Справа № 353/227/23
Провадження № 1-кп/353/58/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді - ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

начальника Тлумацького відділу Івано-Франківської окружної прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тлумач кримінальне провадження № 0000022, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.02.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючо го, раніше не судимого, громадянина України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, -

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене на об`єктах природно-заповідного фонду.

Кримінальне правопорушення було вчинено при наступних обставинах.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» - природні ресурси України є власністю Українського народу. Громадяни України мають право користуватися природними ресурсами України відповідно до цього та інших законів.

Стаття 19 Кодексу України «Про надра» визначає, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр. Право на користування надрами засвідчується актом про надання гірничого відводу, який у відповідності до п.4 Постанови Кабінету Міністрів України № 59 від 27.01.1995 року «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів» може надаватися підприємствам, установам, організаціям, а також громадянам України лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр, а також затвердженого в установленому порядку проекту розробки родовища корисних копалин або будівництва гірничодобувного об`єкта чи підземної споруди, не пов`язаної з видобуванням корисних копалин.

У порушення вимог законодавства України ОСОБА_4 , не будучи зареєстрованим, як суб`єкт підприємницької діяльності, та не маючи передбаченого законом спеціального дозволу на користування надрами, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної суміші (гравію), яка відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 року за № 827 (із змінами від 04.12.2019 № 1065) належить до корисних копалин загальнодержавного значення.

Так 17.02.2023 року ОСОБА_4 домовився із своїми знайомими ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 про допомогу у здійсненні забору піщано-гравійної суміші з русла річки Дністер в урочищі «Церквище», що в с. Нижнів Нижнівського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області для власних потреб, на що останні, не будучи обізнаними із злочинними намірами ОСОБА_4 , погодилися.

З метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на незаконний видобуток піщано-гравійної суміші, 17.02.2023 року, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_4 , використовуючи працю ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідного для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу (ліцензії), акту про надання гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, за допомогою лопат, трактора марки «ЮМЗ-6», 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_9 , якому не були відомі злочинні наміри ОСОБА_4 , та напівпричепа «1ПТС-3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_10 , якому також нічого не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_4 , здійснив видобуток піщано-гравійної суміші об`ємом близько 2,4 м3, з русла річки Дністер в урочищі «Церквище», що в с. Нижнів Нижнівського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, прибережна смуга якої відноситься до меж об`єкту природно-заповідного фонду місцевого значення «Дністровський регіональний ландшафтний парк імені Сергія Дідича», створеного рішенням сесії Івано-Франківської обласної ради від 15.07.1993 року на підставі рішень Тлумацької та Городенківської районних рад, і є природоохоронним рекреаційним об`єктом місцевого значення та входить до складу природно-заповідного фонду України, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання.

Протиправними діями ОСОБА_4 спричинено зняття шару піщано-гравійної суміші, тобто здійснено незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення на береговій лінії річки Дністер в урочищі «Церквище», що в с. Нижнів Нижнівського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області, яка відноситься до об`єкту природно-заповідного фонду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 3 ст. 240 КК України визнав повністю, ствердивши обставини його скоєння, зазначені в обвинувальному акті. Пояснив, що він дійсно 17.02.2023 року зняв для власних потреб шар піщано-гравійної суміші на березі річки Дністер в урочищі «Церквище», що в с. Нижнів Нижнівського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області. При цьому він використовував трактор та напівпричіп, а також йому допомагали ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак вони не знали про те, що він не має на це відповідного дозволу. Просив його суворо не карати, запевняв, що таке більше не повториться. Додатково пояснив, що власником трактора є ОСОБА_9 , власником напівпричепа - ОСОБА_10 , а він лише має право ними користуватись. Тому просив трактор та напівпричіп повернути власникам, оскільки він не повідомляв їх про свій намір здійснити незаконне видобування піщано-гравійної суміші. Також пояснив, що для забору суміші він взяв з дому 6 лопат, які належать йому особисто.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 240 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 240 КК України, як незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, вчинене на об`єктах природно-заповідного фонду.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, визнання вини, сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим, яке передбачене ч. 3 ст. 240 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Також судом враховується індивідуальний ступінь кримінального правопорушення, спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого, а також особу обвинуваченого.

