеляційний суд позбавлений можливості дослідити матеріали кримінального провадження, оскільки воно знаходиться на розгляді по суті в суді першої інстанції.

Правовими приписами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України, вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Згідно зі ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалюючи рішення про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд повинен врахувати наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі, передбачені ст.178 КПК України.

Як убачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, тобто у зґвалтуванні неповнолітньої. Вказане кримінальне правопорушення, у відповідності до положень ст.12 КК України, є особливо тяжким злочином. Санкція ч.3 ст.152 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строку від семи до дванадцяти років. Обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, офіційного місця роботи.

Таким чином, врахувавши тяжкість кримінального правопорушення, та покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, дані про особу обвинуваченого, а також відсутність даних про неможливість подальшого перебування під вартою, належних гарантій, які б переважали ризики, передбачені ст.177 КПК України, зокрема можливість обвинуваченого переховуватися від суду та незаконного впливу на неповнолітню потерпілу та її законного представника, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Доводи апеляційної скарги про відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки при розгляді питання щодо продовження строку тримання під вартою прокурором доведено об`єктивне існування обставин, які на даний час виправдовують подальше тримання під вартою обвинуваченого.

Отже, на думку колегії суддів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в ч.1 ст.177 КПК України, та на даний час не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого. Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка вказує на те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність доказів вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, слід зазначити наступне.

На даний час в провадженні суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 . Пред`явлене йому обвинувачення обґрунтоване викладеними в обвинувальному акті фактами та інформацією, які у своїй сукупності здатні переконати пересічного об`єктивного спостерігача у тому, що обвинувачений може бути причетний до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення та на даний час триває судовий розгляд, а питання щодо доведення або не доведення винуватості у його вчиненні не може бути предметом дослідження суду апеляційної інстанції, зважаючи на стадію кримінального провадження та особливості апеляційного розгляду з перегляду конкретного судового рішення. Не вправі давати таку оцінку доказам і суд першої інстанції, оскільки це виходить за межі його повноважень під час судового розгляду, в ході якого докази досліджуються, а оцінка їм може бути надана в нарадчій кімнаті під час прийняття рішення за наслідками розгляду кримінального провадження по суті.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які були б підставами для скасування чи зміни судового рішення, колегією суддів не встановлено.

Обґрунтованих доводів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не наведено, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги і залишає ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 331, 404, 405, 407, 418, 419, 4221 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 01 грудня 2022 року, якою продовжено строк дії застосованого до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 30 січня 2023 року включно. - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :

Судді :