КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судових засідань - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2023 року,

ВСТАНОВИЛА:

Вказаним рішенням суду відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Постановлене рішення мотивоване тим, що наведені у заяві ОСОБА_5 обставини не вказують на наявність в діях прокурора ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365 КК України, а лише висловлюють незгоду ОСОБА_5 з позицією прокурора у судовому засіданні.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань в повному обсязі.

Апелянт зазначає, що рішення слідчого судді є незаконним і необґрунтованим, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно доводів апеляційної скарги, посадові особи Державного бюро розслідувань зобов`язанні були внести відомості до ЄРДР по його заяві про злочини, передбачені ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365 КК України, вчинені прокурором Сумської місцевої прокуратури, однак не зробили цього, а відтак є очевидною їх бездіяльність визначена п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Також апелянт зазначає, що ст. 214 КПК України зобов`язує внесення відомостей до ЄРДР по кожному повідомленню про злочин. Оцінка заяви на предмет об`єктивності викладених відомостей про вчинення злочину не допускається та є предметом перевірки в ході досудового розслідування.

Однак, на думку ОСОБА_5 , слідчий суддя вийшов за межі своїх повноважень та надав оцінку його заяві про злочин.

Одночасно апелянт ставить питання про поновлення пропущеного строку на оскарження ухвали слідчого судді посилаючись на ті обставини, що вказане рішення суду було постановлене за його відсутності.

Учасники провадження, будучи повідомленні належним чином про дату розгляду справи, в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки не повідомили, клопотань про відкладення судового засідання не надсилали, що у відповідності до вимог чинного КПК України, не перешкоджає розгляду апеляційної скарги ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2023 року за їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши надані суду матеріали, перевіривши доводи апеляційної скарги та клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Враховуючи ті обставини, що ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2023 року було постановлено без участі ОСОБА_5 , колегія суддів, виходячи з положень ст. 395 КПК України, погоджується з доводами апелянта про поважність причин пропуску строку на оскарження вище зазначеного рішення суду у зв`язку з чим він підлягає поновленню.

Що стосується доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 про незаконність і необґрунтованість постановленого слідчим суддею рішення, то колегія суддів вважає наступне.

З матеріалів судового провадження вбачається, що 28 грудня 2022 року на електронну адресу Державного бюро розслідувань ОСОБА_5 подав заяву про вчинення прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365 КК України, по факту не реагування та підтримання завідомо неправосудної, на думку ОСОБА_5 , ухвали від 23 червня 2022 року про проведення відеоконференції.

Відомості по вказаній заяві до ЄРДР внесенні не були, у зв`язку з чим ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді зі скаргою в порядку п.1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2023 року слідчий суддя відмовив у задоволенні вказаної скарги, обґрунтувавши своє рішення тим, що доводи заяви не містять ознак вказаних кримінальних правопорушень, а лише висловлюють незгоду заявника з позицією прокурора щодо питань, які виникають під час судового провадження.

З висновками слідчого судді колегія суддів погоджується.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до ЄРДР.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до ЄРДР.

Пунктом 4 ч. 5 ст. 214 КПК України передбачено, що до ЄРДР має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

На підставі п. 2 Розділу ІІ Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України № 298 від 30.06.2020, відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Колегією суддів встановлено, що у заяві ОСОБА_5 від 28 грудня 2022 року очевидних фактів та відомостей, які б свідчили про вчинення прокурором Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 365 КК України, і які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, не має. Вище вказана заява фактично виражає незгоду ОСОБА_5 з позицією прокурора у судовому провадженні, що за своєю суттю не є заявою про вчинення кримінального правопорушення, в розумінні ст. 214 КПК України, а тому не внесення по цій заяві відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є бездіяльністю про яку зазначає апелянт.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді щодо відсутності підстав для задоволення скарги ОСОБА_5 .

Доводи апелянта про однобічність і неповноту судового розгляду справи є безпідставними, оскільки, як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин справи та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2023 року, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а відтак апеляційна скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_5 строк на оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 13 січня 2023 року якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________ __________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3