Провадження № 1-кс/344/4821/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши в залі суду м. Івано-Франківська клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в межах кримінального провадження № 0000327 від 23.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , в обґрунтування якого покликався на те, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000327 від 23.09.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, в межах якого повідомлено про підозру ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 . Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , в умовах дії правового режиму воєнного стану, переслідуючи корисливу мету отримання грошових коштів від незаконного переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави під час дії правового режиму воєнного стану обмежений, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, організували схему такого переправлення щодо кількох осіб, за грошову винагороду в розмірі 4000 доларів США з особи, при наступних обставинах.

Як зазначено у клопотанні, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 здійснювали підшукування осіб у віці від 18 до 60 років, які за грошову винагороду бажають виїхати за межі держави в умовах дії правового режиму воєнного стану, здійснювали безпосередні із ними контакти, отримували грошові кошти, надавали поради, вказівки щодо часу, місця і способу перетину державного кордону, підшукували водіїв, які б здійснювали перевезення таких осіб. В свою чергу ОСОБА_4 , у відповідності до відведеної йому злочинної ролі, шляхом надсилання електронних листів на адресу електронної пошти ОСОБА_8 , у яких містилися неправдиві відомості про підшуканих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 осіб, ніби такі є волонтерами благодійних та громадських організацій та планують виїхати закордон для доставки гуманітарних вантажів на потреби ЗСУ та інших військових формувань, здійснював усунення перешкод у перетині державного кордону України таким особам. Оскільки підставі таких листів у Львівській ОВА приймалося рішення у формі наказу про виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану та відповідні відомості вносилися до системи адміністратором якої є Укртрансбезпека «Шлях» та яка засвідчує підставу виїзду особи за межі України в умовах воєнного стану.

Зазначено, що у період часу з 27.10.2022 до 01.11.2022 включно, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, а саме отримання грошових коштів у розмірі 4000 доларів США від особи, на території Івано-Франківської області підшукали осіб ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , яким в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави та організували їх незаконне переправлення через державний кордон України, шляхом усунення перешкод у виїзді через пункти пропуску державного кордону України - шляхом внесення через Львівську ОВА до системи адміністратором якої є Укртрансбезпека «Шлях», неправдивих відомостей, ніби то зазначені особи є волонтерами благодійної організації, які планують виїхати закордон для доставки гуманітарних вантажів на потреби ЗСУ та інших військових формувань.

У клопотанні вказано, що окрім цього ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , організували доставку вищезазначених осіб до пункту пропуску через державний кордон України на мікроавтобусі MERCEDESBENZSPRINTER під керуванням ОСОБА_14 . Так, 02.11.2022 в АДРЕСА_1 , безпосередньо після надання порад та вказівок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо поведінки під час перетину державного кордону та надання особам, щодо яких організовано незаконне переправлення через державний кордон України копій наказу Львівської ОВА №240/22 від 01.11.2022 «Про виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану», а також отримання грошових коштів від осіб, яких організовано незаконне переправлення через державний кордон України, працівниками ГУНП в Івано-Франківській області та Управління СБУ в Івано-Франківській області припинено діяльність каналу нелегальної міграції вищевказаних осіб.

Матеріалами клопотання зазначається, що безпосередньо після вчинення злочину, 02.11.2022 о 17:45 годин, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_4 , а 03.11.2022 затриманому ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного в судовому засіданні заперечив щодо клопотання, вказавши на необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_4 підозри та безпідставність наведених у клопотанні ризиків. Просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Якщо слідчий суддя прийде до переконання про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді триманням під вартою, просив визначити йому як альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у межах, передбачених КПК України для такої категорії злочинів, оскільки зазначена у клопотанні сума застави є не підйомною для підозрюваного.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Як слідує з матеріалів клопотання, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець Львівської області, Старосамбірського району, с. Стрільбичі, зареєстрований та фактично проживаючий у АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, раніше не судимий.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України підтверджується доказами, зібраними під час досудового розслідування, а саме: заявою ОСОБА_7 , протоколом огляду речей та документів, показаннями підозрюваних ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , протоколами за результатами проведених негласних слідчих (розшукових) дій, та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено слідчим суддею, 03.11.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років.

Прокурором в судовому засіданні, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, наведено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування, усвідомлюючи про неминучість покарання. Окрім того в обґрунтування зазначеного ризику слід врахувати специфіку вчиненого злочину, зокрема те, що він пов`язаний із нелегальною міграцією. Підозрюваний ОСОБА_4 має коло спілкування з особами причетними до діяльності каналу нелегальної міграції. Відтак, не застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 зможе безперешкодно покинути територію України.

Також, наведено доводи існування ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість ОСОБА_4 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки ним здійснювалась координація дій осіб та організація виготовлення документів, що давали право перетину державного кордон України, які можуть бути прихованими або знищеними.

До вчинення злочину задіяні інші особи, причетність яких до встановлюється досудовим розслідуванням, також встановлюються особи, яким відомі обставини вчинення злочину. Перебуваючи на волі, ОСОБА_4 буде мати можливість незаконно впливати, на свідків, чи інших підозрюваних в кримінальному провадженні, що обґрунтовує наявність ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, до підозрюваного ОСОБА_4 07.07.2022 уже застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави, оскільки на той час ОСОБА_4 підозрювався у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Однак не зважаючи на це, ОСОБА_4 не припинив займатися незаконною діяльністю. З огляду на вказане, встановлено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється.

В той же час обставини, які зазначені підозрюваним та його захисником, не можуть бути підставою для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі не виключають обґрунтованості підозри та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків.

Таким чином, до підозрюваного ОСОБА_4 доцільно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу.

На підставі викладеного, проаналізувавши надані сторонами докази та дані про особу підозрюваного, його стан здоров`я, сімейний стан, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави слідчий суддя, поряд з положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, що узгоджується з рішеннями Європейський суд з прав людини від 26.01.1993 року у справі «В. проти Швейцарії», у рішенні від 08.01.2009 року у справі «Мангурас проти Іспанії».

Розмір застави, у відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків,застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів мінімальної заробітної плати відповідно.

Враховуючи обставини кримінального правопорушення, мотив кримінального правопорушення, тяжкість злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , особу підозрюваного, а тому необхідно визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу у розмірі, який перевищує ці межі, а саме 340 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 843 540 (вісімсот сорок три тисячі п`ятсот сорок) гривень. На переконання слідчого судді, саме такий розмір застави обумовлений тим ступенем довіри до підозрюваного, при якому перспектива втрати застави буде для ОСОБА_4 , необхідним і достатнім стримуючим фактором, щоб не допустити невиконання ним процесуальних обов`язків та запобігти здійсненню дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 176-178, 182-184, 193, 194,197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на строк шістдесят днів - до 31 грудня 2022 року включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати у Державній установі «Івано-Франківська установа виконання покарань (№12)».

Визначити заставу у розмірі 340 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 843 540 (вісімсот сорок три тисячі п`ятсот сорок) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКС України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою їх вимогою;

2) без дозволу слідчого, прокурора чи суду не відлучатись із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання чи навчання;

4) утримуватись від спілкування з усіма свідками;

5) здати на зберігання до органів державної міграційної служби України в Івано-Франківській області свій паспорт для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Строк дії ухвали шістдесят днів.

Ухвала слідчого судді підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду, протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Тарас АНТОНЯК

Повний текст ухвали складено 15.11.2022 року.