Справа № 296/1857/23
Вирок

Іменем України

12 квітня 2023 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000089 від 10.01.2023 за обвинуваченням :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомир, українця, громадянина України, із середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

встановив:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшов обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України разом з угодою про визнання винуватості, відповідно до якої встановлено, що 03.01.2023 близько 14 години 00 хвилини, ОСОБА_4 перебував поблизу будинку АДРЕСА_2 .

Підійшовши до дверей квартири АДРЕСА_3 вищевказаного будинку та за допомогою ключа ОСОБА_4 відімкнув вхідні двері до даної квартири, яка на праві власності належить ОСОБА_6 , та, перебуваючи у вищезазначеній квартирі, у ОСОБА_4 в цей же день, час та місці виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, внаслідок чого, діючи умисно, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , таємно викрав з приміщення вищевказаної квартири майно, належне ОСОБА_6 , а саме: бензокосу марки «Minsk PRO MGT-4600», вартістю 1263 гривні 11 копійок.

У подальшому, ОСОБА_4 утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_6 майнової шкоди на суму 1263 гривні 11 копійок.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому умовах воєнного стану.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України надійшов до Корольовського районного суду м. Житомира разом з угодою про визнання винуватості.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 28 лютого 2023 року під час досудового розслідування між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_4 , за участю адвоката ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 10.01.2023, ОСОБА_4 визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, які викладені в повідомленні про підозру та в угоді, зобов`язався беззастережно визнати свою винуватість в судовому провадженні.

Угодою визначено узгоджене покарання із урахуванням положень ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого встановлено визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку та усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 не встановлено.

Сторонами враховано, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, згідно з ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, ОСОБА_4 на спеціальних обліках не перебуває, наявність обставин, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з врахуванням чого сторони узгодили покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні сторонам угоди.

Прокурор у судовому засіданні підтримала угоду та просила суд її затвердити.

Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримала угоду та просила суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 474 КПК України відсутність потерпілого у судовому засіданні не є перешкодою для розгляду угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі. Зазначив, що вірно розуміє зміст обвинувачення, яке йому пред`явлено, і визнає себе винуватим саме у тих діях, що викладені в угоді про визнання винуватості.

Сторони угоди підтвердили суду, що угода про визнання винуватості ними укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити, призначивши узгоджену в ній міру покарання.

Судом з`ясовано, що обвинувачений усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Зі змісту угоди про визнання винуватості від 28 лютого 2023 року вбачається, що вона відповідає вимогам, встановленим в ст. 471 КПК України.

Очевидної неможливості виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань не вбачається.

Судом встановлено, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене умовах воєнного стану; умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави 1510 грн 16 коп витрат на залучення експертів під час проведення судових експертиз.

Речові докази відсутні. Арешт на майно не накладався.

Підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 373-375, 394, 468, 472-475, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд,-

ухвалив:

Затвердити угоду від 28 лютого 2023 року про визнання винуватості між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням протягом одного року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта під час проведення судової товарознавчої експертизи в сумі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять гривень) 16 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом тридцяти днів з дня його проголошення: обвинуваченим виключно з підстав, зазначених в п. 1 ч. 4 ст. 394 КПК України, прокурором - виключно з підстав, зазначених в п. 2 ч. 4 ст. 394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вручити учасникам судового провадження повний текст вироку в день його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1