Справа № 464/5031/22
пр.№ 1-в/464/133/22
14 грудня 2022 року м.Львів
Сихівський районний суд м.Львова
головуючий суддя ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові клопотання Сихівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області про вирішення питання щодо застосування покарання при наявності декількох вироків засудженому ОСОБА_3 , -
Сихівський РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області звернувся до суду з клопотанням щодо застосування покарання при наявності декількох вироків засудженому ОСОБА_3 , мотивуючи наявність двох вироків від 04.08.22. та 18.07.22., де останнього звільнено від відбування покарань на підставі ст.75 КК України із встановлення іспитового строку відповідно на 3 роки та один рік.
У судове засідання учасники судового провадження, які належним чином повідомлялись про розгляд справи, не прибули, а представник органу пробації подав заяву про розгляд клопотання за їх відсутності. Неявка належним чином повідомлених учасників провадження не перешкоджає розгляду такого.
Враховуючи думку прокурора про відсутність підстав для задоволення поданого клопотання та дослідивши додані письмові докази, суд дійшов наступного.
ОСОБА_3 був засуджений: 1/ вироком Франківського районного суду м.Львова від 18.07.22. за ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку один рік та покладенням обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України, та 2/ вироком Сихівського районного суду м.Львова від 18.07.22. за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з призначенням іспитового строку три роки та покладенням обов`язків, визначених ч.1 ст.76 КК України.
Відповідно до п.11 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст.539 КПК України, має право вирішувати, зокрема, питання про застосування покарання за наявності кількох вироків.
Згідно з п.2 ч.2 ст.539 КПК України питання, передбачене п.11 ч.1 ст.537 КПК України, вирішує місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.
Згідно з ч. 4 ст. 70 КК за правилами, передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.
Відповідно ж до роз`яснень, що містяться у п.23 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі визнання особи винною у вчиненні кількох злочинів рішення про її звільнення від відбування покарання з випробуванням приймається тільки після визначення на підставі ч.1 ст.70 КК остаточного покарання, виходячи з його виду й розміру. Коли особа, щодо якої було застосоване таке звільнення, вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.
Вирок Сихівського районного суду м.Львова перебуває на виконанні Сихівського РВ філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області з 20.09.22., вирок же Франківського районного суду м.Львова надійшов на виконання 24.10.22.

В обидвох вироках суду основне покарання призначене засудженому у виді позбавлення волі на строк 5 років, іспитовий строк на строки 1 та 3 роки, що є крайньою його межею.

Відповідно до ч.1 ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.
Відтак обчислення іспитового строку засудженому за вироком Франківського районного суду м.Львова рахується з 18 липня 2022 року, а за вироком Сихівського районного суду м.Львова з 04 серпня 2022 року.
Встановлення судом іспитового строку в межах попереднього рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням є одним із обов`язкових елементів, що визначає основний зміст такого випробування.
За своїм змістом іспитовий строк - це певний проміжок часу, протягом якого здійснюється контроль за поведінкою засудженого, а сам він під загрозою реального відбування призначеного покарання зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки та інші умови випробування.
Протягом цього проміжку часу особа вважається судимою. У разі ж вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтями 71, 72 КК.
З одного боку, іспитовий строк втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконає умови випробування (ч.2 ст.78 КК), а з іншого - успішне виконання умов випробування протягом іспитового строку має наслідком остаточне звільнення від відбування призначеного покарання (ч.1 ст.78 КК) та пільгове погашення судимості (п.1 ст.89 КК).
Враховуючи зазначене, тривалість іспитового строку та, відповідно, необхідності виконання умов випробування має важливе значення для засудженого, а тому збільшення цього строку є істотною зміною умов випробування та погіршенням становища засудженого. Зазначене знайшло своє викладення у постанові Верховного Суду від 27.03.18. (справа 754/2749/17).
Крім того суду звертає увагу на те, що застосування ч.1 ст.75 КК України можливе лише у випадку якщо суд при призначенні покарання, зокрема у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання. Як зазначалось вище основне покарання позбавлення волі за обидвома вироками суду засудженому призначено у мінімальному його розмірі 5 років. У будь-якому разі при призначенні покарання за правилами жодної із статтей 70 ч.4 або ж 71, 72 КК України строк основного покарання було б збільшено, що виключає апріорі застосування інституту умовного звільнення до призначеного засудженому покарання.
Відтак у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :
відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом 7 днів з дня її оголошення

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_4