УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року

м. Київ

справа № 1-475/04

провадження № 51- 392 ск 23

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2021 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року,

встановив:

Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2004 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на підставі ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 7 місяців.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 25 січня 2005 року вирок районного суду залишений без зміни.

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми із заявою про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2021 року залишено без задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 . Залишено без задоволення заяву засудженого ОСОБА_5 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року апеляційні скарги засудженого ОСОБА_5 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 залишено без задоволення, а ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2021 року - без зміни.

Захисник ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 звернувся до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

У касаційній скарзі захисник ставить питання про скасування ухвал суду першої та апеляційної інстанцій як незаконних у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неповнотою судового розгляду. Стверджує, що під час ознайомлення з матеріалами справи засудженому стало відомо, що прокурори, які приймали участь у судовому розгляді його заяви про перегляд вироку районного суду за нововиявленими обставинами, не були належним чином уповноважені на участь у цьому кримінальному провадженні, оскільки відсутнє рішення, а саме, постанова керівника органу прокуратури про призначення групи прокурорів у цій справі. Крім того, захисник зазначає, що суд першої інстанції повинен був спочатку розглянути клопотання сторони захисту, постановити ухвалу по ним, а потім вже, після судового розгляду, вирішувати заяву по суті. Крім того, вважає, що безпідставно було відмовлено засудженому у задоволенні заяви про відвід головуючого, що, на думку захисника, викликає сумнів у неупередженості суддів. Також зазначає, що поза увагою судів першої та апеляційної інстанцій залишилися доводи заяви засудженого про те, що поранення, спричинене йому працівниками поліції, було вогнепальним, йому стало відомо з відповіді медичного закладу, що свідчить про неповноту судового розгляду. При цьому вказує, що суд проігнорував клопотання засудженого про проведення судової-медичної експертизи, чим порушив його права. Крім того, засуджений посилався на те, що ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2021 року він не отримував, що свідчить про порушення рівності перед судом. Також суддя відмовився отримувати від засудженого письмові клопотання, у зв`язку із чим він повинен був їх направляти по пошті через адміністрацію ДУ «Сумський слідчий ізолятор». При цьому суд апеляційної інстанції ці порушення не встановив та не усунув, а доводи апеляційних скарг засудженого та його захисника в порушення вимог ст. 419 КПК України належним чином не перевірив.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши копії судових рішень, обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Згідно зі ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Відповідно до статті 438 КПК України підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення й особі засудженого.

При цьому статтею 412 КПК України передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Доводи захисника про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону судом апеляційної інстанції при розгляді апеляційних скарг сторони захисту на ухвалу суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви засудженого про перегляд вироку районного суду щодо нього за нововиявленими обставинами є безпідставними з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Залишаючи без задоволення заяву засудженого про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2004 року вказаних вимог закону суд дотримався.

Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК України, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.

Так, відповідно до ч. 2 статті 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Системне тлумачення положень статей 459, 462, 91 КПК України вказує на те, що перегляд судових рішень, які набрали законної сили, за нововиявленими обставинами є екстраординарною процедурою перегляду судових рішень, що має місце у виняткових випадках, коли після завершення розгляду кримінальної справи в звичайному порядку (в судах першої, апеляційної і касаційної інстанцій) виявлені обставини, які мають такі ознаки:

1) вони об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення;

2) вони знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування в кримінальному провадженні, тобто вони можуть мати значення для оцінки або безпосередньо обставин, які підлягають доказуванню, або доказів, покладених в основу судового рішення;

3) вони мають істотне значення, оскільки самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Із змісту зазначеної статті випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням, вироком суду, що набрав законної сили або викладені у заяві учасників судового провадження юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальній справі і спростовують їх через попередню невідомість та істотність висновків, що містяться у вироку, ухвалі, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності. Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до ухвалення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та ухвалення вироку в зв`язку з їх невідомістю суду; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу. Тобто необхідно наявність двох умов для визнання обставини нововиявленою, це обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення кримінального провадження та не були відомі і не могли бути відомі на той час суду та хоча б одній особі, яка брала участь у справі.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 04 листопада 2019 року (провадження № 51-9834кмо18), перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є ревізійною стадією, в ході якої суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише надає оцінку доводам учасників судового провадження щодо наявності у кримінальному провадженні обставин, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення, а також щодо можливості впливу цих обставин на правильність судового рішення, яке належить переглянути.

Як убачається із копій судових рішень, суд першої інстанції, розглядаючи заяву засудженого про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 04 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами, дійшов обґрунтованого висновку про те, що обставини, про які зазначав засуджений у поданій заяві, були відомі як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і при її перегляді в апеляційному порядку, і в розумінні вищезазначених вимог Закону не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, а тому, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого про перегляд вироку Ковпаківського районного суду міста Суми від 04 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами є цілком обґрунтованим.

