ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1545/23 Номер провадження 11-сс/814/518/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

представників третьої особи,

щодо майна якої вирішується директора ТОВ "СКС КРС" ОСОБА_7

питання про арешт адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ТОВ «СКС КРС», на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02 березня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2023 року за №0000177, накладено арешт на вилучений у ході проведеного огляду 24 лютого 2023 року на узбіччі повороту автодороги «Київ-Харків» поблизу с. Марківка Полтавського р-ну Полтавської обл. за координатами 49.570449, 34.659881, вантажний автомобіль «MAN», н.з. НОМЕР_1 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, користування, використання та проведення будь-яких дій до скасування арешту в установленому законом порядку.

Постановлене рішення слідчий суддя мотивував тим, що стороною обвинувачення доведено: те, що вилучений транспортний засіб має значення для забезпечення кримінального провадження; існування розумних підозр уважати, що зазначене вище майно є доказом злочину та наявності достатніх підстав уважати, що воно відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України, пославшись на врахування наслідків арешту майна, розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_8 , в інтересах ТОВ «СКС КРС», просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02 березня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора про арешт майна. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що: за допомогою автомобіля «MAN», н.з. НОМЕР_1 , лише перевозився екскаватор «VOLVO» жовтого кольору та 24 лютого 2023 року під час дій, пов`язаних із завантаженням екскаватора на трал вантажного автомобіля, працівники не повідомляли про те, що екскаватор є тимчасово вилученим майном або на нього накладено арешт, не перешкоджали його завантаженню; транспортний засіб «MAN», н.з. НОМЕР_1 , не має відношення до обставин розслідуваного в даному провадженні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.239-2 КК України, та не відповідає критеріям, визначеним у ст.98 КПК України; прокурором не обґрунтовано мету й підставу для накладення арешту на вантажний автомобіль. Водночас представник посилається на те, що слідчим суддею в порушення вимог ст.172 КПК України розглянуто клопотання сторони обвинувачення без участі представника власника майна.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку представників власника майна на підтримку апеляційних скарг, позицію прокурора, який не заперечував проти часткового задоволення апеляційної скарги та накладення арешту на вантажний автомобіль шляхом залишення за власником майна права користування цим автомобілем, підтвердив те, що на даний час допитано водія вантажного транспортного засобу та в ході досудового розслідування відсутні дані, які свідчили те, що автомобіль «MAN», н.з. НОМЕР_1 , з причепом перевозив екскаватор «VOLVO» жовтого кольору на місце кримінального правопорушення, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона підлягає задоволенню з огляду на таке.

Статтею 404 КПК України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цим вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти згідно з вимогами КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була би піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

У силу п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який на підставі ч.2 ст.170 КПК України допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз.2 ч.1 ст.170 КПК України.

У силу ч.3 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст.98 КПК України.

Статтею 98 КПК України унормовано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, виходячи з положень ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен урахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися й у клопотанні дізнавача/слідчого/прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно зі ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже, суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ВП №2 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 лютого 2023 року за №0000177, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.239-2 КК України (а.п.4).

За змістом протоколу від 20 лютого 2023 року слідчим проведено огляд земельної ділянки по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :11:002:0124, де виявлено та встановлено екскаватор «VOLVO» жовтого кольору (а.п.5-6).

Затим у ході проведеного слідчим 24 лютого 2023 року огляду місця події на узбіччі повороту автодороги «Київ-Харків» поблизу с. Марківка Полтавського р-ну Полтавської обл. за координатами 49.570449, 34.659881, оглянуто та вилучено зупинений автомобіль «MAN», н.з. НОМЕР_2 , з тралом, на якому знаходився згаданий вище екскаватор, що підтверджується протоколом даної слідчої дії (а.п.8-9).

24 лютого 2023 року названий вище вантажний автомобіль слідчий визнав речовим доказом, про що прийняв постанову (а.п.12).

28 лютого 2023 року прокурор ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «MAN», н.з. НОМЕР_2 , з метою збереження його як речового доказу (а.п.1-13).

