Справа № 185/1554/23
Провадження № 1-кс/185/389/23
У Х В А Л А

04 лютого 2023 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Славгород, Синельниківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середньо - технічну освіту, одруженого, інваліда 2 групи (інвалідність внаслідок війни), проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 04 лютого 2023 року, погодженим прокурором, порушується питання про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Відповідно до матеріалів, якими слідчий обґрунтовує клопотання, ОСОБА_6 , діючи умисно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, направлених проти громадської безпеки в частині захисту життя та здоров`я людей від негативного впливу руйнуючого характеру вогнепальної зброї, бойових припасів в результаті їх неконтрольованого обігу, в порушення вимог законодавства України, яким регулюється порядок поводження з вогнепальною зброєю і боєприпасами, у тому числі Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998 року 12 вересня 1962 року народження, при невстановлених обставинах та у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці придбав дев`ятнадцять патронів калібру 5,45 мм зразка 1974 року, які є бойовими припасами та призначені для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У» ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій, предмети схожі на бойові припаси, а саме дванадцять предметів схожі на патрони калібру 7,62 мм, два предмети схожі на корпуси від гранат РГД, два предмети схожі на запали УЗРГМ, глушник до автоматичної зброї, 16 предметів схожих на важелі від запалів УЗРГМ, які останній переніс та зберігав на території свого домоволодіння АДРЕСА_1 .

03 лютого 2022 року, у період часу з 09 годин 07 хвилин до 12 годин 36 хвилин, під час проведення обшуку домоволодіння АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_6 , було виявлено та вилучено: дев`ятнадцять патронів калібру 5,45 мм зразка 1974 року, які призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї: автоматів «АК-74», «АКС-74», «АКС-74У» ручних кулеметів «РПК-74» та їх модифікацій, дванадцять предметів схожих на патрони калібру 7,62 мм, два предмети схожі на запали УЗРГМ, глушник до автоматичної зброї, 16 предметів схожих важелі від запалів УЗРГМ, які знаходились в приміщенні гаражу; предмет схожий на корпус від гранати РГД, який знаходився на холодильнику в приміщенні літньої кухні; предмет схожий на корпус від гранати РГД, який знаходився під килимом на задньому дворі між парканом та прибудовою.

Таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, у порушення «Положення про дозвільну систему» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року дозволу та іншими нормативними актами, придбав, зберігав вищевказані бойові припаси без передбаченого законом дозволу.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім того, ОСОБА_6 02 лютого 2023 року, близько 16 годині 35 хвилин, маючи при собі гранату марки РГД-5, перебував біля домоволодіння АДРЕСА_1 , на території якого в житловому будинку знаходились ОСОБА_7 , та малолітня ОСОБА_8 , 2018 року народження, а в гаражі знаходився ОСОБА_9 . У цей час ОСОБА_6 , перебуваючи у громадському місці, у денний час доби, безпричинно, бажаючи показати свою зверхність та перевагу над оточуючими, діючи умисно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, яка виразилась у нахабній поведінці, очевидній для потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , малолітньої ОСОБА_8 , неповазі зі сторони ОСОБА_6 до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки та моральності, бажаючи протиставити себе суспільству, діючи з особливою зухвалістю, котра виразилась в безчинстві, поєднаному з пошкодженням майна, дістав предмет, схожий на гранату ГРД-5, яка була заздалегідь заготовлена, створюючи реальну загрозу життю та здоров`ю оточуючих, підійшов справа до паркану домоволодіння АДРЕСА_1 та умисно кинув на територію зазначеного домоволодіння гранату РГД-5, тим самим здійснивши вибух між житловим будинком та парканом вищевказаного домоволодіння, при цьому пошкодивши шиферний паркан, альтанку та фасад будинку, що належить ОСОБА_9 , після чого ОСОБА_6 з місця скоєння злочину зник.

