Справа № 438/427/23
Провадження № 1-кп/438/70/2023
В И Р О К

іменем України

30 березня 2023 року м. Борислав

Суддя Бориславського міського суду Львівської області ОСОБА_1 , вивчивши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000025 від 14.03.2023 р. та додані до нього матеріали відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого 03.11.2022 р. Бориславським міським судом Львівської області за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України до 3 місяців арешту (покарання не відбув), військовозобов`язаного, мешкаючого в АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2023 року, приблизно о 17 год 00 хв, ОСОБА_2 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, вступив у словесну суперечку зі своєю рідною сестрою ОСОБА_3 , під час якої вирішив умисно заподіяти їй тілесні ушкодження.

Реалізовуючи свій протиправний умисел ОСОБА_2 , в цей же час усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншій людині, підійшов до ОСОБА_3 , яка стояла на дорозі обличчям до нього та, тримаючи в правій руці за горловину пусту скляну пляшку округлої форми, умисно наніс нею один удар в ділянку обличчя сестри, в результаті чого заподіяв їй тілесні ушкодження у вигляді синців на чолі спереду по серединній лінії, на спинці носа, навколо обох очей; крововиливу в склері правого ока біля зовнішнього кута, які відносяться до легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, що супроводжувалося діями, які мають ознаки фізичного домашнього насильства відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 р. №2229-8.

Таким чином, своїми умисними протиправними діями ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

Обставини вчиненого ОСОБА_2 кримінального проступку не оспорюються учасниками кримінального провадження, які згодні з розглядом обвинувального акту, про що свідчать, додані до обвинувального акта їхні письмові заяви.

Згідно з ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглянув обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалось.

Відповідно до ч. 2 ст. 302 КПК України до обвинувального акту при його направленні до суду додано заяву ОСОБА_2 , складену в присутності захисника ОСОБА_4 , про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, та оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку, що фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченим ОСОБА_2 , наявні. Діяння, у вчиненні якого він обвинувачується, мало місце. Дане діяння містить склад кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та кваліфікується судом як умисне легке тілесно ушкодження. ОСОБА_2 винуватий у вчиненні зазначеного кримінального проступку та підлягає за це покаранню.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а ще має бути і необхідним та достатнім для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінальних проступків.

Вивченням матеріалів щодо особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_2 ніде не працює, не одружений, не має утриманців, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра.

При призначенні покарання суд також приймає до уваги те, що обвинувачений, маючи судимість за вчинення кримінального правопорушення проти здоров`я особи, не відбувши покарання вчинив нове аналогічне кримінальне правопорушення. Від цього суд вважає, що ОСОБА_2 не став на шлях виправлення, а зазначена у обвинувальному акті така обставина, яка пом`якшує покарання, як щире каяття, не має під собою жодного підґрунтя, оскільки не випливає з поведінки обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, що виразилася б в намаганні виправити наслідки вчиненого, у висловленні щирого жалю з приводу цього, у осуді своєї поведінки, не враховує дані щодо його особи. Факт щирого каяття ніяким чином не відображений у матеріалах кримінального провадження. Визнання своєї провини да дача згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні не є беззаперечним підтвердженням наявності у нього щирого каяття у вчиненому.

Разом з цим, і обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за можливе призначити необхідне та достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень покарання у вигляді громадських робіт у середніх межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Крім того, у зв`язку із тим, що ОСОБА_2 після постановлення вироку Бориславським міським судом Львівської області від 03.11.2022 р., яким його засуджено за ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 125 КК України до 3 місяців арешту, покарання не відбув, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, то, відповідно до ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за новим вироком, слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком, виходячи з того, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, згідно п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України.

Речові докази, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільні позови не заявлялися, запобіжний захід не обирався.

Керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Борислав Львівської області, громадянина України, визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 160 (сто шістдесят) годин громадських робіт.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Бориславського міського суду Львівської області від 03.11.2022 р. у вигляді трьох місяців арешту, та, виходячи з відповідності восьми годинам громадських робіт одного дня арешту, призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді 3 (три) місяців і 20 (двадцять) днів арешту.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бориславський міський суд Львівської області протягом 30 днів моменту отримання його копії з підстав, передбачених статтею 394 КПК України.

.

Суддя ОСОБА_1