233 № 229/4888/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2022 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеногов Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000669 від 29 липня 2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявила клопотання про продовження застосування відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, з підстав, викладених у письмовому клопотанні, обґрунтовуючи, це тим, що ризики, які існували при обранні такого виду запобіжного заходу до теперішнього часу не зникли і продовжують існувати.
Обвинувачений ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання прокурора без пояснення мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід на інший, більш м`який, такий як домашній арешт за місцем мешкання його брата.

Захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, оскільки, на його думку, ризики зі спливом часу зникли, в зв`язку з чим просив змінити обвинуваченим запобіжний захід на інший, більш м`який, такий як цілодобовий домашній арешт ОСОБА_7 за місцем реєстрації, а ОСОБА_10 за місцем мешкання його брата.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №133/2022 від 14 березня 2022 року продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 259/2022 від 18 квітня 2022 року продовжено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №341/2022 від 17 травня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №573/2022 від 12 серпня 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб.

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 задля забезпечення безпеки бли етаповані з ДП «Бахмутська установа виконання покарань (№6)» до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)», їх доставка конвоєм до суду в теперішній час є неможливою, в зв`язку з чим було постановлено ухвалу про його участь в судовому засіданні шляхом проведення відеоконференції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16 вересня 2022 року продовжено строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 строком до 14 листопада 2022 року.
Необхідність застосування відносно обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтовувалась наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, всі докази досліджені, прокурором заявлене клопотання про надання часу для погодження зміни обвинувачення.
Враховуючи, викладене, суд, не роблячи передчасних висновків щодо вини обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , дійшов висновку про доцільність застосування відносно них запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не даючи при цьому оцінки зібраним доказам , та приймаючи до уваги наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що кожний з них може:
- переховуватись від суду, що підтверджується тим, що кожний з них обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі, та наслідки і ризик втечі можуть бути визнані ними менш небезпечними ніж кримінальне переслідування. При цьому необхідно врахувати, що обвинувачені не мають постійного місця проживання і тимчасово мешкали у квартирі свідка ОСОБА_11 , де і було вчинене кримінальне правопорушення, а також в зв`язку із веденням на території Донецької області активних бойових дій, контролювати поведінку обвинувачених у випадку перебування їх на волі буде неможливо.

Суд вважає, що ризик впливу на свідка ОСОБА_12 на теперішній час зник, оскільки вона вже двічі була допитана в судовому засіданні та повідомила все, що їй було відомо про подію кримінального правопорушення.

Судом враховано також особи обвинувачених.
Так, ОСОБА_7 є працездатним, але не працює, холостий, дітей на утриманні не має, на обліках у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий, характеризується за місцем мешкання посередньо, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі.
ОСОБА_8 є працездатним, але не працює, холостий, дітей на утриманні не має, на обліках у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, раніше не судимий, характеризується за місцем мешкання посередньо, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років або довічного позбавлення волі.
Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою повністю відповідає особі кожного з обвинувачених, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що їм інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду.
Враховуючи, що на даний час не відпав, а є дійсним та триваючим ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, не спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , що на даний час виключає можливість зміни запобіжного заходу на більш м`який.
Крім того, стороною захисту не надано суду жодного доказу того, що обвинувачений ОСОБА_7 має брата, який має власне житло і не заперечує проти того, що ОСОБА_13 буде проживати разом з ним та перебувати на його утриманні у випадку застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Європейський суд з прав людини визнає виправданим тривале тримання під вартою за наявності конкретних ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням наявності встановлених ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , судом на теперішній час не встановлено.
Отже, з урахуванням вищенаведеного та вимог ст. 183 КПК України, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.
З урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, зокрема обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини, відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193-199, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Горлівка Донецької області, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, на строк 60 днів, тобто по 05 січня 2023 року включно.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Дружківка Донецької області, обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, на строк 60 днів, тобто по 05 січня 2023 року включно.
Обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 тримати під вартою в ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» до окремого розпорядження суду.
Ухвала може бути оскаржена учасниками процесу шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_2

ОСОБА_3