Так обвинувачений ОСОБА_4 позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, не перебуває на обліку в наркологічному та психіатричному кабінеті, до кримінальної відповідальності притягається вперше, повністю визнав вину у скоєному, щиро розкаявся, негативно ставиться до вчиненого.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

У досудовій доповіді Тлумацького районного сектору № 5 філії ДУ «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 07.04.2023 року зроблено висновок, що, беручи до уваги середню ймовірність вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та середній рівень небезпеки, що становить обвинувачений для суспільства, його виправлення без ізоляції від суспільства можливе та не становить високої небезпеки для суспільства чи окремих осіб.

В судовому засіданні прокурор просив визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, та призначити йому покарання в виді трьох років позбавлення волі, застосувати ст. 75 КК України, визначити обвинуваченому два роки іспитового строку та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив врахувати позитивні характеристики обвинуваченого, визнання останнім вини та сприяння досудовому розслідуванню, його тісні соціальні зв`язки, висновок органу пробації та призначити обвинуваченому покарання з застосування ст. 75 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене ст.ст. 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

За викладених обставин, з врахуванням позиції прокурора, обвинуваченого, захисника, висновку органу пробації, суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити в межах санкції ч. 3 ст. 240 КК України, у виді позбавлення волі, яке буде відповідати не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, буде обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Проте суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 можливе без реального відбування покарання і до нього можливо застосувати ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку. При цьому суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 судом не встановлено.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Клопотання про скасування арешту майна (трактор колісний марки "ЮМЗ-6", д.н.з НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , напівпричіп марки "1ПТС-3", д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_10 ) та питання речових доказів суд вирішує керуючись правилами, викладеними в ст.ст. 100, 174 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Тому, з врахуванням наведеного, з ОСОБА_4 слід стягнути процесуальні витрати на користь держави за залучення експерта для проведення експертизи згідно довідки експертної установи: 2642,92 грн. - за проведення Івано-Франківським НДЕКЦ МВС України судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.8 «Дослідження грунтів» № СЕ-19/109-23/2351-ФХД від 24.02.2023 року.

Керуючись ст. ст. 373-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України, та призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням та встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2642,92 грн. (дві тисячі шістсот сорок дві гривні 92 копійки) процесуальних витрат.

Скасувати арешт, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.02.2023 року, на:

- трактор колісний марки «ЮМЗ-6», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_3 від 11.03.2010 року належить ОСОБА_9 , жителю АДРЕСА_2 ;

- напівпричіп марки «1 ПТС-3» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_4 належить ОСОБА_10 , жителю с. Нижнів, Нижнівського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області;

- піщано-гравійну суміш, об`ємом 1,5 м3, яка була виявлена та вилучена з напівпричепа марки «1 ПТС-3» реєстраційний номер НОМЕР_2 17.02.2023 року в ході проведення огляду місця події на узбіччі дороги у с. Нижнів, вул. Колійова, Нижнівського старостинського округу Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області;

- лопати з дерев`яними ручками у кількості 6 штук, які належать ОСОБА_4 ;

- зразки піщано-гравійної суміші, які були вилучені з насипу піщано-гравійної суміші, яка знаходилась на напівпричепі марки «1 ПТС-3» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Після вступу вироку в законну силу речові докази по даному кримінальному провадженню, а саме:

- трактор марки «ЮМЗ-6», 1986 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_3 від 11.03.2020 року належить на праві власності ОСОБА_9 , - повернути власнику ОСОБА_9 ;

- напівпричіп «1ПТС-3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію машини НОМЕР_4 належить на праві власності ОСОБА_10 , - повернути власнику ОСОБА_10 ;

- піщано-гравійну суміш, об`ємом 1,5 м3, яка зберігається на території ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - конфіскувати в дохід держави;

- зразки піщано-гравійної суміші, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області знищити;

- лопати з дерев`яними ручками у кількості 6 штук, які належать ОСОБА_4 - конфіскувати в дохід держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Івано-Франківського Апеляційного суду через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вручити сторонам кримінального провадження копію вироку негайно після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

ГоловуючийОСОБА_11