УХВАЛА

08 лютого 2023 року

м. Київ

справа № 626/553/17

провадження № 51-690ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на вирок Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 квітня 2021 року та ухвалу Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року,

встановив:

На електронну адресу Верховного Суду надійшла указана вище касаційна скарга, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вимог цієї статті.

Згідно з ч. 4 ст. 427 КПК, якщо касаційну скаргу подає захисник, представник потерпілого, до неї додаються оформлені належним чином документи, що підтверджують його повноваження відповідно до вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 50 КПК встановлено, що повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором із захисником або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Однак ОСОБА_5 не додала до касаційної скарги документів, передбачених ч. 1 ст. 50 КПК, що підтверджують її повноваження на участь у кримінальному провадженні в Касаційному кримінальному суді Верховного Суду.

Крім того, згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Такі вимоги мають співвідноситися з приписами ст. 436 КПК, згідно з якими суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: 1) залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; 2) скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; 3) скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; 4) змінити судове рішення.

Проте викладені захисником у касаційній скарзі вимоги до касаційного суду щодо необхідності скасування вироку Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 28 квітня 2021 року та ухвали Полтавського апеляційного суду від 02 листопада 2022 року й визнання ОСОБА_4 невинуватим у вчиненому у зв`язку з недоведеністю пред`явленого обвинувачення, не узгоджуються з положеннями ст. 436 КПК, у частині повноважень суду касаційної інстанції за наслідками касаційного розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються, однак захисник усупереч наведеній нормі їх не долучила.

Указане не лише становить формальне порушення ст. 427 КПК, але й по суті позбавляє Верховний Суд можливості перевірити дотримання суб`єктом подання касаційної скарги вимог статей 424, 426 КПК, а саме: чи належать судові рішення до тих, що можуть бути оскаржені в касаційному порядку та чи дотримано строку касаційного оскарження. Крім того, це не дає можливості Суду перевірити кількість учасників судового провадження і, відповідно, дотримання захисником положень ч. 6 ст. 427 КПК щодо долучення копій касаційних скарг із додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Також колегія суддів звертає увагу касатора, що частинами 1 та 4 ст. 427 КПК, зокрема передбачено, що касаційна скарга подається в письмовій формі та підписується особою, яка її подає.

У разі звернення особи з касаційною скаргою шляхом її направлення на електронну пошту суду, відповідно до приписів Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа використовується електронний підпис, накладанням якого завершується створення електронного документа і його автор підтверджує свою особу як підписувача.

Водночас, положеннями ст. 427 КПК встановлено обов`язок додавати до касаційної скарги її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження, що необхідно для виконання Судом вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 вказаного Кодексу.

Проте захисник не дотрималася положень ч. 6 ст. 427 КПК, оскільки не надіслала до Суду необхідну кількість копій касаційної скарги з додатками для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі зазначається обґрунтування вимог особи, яка її подає, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Тобто, таке обґрунтування має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК, відповідно до яких підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.

Однак, звертаючись із касаційною скаргою, захисник хоча і послалася на положення ст. 413 КПК (неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність), проте не конкретизувала у чому саме полягають такі порушення з огляду на зміст указаної статті та не обґрунтувала доводів у цій частині.

До того ж колегія суддів Верховного Суду звертає увагу касатора, що положеннями ч. 1 ст. 433 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Крім того, Суд вважає за необхідне зазначити, що невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження (ст. 411 КПК) відповідно до положень ст. 409 КПК є підставою для скасування або зміни судового рішення під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, проте в силу статей 433, 438 КПК не є предметом касаційного розгляду.

Також касаційна скарга, зокрема, містить вимогу про скасування ухвали апеляційного суду, проте відсутні обґрунтування підстав для такого рішення в контексті положень статей 412-414, 419, 438 КПК та не вказано які саме порушення допустив апеляційний суд в аспекті приписів статей 404, 405 КПК щодо меж і порядку апеляційного перегляду вироку суду першої інстанції, оскільки захисник не зазначає, які саме доводи сторони захисту залишилися поза увагою апеляційного суду.

Оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги та подання додаткових документів.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Залишити без руху касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 і встановити строк п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.

У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3