Справа № 643/3572/22
Провадження № 1-кс/643/1168/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2022 cлідчий суддя Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0005088 від 16.09.2019,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2022 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Московського районного суду м. Харкова із зазначеною скаргою на рішення слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0005088 від 16.09.2019.

Перевіривши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень. Так, главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України може бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, а саме: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Так, визначені у ч. 1 ст. 303 КПК України положення щодо можливості оскарження конкретних рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, не дають жодних підстав для різного (неоднозначного) їх тлумачення. Таким чином, ч. 1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Як вбачається зі змісту скарги адвоката ОСОБА_3 , в ній йдеться мова про визнання незаконного та скасування рішення старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 про відмову у задоволенні клопотання про повернення тимчасово вилученого майна; зобов`язати старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 розглянути клопотання захисника ОСОБА_4 про повернення тимчасово вилученого майна від 28.11.2022 та надати обґрунтовану відповідь.

В той же час, слідчим суддею вивчено матеріали скарги з додатками, серед яких копія ухвали слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.10.2022 (справа №554/10652/22, провадження №1-кс/554/12144/2022), якою клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 в рамках досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0005088 від 16.09.2019, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України про арешт майна задоволено. Накладено арешт на майно власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що виявлене та вилучене 11.10.2022 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 від 30.11.2022 в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 28.11.2022 в кримінальному провадженні №0005088 від 16.09.2019 відмовлено, оскільки 17.10.2022 ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави накладено арешт на майно, що було вилучено під час проведення обшуку 11.10.2022 за місцем мешкання ОСОБА_4 за клопотанням прокурора.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що адвокатом ОСОБА_3 оскаржується рішення слідчого, яке не може бути предметом оскарження, згідно вимог ст. 303 КПК України в порядку нагляду за досудовим розслідуванням слідчим суддею, в рамках вказаного заявником кримінального провадження №0005088 від 16.09.2019, оскільки оскаржуване рішення не входить до переліку рішень, які можуть бути оскаржені слідчому судді, визначених ст.303 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.304 КПК України суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

При цьому, як роз`яснив Європейський суд з прав людини у рішеннях по справах "Верітас проти України" та "Сокуренко та Стригун проти України", суд не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством.

За таких обставин слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0005088 від 16.09.2019, а скаргу з додатками повертає заявнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 на рішення старшого слідчого СВ Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0005088 від 16.09.2019.

Скаргу з додатками повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1