Справа № 346/3471/20
Провадження № 1-в/346/333/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника відділу пробації ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання про звільнення від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого 31.08.2020 року Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.; ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2021 року на підставі ст. 53 КК України ОСОБА_5 покарання у виді штрафу замінено покаранням у виді громадських робіт на строк 50 годин,-

в с т а н о в и в :

Коломийський міськрайонний відділ філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області звернувся до суду із вказаним поданням, яке мотивує тим, що засуджений ОСОБА_5 перебуває на обліку у вказаному відділі з 04.01.2022 року. 11.01. та 21.01.2022 року вказаним відділом йому направлялись виклики, за якими він не прибув, у зв`язку з чим 24.01.2022 року органом пробації розпочато проведення початкових розшукових заходів, зокрема, направлено запити до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, Коломийського МРВ ДРАЦС ГТУЮ в Івано-Франківській області, КНП «Коломийська ЦРЛ» КМР, КНП КМР «Коломийський міський центр надання первинної медико-санітарної допомоги», ІНФОРМАЦІЯ_2 , КНП «Івано-Франківський обласний фтизіопульмонологічний центр Івано-Франківської обласної ради»; здійснено перевірку за місцем проживання засудженого. Однак, встановити його місце знаходження не вдалося. Відділом пробації направлено подання про передачу матеріалів про проведення подальших розшукових заходів до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області та 23.04.2022 року ОСОБА_5 оголошено в державний розшук. Згідно з повідомленням вказаного відділу поліції від 21.10.2022 року ОСОБА_5 продовжує перебувати в розшуку, його місцезнаходження не встановлено.

Згідно з вимогою про судимість та відповіді УІАП від 01.11.2022 року ОСОБА_5 за час перебування на обліку нових злочинів не вчиняв та впродовж 2022 року до адміністративної відповідальності не притягувався.

Оскільки, строк давності виконання обвинувального вироку від 31.08.2020 року, який набрав законної сили 01.10.2020 року, відповідно до ст. 80 КК України станом на дату звернення з даним поданням (08.12.2022 року) закінчився, факт ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт згідно з ч. 2 ст. 389 КК України щодо ОСОБА_5 . Коломийським районним відділом поліції не документувався, вказаний орган пробації просить вирішити питання про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у виді громадських робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Коломийського міськрайонного суду від 31.08.2020 року.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду розгляду справи повідомлявся, причини неявки суду не повідомив.

Представник відділу з питань пробації в судовому засіданні подання підтримав.

Прокурор в судовому засіданні зазначила, що строк давності виконання вироку суду від 31.08.2020 року, який набрав законної 01.10.2020 року, відповідно до ст. 80 КК України (2 роки) закінчився. Перебіг вказаного строку переривається лише коли особа вчилила інший злочин, а згідно з відповідною вимогою ОСОБА_5 нового злочину не вчиняв, перетин державного кордону згідно з відповідною інформацією не здійснював, тобто умислу на ухилення від відбування покарання не було. Тому прокурор не заперечує проти задоволення подання.

Суд, вивчивши матеріали особової справи засудженого, заслухавши думку вказаних учасників, дійшов наступних висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, вироком Коломийського міськрайонного суду від 31.08.2020 року, який набрав законної сили 01.10.2020 року, ОСОБА_5 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. (а.с. 6-7).

Судом також встановлено, що ухвалою Коломийського міськрайонного суду від 16.12.2021 року, яка набрала законної сили 24.12.2021 року, замінено засудженому ОСОБА_5 несплачену суму штрафу в розмірі 850 грн., призначеного вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.08.2020 року за ч.1 ст. 185 КК України, покаранням у виді громадських робіт на строк 50 годин ( а.с. 5 ).

Згідно з даними подання Коломийського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області від 16.03.2022 року матеріали початкового розшуку стосовно засудженого ОСОБА_5 передано до Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області для проведення подальших розшукових заходів (а.с. 8).

Відповідно до повідомлень заступника начальника Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області № 4222/10856-22 та №1297/10856-22 відповідно від 27.04.2022 року та 21.10.2022 року ОСОБА_5 оголошено в державний розшук та заведено розшукову справу № 317/10/2022 від 23.04.2022 року; проводяться заходи зі встановлення місцязнаходження ОСОБА_5 (а.с. 9,10).

Згідно з даними вимоги УІАП ГУНП в Івано-Франківській області та відповіді на запит УІАП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 станом на 03.11.2022 року до кримінальної відповідальності після постановлення вищевказаного вироку суду від 31.08.2020 року не притягувався, інформацією щодо його притягнення до адміністративної відповідальності станом на 05.11.2022 року Інформаційний портал Національної поліції не володіє (а.с. 12-14).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Згідно зі ст. 152 КВК України однією з підстав звільнення від відбування покарання для органів виконання покарань є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Стаття 80 КК передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Правова природа вказаного виду звільнення від відбування призначеного покарання зумовлюється одностороннім обов`язком держави примусово реалізувати через спеціально уповноважені нею органи призначене особі покарання протягом певних строків. Особа, засуджена до певного виду покарання, не несе правового обов`язку застосовувати правообмеження, які входять до його змісту, сама до себе - це виключна одностороння компетенція спеціальних державних органів, які виконують покарання.

Водночас засуджена до певного виду покарання особа не може перебувати в потенційному очікуванні виконання покарання невизначений проміжок часу, у зв`язку із чим законодавчо встановлюються імперативні строки, сплив яких припиняє наявні між державою і засудженою особою кримінальні правовідносини, а отже, унеможливлює виконання покарання.

Окрім того, ч.3 ст.80 КК України передбачено положення щодо зупинення перебігу строку давності, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого для відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені пунктами 1-3 частини першої цієї статті, подвоюються.

У частині четвертій статті 80 КК також передбачено положення про те, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у частинах першій та третій цієї статті, засуджений вчинить новий злочин. Обчислення строку давності в цьому разі починається з дня вчинення нового злочину.

Вказані положення свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст. 80 КК передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Ухилення від відбування покарання як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку є особливим юридичним фактом, питання вирішення якого належить до компетенції суду, а отже, цей факт слід встановлювати з дотриманням вимог процесуальної форми.

Зокрема, редакція частини третьої статті 80 КК певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у частині третій статті 80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК. Отже, роблячи висновок про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні частини третьої статті 80 КК, суд тим самим фактично визнає її винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить частині першій статті 62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Даний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24.12.2015 року в справі № 5-324кс15.

Під ухиленням від відбування покарання розуміють умисні дії або бездіяльність засудженого, спрямовані на невиконання покарання.

Таким чином єдиною та безумовною підставою для визнання особи такою, що ухиляється від виконання покарання, призначеного їй за вироком суду є лише наявність обвинувального вироку суду, яким особа буде визнана винною саме в ухиленні від відбування покарання.

Даних про наявність обвинувального вироку суду щодо ОСОБА_5 за фактом умисного невиконання вироку суду протягом встановленого строку давності матеріали справи не містять.

Наявність лише факту невиконання засудженим громадських робіт сам по собі не свідчить про ухилення від відбування цього покарання.

Враховуючи, що на даний час закінчились строки давності виконання вищевказаного обвинувального вироку, факт ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт не встановлений вироком суду, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від відбування вказаного покарання на підставі п.1 ч.1 ст. 80 КК України.

На підставі п. 1 ч.1 ст. 80 КК України, ст. 152 КВК України та, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання у виді громадських робіт на строк 50 годин, призначеного ухвалою Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 16.12.2021 року на підставі ст. 53 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 31.08.2020 року, яким засуджено ОСОБА_5 за ч.1 ст. 185 КК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1