Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/729/22 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія - ч. 4 ст.187 КК України Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2022 року. Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 на ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 грудня 2022 року, якою обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено дію запобіжного заходу,

за участі сторін кримінального провадження:

- прокурора ОСОБА_8 ,

- захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебуває кримінальне провадження №0009749 про обвинувачення ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України; ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України; ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189 КК України; ОСОБА_12 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189 КК України.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15.12.2022 обвинуваченому ОСОБА_7 продовжено строк тримання під вартою до 15.02.2023 включно.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно матеріалів кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 11.01.2023.

Відповідно до ст.331 КПК України, під час судового розгляду незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.

У зв`язку з неявкою захисника-адвоката ОСОБА_13 в судове засідання та неповним складом суду, провести заплановане раніше судове засідання та вирішити питання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених не мало можливості.

Враховуючи викладене та відповідно до п.2 ч.6 ст.615 КПК України, у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання продовження його строку в установленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання, але не більше ніж на два місяці, у зв`язку з чим суд дійшов висновку за необхідне продовжити обвинуваченим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені у п. п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, (п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від суду, п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується), не зникли. Судом також враховано, що обвинувачений раніше судимий, не працює, не одружений, тобто не має міцних соціальних зв`язків, а тому існує можливість його ухилення від кримінальної відповідальності. Суд також врахував, що в матеріалах справи відсутні дані про неможливість його перебування в умовах ізоляції.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 15.12.2022 та прийняти нову ухвалу, якою змінити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт у нічний час.

Мотивуючи свої вимоги зазначає про те, що крім тяжкості інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, ні стороною обвинувачення, ні судом не наведено жодного доказу наявності ризиків як підстав про продовження обвинуваченому міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також судом не зазначено обставини неможливості застосування до обвинуваченого більш м`який вид запобіжного заходу. Крім того судом не було враховано, що по справі допитані всі потерпілі, які повідомили, що ОСОБА_7 не здійснював відносно них ніяких протиправних дій, зазначене також підтвердили допитані свідки, що підтверджує необґрунтованість висунутого його підзахисному обвинувачення. Посилаючись на зазначене та ряд рішень ЄСПЛ просив апеляційну скаргу задовольнити.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_6 , який підтримав подану апеляцію та просив її задовольнити, висновок прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, зваживши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Колегія суддів зважає на висновки Європейського суду з прав людини, зокрема, по справах «Смирнова проти Російської Федерації», «Летельєр проти Франції», «Вемгофф проти Німеччини», відповідно до яких тримання особи під вартою можливе лише у виняткових чотирьох випадках: при ризику неявки обвинуваченого на судовий розгляд; при ризику перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя; при ризику вчинення ним подальших правопорушень; при ризику спричинення ним порушень громадського порядку. Усі чотири ризики мають бути реальними і обґрунтованими, аргументи на цей предмет не повинні бути загальними і абстрактними.

Відповідно положень ст.331 КПК України, до закінчення продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Колегія суддів за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції встановила, що зазначені вимоги кримінального закону районним судом належно дотримані.

Як убачається з матеріалів справи, суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження №0009749 стосовно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.186, ч.4 ст.187, ч.4 ст.189, ч.1 ст.263 КК України, які є тяжкими злочинами, та інших обвинувачених осіб, відповідно положень статей 331, 615 КПК України постановив ухвалу про продовження останньому строку тримання під вартою на 2 місяці.

Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою як досудового так і судового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Як під час розгляду справи місцевим судом, так і під час апеляційного розгляду не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_7 під вартою, а також не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені ст.177 КПК України.

Крім того колегія суддів вважає, що зазначені в апеляційній скарзі доводи з яких захисник просить змінити ухвалу суду, не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення, оскільки обставин, які б свідчили на користь зменшення раніше встановлених ризиків, колегією суддів не встановлено.

Беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено до спливу продовженого строку, підстав для скасування оскаржуваної ухвали за обставин, на які посилається в своїй апеляційній скарзі захисник, апеляційний суд не вбачає.

Крім того, при розгляді даної категорії справи апеляційний суд не вправі вирішувати питання про правильну кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність чи недоведеність його вини.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції, залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178,376, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 грудня 2022 року стосовно ОСОБА_7 без зміни.

Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 В ОСОБА_14 Р ОСОБА_15