УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2022 року

м. Київ

Справа № 143/342/18

Провадження № 51 - 3668 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Вінницького апеляційного суду від 08 грудня 2020 року щодо нього,

встановив:

Вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 засуджено за ст. 121 ч. 1, ст. 122 ч. 1, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і на нього покладено відповідні обов`язки.

Вироком Вінницького апеляційного суду від 08 грудня 2020 року вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 11 вересня 2020 року скасовано в частині застосування ст. 75 КК України. Цим вироком ОСОБА_1 засуджено за ст. 121 ч. 1, ст. 122 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

У заяві засуджений просить поновити йому строк на касаційне оскарження, вказуючи на причини пропуску ним строку на касаційне оскарження, які на його думку є поважними, і просить переглянути вирок апеляційного суду щодо нього в касаційному порядку.

Згідно з вимогами ст. 426 ч. 2 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання трьохмісячного строку на касаційне оскарження судових рішень з дня її проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, передбачене ст. 426 ч. 2 КПК України, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі касаційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 3 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Відповідно до ст. 117 ч. 1 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Вироком Липовецького районного суду Вінницької області від 11 вересня 2020 року ОСОБА_1 засуджено за ст. 121 ч. 1, ст. 122 ч. 1, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі статей 75, 76 КК України ОСОБА_1 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки і на нього покладено відповідні обов`язки.

Вироком Вінницького апеляційного суду від 08 грудня 2020 року вирок Липовецького районного суду Вінницької області від 11 вересня 2020 року скасовано в частині застосування ст. 75 КК України. Цим вироком ОСОБА_1 засуджено за ст. 121 ч. 1, ст. 122 ч. 1, ст. 70 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

З наявної в матеріалах провадження інформації вбачається, що засуджений ОСОБА_1 та його захисник - адвокат ОСОБА_5 були присутні під час винесення судових рішень щодо ОСОБА_1 , а 08 грудня 2020 року засуджений отримав копію вироку Вінницького апеляційного суду, що підтверджується розпискою, яка міститься в матеріалах кримінального провадження.

Останнім днем строку на касаційне оскарження для засудженого ОСОБА_1 було 09 березня 2021 року. Проте, з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження та касаційною скаргою засуджений ОСОБА_1 звернувся згідно поштової відмітки на конверті лише 18 листопада 2022 року, тобто із пропуском строку більше як на 20 місяців.

Подане клопотання засудженого ОСОБА_1 не містить належного обґрунтування вимоги щодо поновлення строку касаційного оскарження вироку апеляційного суду щодо нього, пропущеного більше як на 20 місяців. Так, з доданої засудженим ОСОБА_1 до заяви довідки не вбачається обставин, які б вказували на неможливість звернення ним із касаційною скаргою у пропущений ним період часу з 09 березня 2021 року по 18 листопада 2022 року, оскільки вона датована 03 листопада 2022 року і зазначені в ній дані щодо стану здоров`я ОСОБА_1 носять загальний характер.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежали від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом або судом строку.

Поважних причин, які б перешкоджали засудженому ОСОБА_1 оскаржити вирок апеляційного суду від 08 грудня 2020 року щодо нього у передбачений законом трьохмісячний строк, в клопотанні засудженого не наведено і відповідних доказів не зазначено та до заяви їх не долучено.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не знаходить підстав для поновлення засудженому ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження вироку апеляційного суду щодо нього.

Відповідно до ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Керуючись ст. 427, ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити засудженому ОСОБА_1 у поновленні строку на касаційне оскарження вироку Вінницького апеляційного суду від 08 грудня 2020 року щодо нього.

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Вінницького апеляційного суду від 08 грудня 2020 року щодо ньогоповернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4