Справа №639/929/21
Провадження№1-кп/639/100/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2023 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому в ЄРДР 03 липня 2020 року за №0000006 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 22.06.2020 о 17 годині, перебуваючи в приміщенні спільної кухні, розташованої на другому поверсі житлового будинку АДРЕСА_2 , став ініціатором конфлікту на ґрунті давно сформованих неприязних відносин зі своїми колишніми сусідами ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , які мешкають у зазначеному гуртожитку в квартирі АДРЕСА_3 .

Саме в той час ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , бажаючи уникнути продовження конфлікту, вийшли із приміщення кухні гуртожитку на подвір`я, а ОСОБА_6 прослідував слідом за ними.

Надалі, ОСОБА_6 , переслідуючи подружжя ОСОБА_8 , вирішив спричинити ОСОБА_5 тілесні ушкодження будь-якого ступеня тяжкості із застосуванням в якості знаряддя вчинення проступку палки, яку він взяв при виході із будівлі гуртожитку.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи на прилеглій до гуртожитку території, наздогнав ОСОБА_5 та, оцінивши ситуацію, що склалася, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого задуму, нехтуючи тією обставиною, що перед ним жінка, проявляючи надмірну агресію, що ґрунтувалася на особистій неприязні до останньої, використовуючи в якості знаряддя вчинення проступку наявну у нього палку, наніс нею один удар в ділянку тильної поверхні кисті правої руки потерпілої, яку вона встигла виставити, захищаючись.

Потім ОСОБА_6 , продовжуючи свої протиправні дії, проявляючи агресію, почав хватати ОСОБА_5 правою рукою, здавлюючи її за ліве плече та передпліччя, а потім з використанням в якості знаряддя злочину наявної у нього палки, діючи умисно, наніс прицільно ще два удари в ділянку лівого стегна потерпілої.

Лише після цього ОСОБА_6 , досягнувши бажаного результату, та вважаючи виконаними до кінця свої протиправні дії, припинив побиття ОСОБА_5 .

В результаті протиправного діяння ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_5 синці на передній поверхні лівого плеча в середній третині, по розгинальній поверхні лівого передпліччя на рівні нижньої третини, а також по його згинальній поверхні на рівні середньої третини, по зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, садно на тильній поверхні правої кисті в ділянці проекції 1-го міжфалангового суглоба 3-го пальця, які викликали скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів, і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень, що підтверджено висновком судово-медичної експертизи № 09-2352/2020 від 20.07.2020.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та зазначила, що своїм клопотанням останній надав згоду на закриття кримінального провадження відповідно до п.1 ч.1 ст.49 КК України. Потерпіла ОСОБА_5 та його представник, адвокат ОСОБА_4 підтримали думку прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст.49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 24 ст. 49 КК).

Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284288 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст. 125 КК України, 22.06.2020 року.

Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі минуло два роки.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту - 22.06.2020 року.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

З огляду на наведене, на час судового розгляду у даному кримінальному провадженні і розгляду клопотання прокурора, закінчився 2-х річний строк давності, передбачений п.1 ч.1 ст.49 КК України.

Згідно з ч.2 ст.49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Відповідно до ч.3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено пеокарання у вигляді позбавлення волі на строк не більне двох років.

Судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд, за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, тим самим надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав. Така заява (згода) викладена ним письмово та підтверджена письмово в судовому засіданні.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 з огляду на те, що з моменту скоєння останнім кримінального проступку минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про звільнення від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак слід задовольнити клопотання обвинуваченого та звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч.1 ст. 125 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Відповідно до ч.1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого.

За ч.5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, які виникли у зв`язку з цивільним позовом цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального Кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

На підставі вищевказаного, пред`явлений цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_4 суд залишає без розгляду, оскільки кримінальне провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_6 підлягає закриттю відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України. При цьому суд роз`яснює, що у відповідності до ч.7 ст. 128 КПК України особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 284, 288, 369-372 КПК України, п.3 ч.1 ст.49 КК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження і звільнення останнього від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.125 КК України в зв`язку із закінченням строків давності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст. 125 КК України на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000006 від 03.07.2020 року - закрити.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_4 залишити без розгляду, роз`яснивши останній право звернення до суду в порядку цивільного судочинства.

Речові докази, а саме: ДВД-диск на якому зафіксовано момент перебування ОСОБА_6 в коридорі гуртожитку залишити зберігатися в матеріалах кримінального провадження; палку дерев*яну знищити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1