УХВАЛА

20.12.2022 Справа №607/5105/21

номер провадження 1-кп/607/493/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисника-адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Тернополі в режимі відеоконференції, кримінальне провадження №0000036 від 27 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження №0000036 від 27 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 23 грудня 2022 року, оскільки ризики, визначенні ст.177 КПК України та встановлені при застосуванні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час продовжують існувати, а обрання менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою не буде сприяти меті та завданням кримінального провадження на даній стадії. Зокрема, ОСОБА_6 в міру тяжкості покарання яке йому загрожує, віку, соціальних зв`язків, репутації, попередніх судимостей, способу життя, майнового стану, відсутності місця роботи, оголошення судом його в розшук, розміру спричиненої та не відшкодованої потерпілій шкоди не зможе дотриматись належної процесуальної поведінки.

Захисник - адвокат ОСОБА_5 щодо продовження відносно обвинуваченого дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, оскільки ризики, визначені ст. 177 КПК України прокурором не доведені, просив змінити обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід із тримання під вартою на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника, вважає, що ризики на які посилається прокурор є лише його припущеннями.

Представник потерпілої ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Суд, заслухавши думки учасників кримінального провадження щодо заявленого клопотання, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню та обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити строк тримання під вартою, виходячи із наступного.

Під час судового розгляду у кримінальному провадженні, судом була встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у зв`язку із чим до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. В подальшому строк застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження продовжувався ухвалою суду та закінчується 23 грудня 2022 року о 23 год. 59 хв.

Згідно ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, якою суд керується в силу ч. 2 ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Наявність підстав для тримання обвинуваченого під вартою слід оцінювати в кожній справі з урахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності справжніх ознак того, що цього дійсно вимагає інтерес суспільства, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважає правило про забезпечення права на свободу, закріплене в статті 5 Конвенції.

Отже, вирішуючи питання щодо необхідності продовження застосованого відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд оцінює та враховує:

- тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим в злочині, у вчиненні якого він обвинувачується;

- обвинувачений був оголошений у розшук, у зв`язку із переховуванням від суду, у зв`язку з чим є підстави вважати, що в разі обрання йому запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, існує ризик того, що він може умисно ухилятись від суду, не виконувати його процесуальні рішення, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обстави злочину;

- розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється обвинувачений, наявність претензій майнового характеру у потерпілої до обвинуваченого, що відображається у цивільному позові;

- дані, що характеризують його особу, зокрема - не працюючий, відсутність утриманців, міцних соціальних зв`язків, які могли б гарантувати його належну процесуальну поведінку.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Крім цього, підстав для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на даній стадії судового розгляду не встановлено.

Враховуючи, що наявні відповідні і достатні підстави вважати, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися, оскільки є підстави вважати, що він може переховуватися від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на потерпілу, свідків, та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 є виправданим заходом, оскільки справжній інтерес суспільства, який полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб (потерпілих), незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права обвинуваченого на свободу.

Таким чином, з урахуванням викладених обставин та особи обвинуваченого, суд дійшов висновку, що обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають відповідні і достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 та запобігти вищевикладеним ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 на строк, що не перевищує 60 днів - до 16 лютого 2023 року.

У зв`язку із цим, суд вважає, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт до задоволення не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 174, 177, 178, 183, 199, 331, 350 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 16 лютого 2023 року до 23 год. 59 хв.

Відкласти судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000036 від 27 січня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, на 11 год. 00 хв. 09 лютого 2023 року, про що повідомити учасників.

Копію ухвали вручити учасникам кримінального провадження та направити начальнику Чортківської установи виконання покарань (№ 26), для відому та виконання в частині застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддяОСОБА_1