Умисні дії ОСОБА_6 кваліфікуються за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

02 лютого 2023 року відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за № 0000176 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

03 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України, а саме носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу та хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю із застосуванням іншого предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

На думку слідчого, що погоджено з прокурором, відносно підозрюваного ОСОБА_6 має бути застосований запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою у зв`язку з обґрунтованою підозрою у вчиненні ним кримінальних правопорушень, враховуючи що ОСОБА_6 вчинив тяжкі злочини, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років, перебуваючи під загрозою застосування до нього суворого покарання, у разі доведеності його вини у вигляді позбавлення волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваному відомі дані потерпілих та свідків, на яких останній може незаконно впливати з метою схилення до зміни показань, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 підозру не визнав, просив застосувати до нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю. Зазначив, що ризики вказані стороною обвинувачення не обґрунтовані і не доведені.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання слідчого, зокрема, міркування прокурора та слідчого щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та в сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням приходжу до наступного висновку.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід, як тримання під вартою.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Слідчим доведено, що відносно підозрюваного ОСОБА_6 проводиться досудове розслідування, оскільки даний факт за № 0000176 від 02 лютого 2023 року зареєстрований в Єдиному реєстрі досудових розслідувань.

Встановлено, що ОСОБА_6 було затримано 03 лютого 2023 року о 12:36 год. працівниками поліції, тому згідно ст. 209 КПК України момент затримання вважається о 12:36 год. 03 лютого 2023 року.

03 лютого 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України.

03 лютого 2023 року підозрюваним було отримано копію клопотання з доданими матеріалами про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, потерпілих по даному кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Так статтею 178 КПК України зазначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

На виконання вказаних вимог Закону, відповідно до матеріалів клопотання відносно ОСОБА_6 , останній є особою, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від трьох до семи років, одружений, інвалід 2 групи, раніше не судимий.

Суд вважає цілком доведеним існування ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, чим перешкоджати кримінальному провадженню, так і ризик незаконного впливу на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Даний ризик підтверджується тим, що підозрюваному відомі дані потерпілих та свідків, на яких останній може незаконно впливати, більш того вони мешкають у сусідньому домоволодінні. Також існує ризик вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Враховуючи те, що обґрунтованість підозри підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю вагомих доказів, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений слідчим суддею, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються.

Відтак, приходжу до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Між тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

У чинність ч. 4 с. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи, що злочини у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 згідно ст. 12 КК України належать до тяжких злочинів, обставини вчинених злочинів, майновий стан підозрюваного та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, суд вважає за необхідне застосувати до нього розмір застави - 30розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків, що передбачено ч. 3 ст. 182 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 184, 186, 193, 196, 197, 309, 372, 395 КПК України -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 296 КК України про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Славгород, Синельниківського району, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, маючого середньо - технічну освіту, одруженого, інваліда 2 групи (інвалідність внаслідок війни), проживаючого та зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, а саме з 12.36 год. 03 лютого 2023 року до 12 год. 36 хв. 04 квітня 2023 року.

Визначити суму застави у розмірі 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) гривень, які необхідно внести на депозитний розрахунковий рахунок № UA0017442, банк отримувача Державна казначейська служба України, м. Київ, код отримувача (ЄДРПОУ) 26239738, код банку отримувача (МФО) 820172, отримувач коштів Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, призначення платежу: застава згідно ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 лютого 2023 року у справі № 185/1554/23 (провадження № 1-кс/185/389/23) відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до спливу терміну тримання під вартою.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ. Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно негайно звільнити ОСОБА_6 з - під варти у зв`язку з внесенням застави. Після внесення застави підозрюваний ОСОБА_6 , буде вважатися таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

2) не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора, суду з м. Павлоград Дніпропетровської області.

3) утримуватися від спілкування з потерпілими, свідками по даному кримінальному провадженні.

У разі внесення застави, строк дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків не може перевищувати двох місяців.

У випадку невиконання підозрюваним ОСОБА_6 покладених обов`язків, застава буде звернута в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України й використана у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст. 194 КПК України.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1