Так, у своїй заяві засуджений посилався як на нововиявлені обставини у кримінальному провадженні на врахування судом при прийнятті рішення неналежних та недопустимих доказів, що при розгляді справи за його обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, судом були порушені вимоги кримінального процесуального закону і як наслідок, постановлено вирок, який є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим. Крім того, засуджений вказував, що при його затриманні правоохоронними органами до нього було застосовано зброю та нанесено тілесні ушкодження, і це суду відомо не було. Засуджений стверджував, що ці обставини підтверджуються доказами, які існували і на час розгляду справи, однак, він не міг ними скористатися та посилатись на такі обставини у суді, оскільки медична картка до матеріалів справи приєднана не була, крім того він боявся як за своє життя, так і за життя рідних, оскільки з боку працівників міліції були погрози фізичною розправою.

Проте, судом першої інстанції зазначено, що у матеріалах справи наявна інформація про нанесення працівниками міліції під час затримання ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, медична документація щодо його лікування у стаціонарному відділенні Сумської міської клінічної лікарні № 1 у період з 11 липня 2003 року по 21 липня 2003 року з відповідним діагнозом, що у зв`язку з цим були проведені відповідні перевірки та службове розслідування стосовно особи, яка застосувала зброю.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, вказав, що засуджений у своїй заяві, посилаючись на фальсифікацію доказів та порушення Кримінального процесуального закону в кримінальному провадженні відносно себе, не надав жодного доказу на підтвердження тих обставин, на які він посилається (вироків або інших процесуальних рішень, яким закінчується кримінальне провадження).

Тобто, усі обставини, про які зазначав засуджений у поданій заяві, були відомі як під час розгляду справи судом першої інстанції, так і при її перегляді в апеляційному порядку, і в розумінні вищезазначених вимог Закону не можуть бути визнані нововиявленими обставинами, а тому, висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви засудженого про перегляд вироку Ковпаківського районного суду міста Суми від 04 жовтня 2004 року за нововиявленими обставинами є правильним.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, з яким погодився і апеляційний суд, про відсутність в доводах заяви засудженого обставин, які є нововиявленими в розумінні вимог ст. 459 КПК України, є обгрунтованими, з чим погоджується і колегія суддів.

Що стосується доводів касаційної скарги захисника про те, що розгляд даного провадження відбувся за участю не уповноважених прокурорів, то вони теж були предметом перевірки апеляційного суду, який зазначив, що діючим на момент досудового розслідування даної кримінальної справи КПК України в редакції 1960 року не було передбачено прийняття керівником відповідного органу прокуратури рішення про призначення групи прокурорів при розгляді судом справ вказаної категорії.

Твердження касаційної скарги захисника про те, що суд першої інстанції однією ухвалою вирішив питання щодо заявлених захисником та засудженим клопотань та заяву про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, а мав прийняти окремі ухвали, також були предметом перегляду апеляційного суду, який зазначив, що такі процесуальні рішення суду не свідчать про грубе порушення вимог кримінального процесуального закону та не спростовують правильність висновків суду, оскільки зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що як відмову у задоволенні клопотань, так і відмову у задоволенні заяви, суд належним чином вмотивував, надавши, при цьому, належної правову оцінку усім доводам, як засудженого так і його захисника, з чим погоджуєтья і колегія суддів.

Крім того, доводи захисника про безпідставну відмову у задоволенні клопотання засудженого про відвід судді ОСОБА_7 також були перевірені апеляційниим судом, який вказав, що засудженим ОСОБА_5 , на обґрунтування заяв про відвід, були зазначені такі обставини, що не містять передбачених ст.75 КПК України підстав, та які б викликали сумнів у її неупередженості, що б унеможливило участь вказаного судді у даному кримінальному провадженні, а тому, у їх задоволенні було відмовлено правомірно і визнавати обґрунтованість вказаних заяв у колегії суддів підстави відсутні.

Ухвала апеляційного суду мотивована належним чином та відповідає вимогам ст. 419 КПК України.

Інші доводи касаційної скарги захисника не містять вказівки на порушення судом першої або апеляційної інстанцій при розгляді провадження норм кримінального процесуального закону, які ставили би під сумнів обґрунтованість прийнятих рішень.

Істотних порушень кримінального процесуального закону та неправильного застосування кримінального закону України, які б давали підстави для зміни чи скасування рішень суду першої та апеляційної інстанцій, не встановлено.

Враховуючи викладене та керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 28 вересня 2021 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 19 грудня 2022 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3