Справа № 397/814/21
н/п : 1-кп/397/18/23
В И Р О К

Іменем України

18.01.2023 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000510 від 08.07.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Остапівка Миргородського району Полтавської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, раніше неодноразово судимого:

- вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 05.03.2001 за ч. 2 ст. 81, ч. 2, 3 ст. 140, 208 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки з конфіскацією майна,

- вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 27.01.2004 за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік;

- вироком Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.03.2006 за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років;

- вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 20.06.2013 за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 03.10.2017 за ч. 2, 3 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 71 КК України остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці,

вироком Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 19.11.2019 за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України(далі - КК України),

за участю учасників судового провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

30.06.2021 близько 15:00 год. у ОСОБА_3 , який разом зі своїм знайомим ОСОБА_6 проходив повз буд. АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел, спрямований на викрадення чужих речей, а саме металевих виробів з житлових та нежитлових приміщень вказаного домоволодіння, оскільки у вказаному будинку тривалий час ніхто не проживає та будинок без нагляду.

З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на викрадення вказаного майна, ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_6 заробити грошові кошти, а саме взяти лом чорних металів на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , яке, як він повідомив, належить його рідній тітці, та вона йому дозволила розпоряджатися її майном, хоча насправді жодних прав власності ні в ОСОБА_3 , ні в його родичів на вказаний будинок немає, та він належить ОСОБА_7 .

ОСОБА_6 , будучи необізнаним у злочинних намірах ОСОБА_3 , на пропозицію останнього погодився, та вони через незачинену хвіртку проникли на територію двору вказаного домоволодіння.

Відразу ж після цього ОСОБА_3 , розуміючи протиправність своїх дій та настання суспільно небезпечних наслідків, достовірно знаючи, що вказане майно йому не належить, діючи таємно, умисно та цілеспрямовано, користуючись нагодою та будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, користуючись допомогою необізнаного в його злочинних намірах ОСОБА_6 , з території огородженого двору за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом зриву навісного замка вхідних дверей до будівлі сільськогосподарського призначення, проник до середини та викрав речі, належні ОСОБА_7 , а саме: 2 чавунних котли, об`ємом по 50 л, діаметром 50 см, вартістю 1620 грн. кожен, які знаходились на підлозі вказаного приміщення, та двокамфорну чавунну плиту пічного опалення з печі вартістю 1133, 33 грн.

З місця злочину ОСОБА_3 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 4373, 33 грн.

В той же день, 30.06.2021 близько 17:00 год., продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_6 , який не був обізнаний у злочинних намірах ОСОБА_3 , прибув на територію домоволодіння за адресою:, АДРЕСА_2 , де, використовуючи металевий прут, який знайшов на території двору, пошкодив вхідні двері до будинку, через які проник в середину приміщення. Після цього ОСОБА_3 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, таємно вкрав чотири двокамфорні чавунні плити з печей у кімнатах будинку, належні ОСОБА_7 , вартістю 1133, 33 грн. кожна, а також викрав з території двору металеву хвіртку розмірами 100х180 см вартістю 583, 33 грн.

З місця злочину ОСОБА_3 зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим своїми умисними протиправними діями спричинив ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 5116, 65 грн.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_3 , спричинив потерпілому ОСОБА_7 , матеріальних збитків на загальну суму 9490 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, проте на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань суду.

У судове засідання не з`явився потерпілий ОСОБА_7 . В матеріалах справи міститься заява, відповідно до якої останній просить суд розглянути кримінальне провадження за його відсутності.

За згодою учасників судового провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

Ураховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини справи, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 , у вчиненому кримінальному правопорушенні повністю визнає свою провину, на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від дачі показань суду, потерпілий у судове засідання не з`явився, а тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, досудової доповіді та доказів на підтвердження вартості проведеної експертизи, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності відношення обвинуваченого до вчиненого ним кримінального правопорушення.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло та інше приміщення.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Як особа ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується негативно, зловживає алкогольними напоями, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, проживає разом з матір`ю, раніше неодноразово судимий, зі слів працює неофіційно, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Також, судом враховується і досудова доповідь на обвинуваченого, згідно з якою, виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, його тяжкість, особу обвинуваченого, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі на строк у межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Водночас, відповідно до ч. 1, 4 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, при призначенні покарання у виді (…) позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

Так, судом враховується те, що обвинувачений ОСОБА_3 хоча і вчинив тяжке кримінальне правопорушення, однак визнав свою провину, потерпілий до обвинуваченого будь-яких претензій матеріального та морального характеру немає, ОСОБА_3 розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Разом з цим, після вчинення кримінального правопорушення обвинувачений більше ніж 1 рік 6 місяців, перебуваючи на волі, не вчиняв нових кримінальних правопорушень, як він пояснив суду, на даний час має матір похилого віку, яка має проблеми зі здоров`ям, а тому він її доглядає та допомагає, не офіційно працевлаштувався, тим самим вказує, що встав на шлях виправлення. Також суд ураховує і думку прокурора, який в судових дебатах просив суд призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, натомість, на підставі ст. 75 КК України звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі, а тому до нього можливо застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши останнього від відбування покарання з випробуванням, встановивши максимальний іспитовий строк, визначений ч. 4 ст. 75 КК України.

При цьому, на обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно покласти обов`язки, визначені в ч. 1 ст. 76 КК України, без покладення на нього додаткових обов`язків, передбачених частиною третьою вказаної статті КК України.

З урахуванням того, що судом прийнято рішення про звільнення від відбуття покарання з випробуванням стосовно ОСОБА_3 , а тому підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні. При цьому, оскільки ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 21.11.2022 до ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, дія якої не закінчилась, останнього необхідно звільнити з-під варти в залі суду.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілим не заявлявся.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

У даному кримінальному провадженні проведено одну судово-товарознавчу експертизу, вартість якої склала 1029 гривень 72 копійки, а тому дані витрати, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст. 124, ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 394-395, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 3 (три) роки.

Покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Звільнити ОСОБА_3 з-під варти в залі суду негайно.

Зарахувати ОСОБА_3 в строк відбування покарання, строк перебування під вартою з 21.11.2022 по 18.01.2023 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в розмірі 1029 (одна тисяча двадцять дев`ять) гривень 72 (сімдесят дві) копійки.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: