Справа № 761/6387/23
Провадження № 1-кс/761/4442/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2023 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання представника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 0000297, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

21 лютого 2023 року до Шевченківського районного суду м. Києва звернувся представник ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_3 з клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 0000297, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1 ).

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав наведених у ньому.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання про скасування арешту.

Заслухавши доводи адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Положенням ч. 2 ст. 173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засіданні встановлено, що Шевченківським УП ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000297, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2019 року за фактом заволодіння квартирою АДРЕСА_1 , належної ОСОБА_7 із використанням завідомо підроблених документів, тобто за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року, з метою забезпечення збереження речового доказу, накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно даних Державного реєстру прав на нерухоме майно зареєстрована за ОСОБА_8 .

При цьому, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 29 червня 2021 року визнано незаконним і скасовано рішення № 45588519 від 19 лютого 2019 року державного реєстратора ОСОБА_9 та вчинений нею запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень про скасування права власності ОСОБА_7 на квартиру АДРЕСА_1 , та визнано право власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, яка належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 березня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 та зареєстрованого у реєстрі за номером 365.

В той же час, під час розгляду клопотання про скасування арешту майна, поданого представником ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , було встановлено, що власник вказаного майна ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер.

В подальшому, 16 серпня 2022 року на підставі заяви спадкоємців ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_6 нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 заведено спадкову справу.

Відповідно до п. 4.18 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту.

За таких обставин, враховуючи, що арешт, накладений слідчим суддею на квартиру АДРЕСА_1 є перешкодою ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_6 у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану квартиру у встановленому законом порядку, слідчий суддя приходить до висновку, що в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна відпала потреба, у зв`язку з чим арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належала померлому ОСОБА_7 (ІПН НОМЕР_1 ), підлягає скасуванню, а клопотання адвоката ОСОБА_3 - задоволенню.

Керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170, 173-174, 309, 376, 532 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 0000297, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 листопада 2019 року у кримінальному провадженні № 0000297, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 жовтня 2019 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 358 КК України, на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1