Справа № 297/3979/22
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

29 грудня 2022 року м. Берегово

Слідчий суддя Берегівського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ст. слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , винесене по кримінальному провадженню № 0000980 від 02.11.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 2 ст. 15 ч. 2 п. 5 ст. 115, ч. 1ст. 263 КК України, про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення застави відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берегово, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, громадянина України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий СВ Берегівського відділу поліції ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням до суду, яке погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Клопотання мотивовано тим, що в його провадженні перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000980 від 02.11.2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 2 ст. 15 ч. 2 п. 5 ст. 115, ч. 1ст. 263 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий вказує на те, що ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, у невстановленому місці та у невстановлений час, незаконно, без передбаченого законом дозволу, набув у власність ручну осколкову гранату Ф-1 промислового виготовлення військового призначення, заздалегідь знаючи про те, що вищевказана осколкова граната Ф-1, є боєприпасом, незаконно, зберігав її по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 до 01.11.2022 року 23 години 40 хвилин, до моменту приведення гранати Ф-1 у бойовий стан та метання її у подвір`я будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України - тобто носіння, зберігання, придбання, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, 01 листопада 2022 року, приблизно о 23 год. 40 хв., ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, з метою заподіяння смерті ОСОБА_7 способом небезпечним для життя багатьох осіб, з мотивів помсти та особистої неприязні, підкрався до огорожі дворогосподарства 2а, в м.Мукачево по вул. Миколи Коперника, маючи при собі попереднього заготовлену ручну бойову гранату Ф-1, яку без передбаченого законом дозволу носив при собі, усвідомлюючи бойові властивості вказаної гранати, які передбачають розліт осколків після вибуху для ураження живих цілей, тобто розуміючи реальну небезпеку для життя і здоров`я осіб які могли опинитися в радіусі її вибухової дії, витягши запобіжну чеку, привівши її у бойове положення, кинув на територію подвір`я будинку за вищевказаною адресою.

У результаті приведення ОСОБА_4 гранати Ф-1 у бойовий стан та її метання у подвір`я будинку за адресою АДРЕСА_2 , пролунав вибух, в наслідок якого було частково пошкоджено задню ліву частину припаркованого на подвір`ї автомобіля марки BMW 328GT, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить потерпілому ОСОБА_7 , чим самим спричинено йому матеріальної шкоди.

Виконавши всі заплановані дії, спрямовані на заподіяння смерті ОСОБА_7 способом небезпечним для життя багатьох осіб, не закінчивши дане кримінальне правопорушення до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як ОСОБА_7 , на момент вибуху перебував на сходинках перед вхідними дверима будинку, поза радіусом розльоту осколків після вибуху, в зв`язку з чим не отримав осколкових поранень від вибуху, ОСОБА_4 втік з місця вчинення злочину, не бажаючи бути викритим свідками, сів у автомобіль марки «Ford Transit Kombi», білого кольору, д/н Угорської реєстрації НОМЕР_2 , який припаркував неподалік вчинення злочину в АДРЕСА_3 , та поїхав на ньому за адресою проживання в АДРЕСА_1 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення передбачене п.5 ч. 2 ст. 115 КК України - тобто закінчений замах на умисне вбивство, вчинене способом, небезпечним для життя багатьох осіб.

В сукупності умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано як кримінальні правопорушення передбачені ч.1 ст. 263 та ч.2 ст. 15- п.5 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 04.11.2022 щодо підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави в розмірі ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 260 00 грн.

07.11.2022 ОСОБА_4 було внесено заставу та останній був звільнений з-під варти.

24.11.2022 Закарпатським апеляційним судом у складі головуючого - судді ОСОБА_8 та суддів ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ухвалу Мукачівського міськрайоного суду Закарпатської області від 04.11.2022 скасовано та постановлено нову ухвалу про застосування запобіжного заходу у виді триманя під вартою відносно ОСОБА_4 , строком на 60 діб до 02.01.2023.

Наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доводиться протоколам огляду місця події від 02.11.2022, показаннями свідків, речовими доказами, іншими зібраними на даний час у ході досудового розслідування доказами.

Оскільки термін дії ухвали слідчого судді, яким обрано стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою невдовзі закінчується, а досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні ще триває, тому слідчий просить продовжити застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_6 підтримали клопотання тапросили його задовольнити, оскільки вважали, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий злочин та може ухилятися і переховуватись від слідства та впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, а також кримінальне правопорушення він скоїв із застосуванням насильства, тому просили не визначати розмір застави при продовженні запобіжного заходу - тримання під вартою. Наведені ризики на даний час не зменшились.

Захисник ОСОБА_5 вважала клопотання безпідставним та пояснила, що застосування відносно її підзахисного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є занадто суворим запобіжним заходом. Просила застосувати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, оскільки такий буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку свого захисника, заперечив про застосування відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та просив обрати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Метою і підставою тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при розгляді клопотання суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з урахуванням конкретних обставин справи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжкого та особливо тяжкого злочину, який вчинений із застосуванням насильства за який передбачено покарання у вигляді позбавленні волі на строк від 10 до 15 років або довічним позбавленням волі.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, а також враховуючи факт того, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків з метою ухилитися від відповідальності, тому слідчий суддя вважає, що існує ризик його переховування від органів досудового розслідування та суду, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи недостатні для запобігання вищевказаним ризикам, ризики, які існували при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу від 04 листопада 2022 року не зменшилися, викладені досудовим слідством обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування обґрунтовані, тому клопотання є підставним.

Згідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Строк досудового слідства у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 03.02.2023 року.

Таким чином, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 2 ст. 15 ч. 2 п. 5 ст. 115, ч. 1ст. 263 КК України, тобто в злочинах вчинених із застосуванням насильства, а тому вважає продовжити застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України

Керуючись ст. ст. 132, 176-178, п. 2 ч. 5 ст. 182, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

Клопотання ст. слідчого СВ Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Берегівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, без визначення застави відносно підозрюваного ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави, терміном на 30 (тридцять) діб.

Строк дії ухвали закінчується 27 січня 2023 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_11