Справа № 303/6755/22
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.03.2023 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретарки судових засідань ОСОБА_4 ,

та учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

представника Закарпатської митниці ДМС ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали контрольного провадження у кримінальному провадженні № 11-кп/4806/660/22, за апеляційною скаргою, яку подав прокурор ОСОБА_9

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2022 року, повернуто прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000154 внесеному 20.09.2022 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, у відповідності до ст. 89 КК України не судимого, який працював на посаді старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці Держмитслужби,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, - для усунення недоліків.

Цією ухвалою клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , про закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст.284КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, - залишено без задоволення.

В ухвалі суду вказується на те, що 05 жовтня 2022 року, до Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України з додатками до нього: реєстром матеріалів досудового розслідування та розписками підозрюваного і його захисника про отримання копії обвинувального акту з додатками. Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні, посилаючись на те, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, відповідає вимогам 291 КПК України, підстави для закриття провадження чи повернення обвинувального акту, відсутні. Представники «потерпілої сторони» - Закарпатської митниці, ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, можуть вчиняти дії від імені юридичної особи ДМС України () та діяти виключно в судах України без окремого доручення керівника Закарпатської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби, подали суду клопотання в. о. начальника Закарпатської митниці, ОСОБА_11 , про повернення обвинувального акту прокурору на підставі п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у зв`язку з невідповідністю обвинувального акту вимогам ст. 55 КПК України. Клопотання мотивовано тим, що відповідно до Положення про Закарпатську митницю, затвердженого наказом ДМС України від 29.10.2020 року № 489, митниця утворюється, як територіальний орган Держмитслужби без статусу юридичної особи. Закарпатська митниця, яка органом досудового розслідування визнана потерпілою стороною у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 - старшого державного інспектора відділу митного оформлення № 1 митного поста «Мукачево» Закарпатської митниці Держмитслужби, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, - є митним органом, як відокремлений підрозділ у частині делегованих повноважень ДМС України, а тому відповідно до вимог ст. 55 КПК України, не може мати статусу «потерпілої сторони».

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 , подав суду клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284КПК України, у зв`язку з відмовою представника потерпілої сторони від обвинувачення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України. Клопотання захисник мотивує тим, що, передбачений ч. 1 ст. 362 КК України, злочин відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, віднесено до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, що може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. У цьому випадку обвинувачення за ч. 3 ст. 362 КК України є похідним від ч. 1 ст. 362 КК України, оскільки кваліфікуючою ознакою такого зазначено - повторність. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. На переконання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , «потерпіла сторона» не висловила своєї однозначної позиції про притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, а тому таке слід розцінювати, як відмову потерпілого від підтримання обвинувачення у суді.

В ухвалі вказується на те, що у судовому засіданні встановлено, що представники Закарпатської митниці, як відокремленого підрозділу Держмитслужби, категорично заперечували, що Закарпатська митниця (в особі керівника), зверталася до правоохоронних органів із заявою про кримінальне правопорушення. При цьому стверджували, що Закарпатська митниця (в особі керівника), не подавала клопотання слідчому про залучення до провадження в якості потерпілої сторони Закарпатську митницю, та не давала слідчому своєї згоди на таке визнання. На підставі наявних у справі матеріалів кримінального провадження судом встановлено, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 362 КК України, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, віднесено до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення, що може бути розпочате слідчим, прокурором лише на підставі заяви потерпілого. В цьому випадку обвинувачення за ч. 3 ст. 362 КК України є похідним від ч. 1 ст. 362 КК України, оскільки кваліфікуючою ознакою такого зазначено - повторність. Відповідно до положень ч. 4 ст. 26 КПК України, кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення розпочинається лише на підставі заяви потерпілого. Відмова потерпілого, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представника від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення. Разом з цим, клопотання сторони захисту про закриття кримінального провадження на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відмовою представника потерпілої сторони від обвинувачення у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, не знаходить свого підтвердження, оскільки потерпіла сторона не подавала суду заяву про відмову від обвинувачення та не заявляла про таке в усній формі. Більше того, представники потерпілої сторони категорично заперечують, що Закарпатська митниця є потерпілою стороною у кримінальному провадженні. Також судом встановлено, що обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме: в порушення положень ч. 1 ст. 55 КПК України, зазначено «потерпілою стороною» відокремлений підрозділ ДМС України, без статусу юридичної особи. В ухвалі також вказується на те, що об`єктом злочину, передбаченого ст. 362 КК України - є власність на комп`ютерну інформацію, встановлений порядок її зберігання та використання, що у клопотанні в. о. начальника Закарпатської митниці, ОСОБА_12 , зазначає, що відповідно до пункту 1.3 Положення про Закарпатську митницю, затвердженого наказом ДМС України від 29.10.2020 № 489, Державна митна служба України є власником ЄАІС Держмитслужби та інформації, яка створена Держмитслужбою. Держмитслужба є й розпорядником інформації, яка обробляється в ЄАІС. Згідно п.3.1 Положення, до складу ЄАІС Держмитслужби входить, автоматизована інформаційна система «Центр», АСМО та локальні підсистеми митних органів, спеціалізованих митних установ та організацій, що взаємодіють із АІС «Центр». Таким чином, неправильне визначення органом досудового розслідування, власника комп`ютерної інформації, тобто «потерпілої сторони», у кримінальному провадженні, унеможливлює для обвинуваченого, якісно та у повній мірі здійснювати свій захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист, як наслідок слугує беззаперечною підставою для скасування вироку суду. Злочин передбачений ч. 1 ст. 362 КК України, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, віднесено до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення. Із врахуванням вищенаведеного, та процесуальної неможливості усунути вказаний недолік обвинувального акту (заміну потерпілого у приватному обвинуваченні) під час судового провадження, суд дійшов висновку про наявність обставин, що перешкоджають судовому розгляду обвинувального акту щодо вказаної особи.

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 вказує на те, що місцевим судом ухвала постановлена безпідставно, оскільки в обвинувальному акті містяться анкетні дані потерпілої сторони, які сторона обвинувачення визначила на стадії досудового розслідування та вважає встановленою правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та усі інші необхідні складові, які повинен містити обвинувальний акт. Апелянт вважає, що інкриміновані ОСОБА_6 діяння не є кримінальними провадженнями у формі приватного обвинувачення, оскільки мають обтяжуючі обставини повторність. Повернення обвинувального акту, пов`язаного з неточністю чи неузгодженістю у визначенні потерпілої сторони апелянт вважає надуманим приводом. Стверджує, що неточність визначення потерпілої сторони в особі Закарпатської митниці не може негативно вплинути на розуміння обвинуваченим ОСОБА_6 суті висунутої підозри та обвинувачення. Звертає увагу на те, що всі сторони кримінального провадження були присутні у підготовчому судовому засіданні, коли місцевий суд встановив анкетні дані обвинуваченого і потерпілої сторони. Підтвердженням цьому є констатовані відомості в оскаржуваній ухвалі про те, що на засіданні присутні представники потерпілої сторони ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які згідно з витягом Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань можуть вчиняти дії від імені юридичної особи ДМС України та діяти виключно в судах України без окремого доручення керівника Закарпатської митниці. Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову, якою матеріали кримінального провадження повернути на новий розгляд до суду першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

У письмових поясненнях в. о. начальника Закарпатської митниці ДМС ОСОБА_13 вказує на те, що судом першої інстанції правильно встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000154 внесеному 20.09.2022 до ЄРДР відносно ОСОБА_6 повернуто прокурору, оскільки такий не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України. Просить ухвалу суду залишити без зміни, апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, пояснення учасників апеляційного розгляду: прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 , представника Закарпатської митниці ДМС ОСОБА_8 , які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість судового рішення в частині повернення обвинувального акту прокурору колегія суддів задовольняє з таких підстав.

Так, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України суд у підготовчому судовому засіданні має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого; анкетні відомості кожного потерпілого; прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта; дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Зі змісту обвинувального акту щодо ОСОБА_6 убачається, що такий складений старшим слідчим і затверджений прокурором, містить дату та місце його складання та затвердження, найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості обвинуваченого та потерпілої сторони, прізвище, ім`я, по батькові та займана посада старшого слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, відомості про відсутність викривача, завданої кримінальним правопорушенням шкоди, цивільного позову, процесуальних витрат, запобіжного заходу, підстав для застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання (а. к. п. 1-43).

У матеріалах судового провадження також містяться передбачені ч. 4 ст. 291 КПК України, додатки реєстр матеріалів досудового розслідування, розписки підозрюваного та захисника про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування (а. к. п. 44-50).

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 відповідає вимогам, які визначено для такого процесуального документу, оскільки містить всі необхідні, передбачені ст. 291 КПК України відомості, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про те, що обвинувальний акт не відповідає приписам КПК України, - визнаються необґрунтованими й такими, що не унеможливлюють призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Доводи апелянта про те, що в обвинувальному акті містяться анкетні дані потерпілої сторони, які сторона обвинувачення визначила на стадії досудового розслідування та вважає встановленою, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та усі інші необхідні складові, які повинен містити обвинувальний акт, - апеляційний суд визнає слушними, оскільки обвинувальний акт складено відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Із вищезазначених підстав, апеляційний суд визнає безпідставними і такими, що не можуть слугувати підставами для повернення прокурору обвинувального акту щодо ОСОБА_6 і твердження місцевого суду про те, що: обвинувальний акт не відповідає вимогам п. 3 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки у порушення положень ч. 1 ст. 55 КПК України, зазначено «потерпілою стороною» відокремлений підрозділ ДМС України, без статусу юридичної особи; передбачене ч. 1 ст. 362 КК України кримінальне правопорушення, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 477 КПК України, віднесено до кримінальних проваджень у формі приватного обвинувачення.

Апеляційний суд з указаними висновками місцевого суду не погоджується, позаяк суд першої інстанції під час підготовчого судового засідання не вправі виходити за межі повноважень, наданих ст. 314 КПК України, оскільки як оцінка доказів, доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, так і процесуальних дій (бездіяльності), рішень органу досудового розслідування, прокурора неможлива на стадії підготовчого судового засідання. Ці питання підлягають вирішенню безпосередньо під час розгляду кримінального провадження по суті, у зв`язку з чим визнаються слушними доводи апеляційної скарги прокурора про те, що суд першої інстанції, всупереч вимогам КПК України, здійснив оцінку процесуального рішення про визнання потерпілої сторони у кримінальному провадженні, що є неприпустимим у підготовчому судовому засіданні.

При цьому, відповідно до статті 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Апеляційний суд не погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що неправильне визначення органом досудового розслідування, власника комп`ютерної інформації, тобто «потерпілої сторони», у кримінальному провадженні, унеможливлює для обвинуваченого, якісно та у повній мірі здійснювати свій захист від пред`явленого обвинувачення, що, безперечно, порушує право особи на захист, як наслідок слугує беззаперечною підставою для скасування вироку суду, у зв`язку з чим, висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акту щодо ОСОБА_6 вимогам ст. 291 КПК України та неможливість призначення його до судового розгляду без усунення виявлених недоліків, - апеляційний суд вважає необґрунтованими та спростованими доводами апеляційної скарги.

Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції, апеляційний суд визнає слушними доводи апеляційної скарги прокурора і про те, що: неточність визначення потерпілої сторони в особі Закарпатської митниці не може негативно вплинути на розуміння обвинуваченим ОСОБА_6 суті висунутої підозри та обвинувачення; всі сторони кримінального провадження були присутні у підготовчому судовому засіданні, коли місцевий суд встановив анкетні дані обвинуваченого і потерпілої сторони, підтвердженням цьому є констатовані відомості в оскаржуваній ухвалі про те, що на засіданні присутні представники потерпілої сторони ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які згідно з витягом Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань можуть вчиняти дії від імені юридичної особи ДМС України та діяти виключно в судах України без окремого доручення керівника Закарпатської митниці.

На будь-які інші порушення закону, які би давали підстави для повернення обвинувального акта прокурору в ухвалі суду не вказується і таких апеляційним судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що повернення обвинувального акту із зазначених в ухвалі підстав, призведе до необґрунтованого затягування розгляду кримінального провадження, і як наслідок, до порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків судового розгляду.

Водночас, колегія суддів звертає увагу суду першої інстанції на дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, що є одним з основоположних принципів кримінального провадження та гарантією швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду кримінального провадження, який закріплений у ст. 2 КПК України, що відображає вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо права кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Про обов`язковість дотримання розумного строку розгляду кримінальних справ неодноразово наголошував та встановлював порушення і Європейський суд з прав людини (справи «Смірнова проти Росії» від 24 липня 2003 року, «Вітрук проти України» від 16 вересня 2010 року, «Юртаєв проти України» від 31 січня 2006 року та інші).

Отже, з наведеного вбачається, що судом першої інстанції порушені вимоги кримінального процесуального закону при прийнятті рішення про повернення обвинувального акта прокурору, у зв`язку із чим, оскаржувана ухвала як незаконна та необґрунтована підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду обвинувального акту в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Із урахуванням наведеного вище, клопотання адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_6 апеляційний суд відхиляє як безпідставне та необґрунтоване. При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що потерпіла сторона не подавала суду заяву про відмову від обвинувачення та не заявляла про таке в усній формі.

Керуючись ст. ст. 291, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу, яку подав прокурор ОСОБА_5 , задовольнити.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 листопада 2022 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000154 внесеному до ЄРДР 20.09.2022 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362, ч. 3 ст. 362 КК України, повернуто прокурору, - скасувати, призначивши новий розгляд обвинувального акту у підготовчому судовому засідання суду першої інстанції.

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 про закриття кримінального провадження залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: