Справа № 569/5159/22
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою

04 листопада 2022 рокум. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області
в складі судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне кримінальне провадження №0000501 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , суд -
ВСТАНОВИВ:
В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження №0000501 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
До початку судового засідання прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 на 60 днів з визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яке він підтримав в судовому засіданні та вказав, що заявлені раніше ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України не перестали існувати. Доводить, що обвинувачений, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від суду, враховуючи тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення. Більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам. З метою забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, запобігання вказаним ризикам прокурор просить клопотання задоволити.
Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб обвинуваченому ОСОБА_5 заперечив, оскільки відсутні докази про існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, наведені прокурором у клопотанні, просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання конвоєм не доставлявся, до початку судового засідання подав до суду заяву в якій зазначив, що не заперечує щодо задоволення клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Просив суд розглянути клопотаня прокурора у його відсутності за участю захисника.
Потерпілий ОСОБА_6 повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_6 про проведення судового засідання без його участі.
Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, приходить до наступного:
Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 13 червня 2022 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 09 години 30 хвилин 13 червня 2022 року до 09 години 30 хвилин 11 серпня 2022 року з визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 липня 2022 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 14 години 00 хвилин 14 липня 2022 року до 14 години 00 хвилин 11 вересня 2022 року з визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 08 вересня 2022 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 14 години 30 хвилин 08 вересня 2022 року до 14 години 30 хвилин 06 листопада 2022 року з визначенням застави у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
За положенням ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Згідно п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.
При цьому, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин кримінального правопорушення та особливості підозрюваного і його поведінки.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків передбачених ст.177 КПК України.
Суд вважає необхідним продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою, оскільки ризики передбачені п.п1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України є реальним з огляду на те, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, раніше неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, повторно вчинив умисний корисливий злочин проти власності, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не одружений, тобто у обвинуваченого відсутні стійкі соціальні зв`язки та стримуючі фактори від продовження злочинної діяльності.
Окрім того, достатньо обґрунтованими є підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 будучи офіційно не працевлаштованим, раніше судимим, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став, а тому може вчинити інші кримінальні правопорушення.
В своїх рішеннях ЄСПЛ за скаргою № 40107/02 від «10» лютого 2011 року по справі «Харченко проти України», п.80; за скаргою №20808/02 від 04.03.2010 року у справі «Шалімов проти України», суд визнає порушенням Конвенції продовження/обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за умови, якщо національні суди «…не розглянули жодних альтернативних триманню під вартою запобіжних заходів…».
Підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів суд не вбачає, з огляду на обставини вчинення злочину у якому обвинувачується ОСОБА_5 та наявність існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України. Окрім того, захисником ОСОБА_4 не надано доказів існування обставин, які свідчили б про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів в змозі запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Як визначено в ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, що злочин, передбачений ч.4 ст.185 КК України вчинений обвинуваченим ОСОБА_5 є тяжкими, а тому суд визначає розмір застави відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 74 430 гривень.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 183, 197, 199, 331, 369, 376, 392, 395 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора задоволити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Рівне, українцю, громадянину України, неодруженому, з середньою освітою, непрацюючому, раніше судимому, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з 12 години 30 хвилин 04 листопада 2022 року до 12 години 30 хвилин 02 січня 2023 року.
Визначити місцем тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 - Державна установа «Рівненський слідчий ізолятор» (м.Рівне, вул.Дворецька, 116).
Одночасно визначити ОСОБА_5 розмір застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 74 430 (сімдесят чотири тисячі чотириста тридцять) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду за викликом; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватись від спілкування із потерпілим та свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
Строк дії ухвали та покладених обов`язків, у разі внесення застави - до 12 годин 30 хвилин 02 січня 2023 року.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити для виконання уповноваженій особі ДУ «Рівненський слідчий ізолятор».
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1