Слідчий суддя, задовольняючи клопотання прокурора та накладаючи арешт на майно, розглянув це клопотання формально, не проаналізував обставини справи, не мотивував постановлене рішення, натомість обмежився лише копіюванням доводів клопотання, цитуванням норм процесуального закону й наведенням загальних формулювань безспіввідносно до обставин даної справи, що є неприйнятним.

Через відсутність належної перевірки матеріалів справи слідчий суддя всупереч викладеним вище вимогам закону не врахував те, що орган прокуратури не обґрунтував і не довів відповідність вилученого вантажного автомобіля критеріям, передбаченим ст.98 КПК України.

Так, відповідальність за ч.1 ст.239-2 КК України настає за незаконне заволодіння поверхневим (ґрунтовим) шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах.

Згідно з ч.2 ст.239-2 КК України, виключно за ознаками якої здійснюється досудове розслідування в даному кримінальному провадженні, передбачено відповідальність за ту ж саму дію, що зазначена в ч.1 ст.239-2 КК України, вчинену повторно або за попередньою змовою групою осіб.

Як убачається з матеріалів справи, ВП №2 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється розслідування за фактом незаконного заволодіння групою осіб землями водного фонду в межах водоохоронної зони в особливо великих розмірах на території Полтавського р-ну Полтавської обл.

Однак, стороною обвинувачення не наведено обставин і не надано доказів, які би підтверджували, що автомобіль «MAN», н.з. НОМЕР_2 , будь-яким чином пов`язаний із обставинами вказаного вище кримінального правопорушення. Також у судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтвердив те, що в ході досудового розслідування не встановлено даних, які би свідчили про те, що за допомогою вказаного вище автомобіля екскаватор «VOLVO» жовтого кольору був привезений на місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.239-2 КК України.

Обгрунтування сторони обвинувачення щодо необхідності накладення арешту на вантажний транспортний засіб полягає виключно в тому, що на тралі до автомобіля «MAN», н.з. НОМЕР_2 , перевозився екскаватор «VOLVO» жовтого кольору, на який 24 лютого 2023 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава накладено арешт. Тобто, навіть із цих відомостей убачається, що вантажний автомобіль не є матеріальним об`єктом, який був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.239-2 КК України, зберіг на собі його сліди або містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ч.2 ст.239-2 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля «MAN», н.з. НОМЕР_2 , є ТОВ «СКС КРС».

Цей транспортний засіб ТОВ «СКС КРС» 03 лютого 2022 року надано в оренду ОСОБА_9 , що підтверджується даними договору №1-02-23.

Як установлено в суді апеляційної інстанції, на підставі договору №1/02-23 від 17 лютого 2023 року, товарно-транспортної накладеної №8 від 24 лютого 2023 року ФОП « ОСОБА_9 » й надались послуги перевезення, а саме водієм ОСОБА_10 за допомогою автомобіля «MAN», н.з. НОМЕР_2 , з тралом здійснювалось перевезення екскаватора «VOLVO» жовтого кольору, тобто згідно з договірною документацією.

Таким чином, прокурором не доведено відповідність вилученого транспортного засобу «MAN», н.з. НОМЕР_2 , визначеним у ст.98 КПК України критеріям, і необхідність накладення на нього арешту, що виключає застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження.

Ураховуючи викладене вище,слідчий суддя не дотримався вимог ст.ст.94, 132, 173 КПК України, через це оскаржувану ухвалу належить скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання про арешт майна.

Отже, апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_8 , в інтересах ТОВ «СКС КРС», задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 02 березня 2023 року про арешт майна скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 про накладення арешту на вилучений у ході проведеного огляду 24 лютого 2023 року на узбіччі повороту автодороги «Київ-Харків» поблизу с. Марківка Полтавського р-ну Полтавської обл. за координатами 49.570449, 34.659881, вантажний автомобіль «MAN», н.з. НОМЕР_2 , з позбавленням права відчуження, розпорядження, користування, використання та проведення будь-яких дій до скасування арешту в установленому законом порядку.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .