cправа № 570/4329/22
провадження № 1-кс/570/693/2022
У Х В А Л А
і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2022 року

Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області (м.Рівне вул. С.Петлюри,10) клопотання начальника Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96) ОСОБА_2 стосовно конфіскації вилученого забороненого для користування засудженими предмету,

в с т а н о в и в:

покликаючись на виявлення мобільного телефону у засудженого ОСОБА_3 начальник установи ОСОБА_4 просить вирішити питання стосовно його конфіскації.

Всіх учасників справи належним чином повідомлено про час і місце розгляду подання. Згідно з ч.5 ст.539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. Зважаючи на дані обставини, те, що їх явку не визнано обов`язковою, враховуючи достатність матеріалів справи для прийняття рішення, відсутність необхідності заслуховувати їхні особисті пояснення з приводу події, беручи до уваги встановлені строки розгляду клопотання, прийшла до висновку про можливість розглянути його за відсутності учасників та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши клопотання, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

26 жовтня 2022 року о 10 год. 10 хв. під час здійснення загального обшуку на відділенні СПС№4 в житловій секції №4 у засудженого ОСОБА_3 виявлено та вилучено мобільний телефон "Xiaomi" модель MCG3B.

Правилами внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, що затверджені Наказом Міністерства юстиції України № 2823/5 від 28 серпня 2018 року, визначено, що засудженим заборонено придбавати, виготовляти, зберігати і використовувати гроші, цінності, предмети, речі, речовини і вироби, заборонені до використання в установах виконання покарань за переліком предметів, виробів і речовин, зберігання і використання яких засудженими заборонено. Вилучене реєструється в журналі обліку грошей, цінних паперів і речей, вилучених у засуджених або при спробі їх доставки. Рішення про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого приймає слідчий суддя за клопотанням адміністрації установи виконання покарань.

Підставою для звернення до суду стало порушення засудженим ч.7 ст.102 Кримінально - виконавчого Кодексу України, яке полягає у зберіганні заборонених речей. Тобто його правовий статус обумовлений застосуванням до нього покарання в порядку кримінального судочинства і перебуванням в умовах особливого режиму, встановленого КВК України.

Відповідно до ч.7 ст.102 КВК України зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

Вказаний розділ стосується виконання судових рішень. Стаття 537 КПК України передбачає перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків. Питання стосовно конфіскації вилучених заборонених для користування засудженими предметів не входить до цього переліку. Згідно ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

В КПК України відсутня і процедура розгляду такого роду клопотань. Відповідно до ч.2 ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади, зокрема і суди як органи судової гілки державної влади, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до правової позиції викладеної в Рішенні ЄСПЛ «Михайлюк та Петров проти України» від 10.12.2009 (п.25 Рішення) зазначається, що вираз «згідно із законом» насамперед вимагає, щоб оскаржуване втручання мало певну підставу в національному законодавстві, також стосується якості відповідного законодавства і потребує, аби воно було доступне відповідній особі, яка, крім того, повинна передбачати його наслідки для себе, а також це законодавство повинно відповідати принципу верховенства права. Тобто, враховуючи сферу дії принципу диспозитивності, процесуальний закон чітко зазначає у який спосіб слідчий суддя вирішує питання, віднесене до його повноваження цим Кодексом.

КПК України не передбачає право на звернення до суду з клопотаннями такого роду, не встановлює порядку розгляду таких клопотань слідчим суддею, не передбачає такий вид заходу кримінального провадження як конфіскація вилученого забороненого для користування засудженими предмету.

Отже, клопотання не підлягає до задоволення як таке, що не відповідає вимогам КПК України.

Ухвала не віднесена до ухвал слідчих суддів, які під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку /ч.1 ст.309 КПК України/. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Разом з тим, враховуючи вимоги ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на справедливий суд, позбавлення за даних обставин права на апеляційне оскарження є фактично порушенням принципів рівності всіх перед законом і судом та доступу до правосуддя.

На підставі наведеного, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

відмовити у клопотанні начальника Державної установи «Городищенська виправна колонія (№96) ОСОБА_2 стосовно конфіскації вилученого забороненого для користування засудженими предмету.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1