Справа № 397/963/21
н/п : 1-кп/397/37/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.01.2023 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.08.2021 за № 0000589 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується: за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та мешканця АДРЕСА_2 ,

який обвинувачується: за ч. 3 ст. 186 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Олександрівського районного суду Кіровоградської області перебувають матеріали кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 3 ст. 186, ч. 1 ст. 308, ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 296, ч. 1 ст. 309 КК України та ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2022 стосовно ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 04.02.2023.

Клопотання прокурор обґрунтовує тим, що необхідність продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 найбільш суворого запобіжного заходу не відпала. Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених статтею 177 КПК України, залишаються реальними. До таких ризиків прокурор, зокрема, відносить можливість обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення.

У зв`язку з цим прокурор просить продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_3 та захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечили проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи свою позицію тим, що прокурор жодними належними та допустимими доказами не довів наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, захисник-адвокат просив суд застосувати до ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Також, обвинувачений та захисник адвокат зазначили, що у разі, якщо суд дійде до переконання про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, просили визначити розмір застави стосовно ОСОБА_3 .

Обвинувачений ОСОБА_4 відніс вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Задля об`єктивного вирішення питання про продовження строку дії тримання під вартою та зміну запобіжного заходу суду необхідно дати відповіді на наступні питання, стверджувальна відповідь на які не дозволить суду задовольнити клопотання прокурора та задовольнити клопотання сторони захисту:

1) чи на цей час відсутні обґрунтовані ризики, передбачені частиною першою статті 177 КПК України?

2) чи може будь-який із більш м`яких запобіжних заходів запобігти встановленим ризикам?

З огляду на наведене нижче обґрунтування суд приходить до висновку, що відповідь на вказані два питання є негативною.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців (частина третя статті 331 КПК України).

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається у порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (частина друга статті 331 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина друга статті 177 КПК України).

До таких ризиків частина перша статті 177 КПК України відносить можливість обвинуваченого:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 176 КПК України до запобіжних заходів відноситься тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу (частина перша статті 183 КПК України).

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Як убачається з ухвали Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 07.12.2022 ОСОБА_3 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Судом установлено наявність таких ризиків, як можливість переховуватись від суду, впливати на потерпілих та свідків, з яким він знайомий та які мешкають в одному населеному пункті, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

На думку суду, ризики переховуватися від суду, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, продовжують існувати і на даний час. Суд уважає, що такі ризики є реальними. Обвинувачений на даному етапі має можливість їх реалізації за умови незастосування відповідного запобіжного заходу.

Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , суворістю можливого покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками.

Таким чином, суд уважає доведеним існування ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду.

Окрім цього, суд уважає доведеним існування ризику незаконного впливу ОСОБА_3 на потерпілих та свідків з якими він знайомий та мешкає в одному населеному пункті.

Показання потерпілих та свідків отримуються судом усно шляхом допиту особи безпосередньо в судовому засіданні. Так, суд зауважує, що на даний час всі свідки та потерпілі судом не допитані, а отже за відсутності дієвого запобіжного заходу такий ризик є реальним.

На існування такого ризику, як можливість вчинити інше кримінальне правопорушення ОСОБА_3 , свідчать відомості про його особу, який раніше неодноразово судимий (має 6 судимостей). При цьому, в матеріалах справи наявна копія письмового повідомлення про підозру ОСОБА_3 за ч. 4 ст. 186 КК України, яку прокурор надала в попередніх судових засіданнях. Так, суд зауважує, що надане повідомлення про підозру не дає суду підстав уважати про беззаперечне вчинення ОСОБА_3 вказаного кримінального правопорушення, однак у сукупності вказані обставини свідчать про те, що обвинувачений не бажає ставати на шлях виправлення, оскільки після відбування призначених покарань, на шлях виправлення не ставав, продовжував свої злочинні дії та імовірно вчинив нове кримінальне правопорушення у період дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Отже, і надалі існують ризики, що дають підстави для застосування стосовно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки стороною обвинувачення було доведено наявність трьох ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. При цьому, жодних доказів протилежного, стороною захисту до суду не надано.

Одночасно із встановленням обставин, що зумовлюють існування зазначених ризиків, чинне законодавство зобов`язує суд перевірити також можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу до особи.

Частина перша статті 176 КПК України встановлює такі альтернативні триманню під вартою запобіжні заходи: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Висока імовірність переховування обвинуваченого від суду, його впливу на потерпілих та свідків, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення, не дозволяє суду зробити висновок про можливість запобігти зазначеним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

З приводу доводів захисника-адвоката про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, суд зазначає, що ухвалою Олександрівського районного суду Кіровоградської області від 03.08.2022 обвинуваченому ОСОБА_3 змінювався запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Однак, у подальшому, обвинувачений ОСОБА_3 порушував встановлені обов`язки, покладені на нього ухвалою суду, а саме щодо заборони покидати цілодобово місце свого проживання, що призвело до зміни ОСОБА_3 запобіжного заходу з цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного, суд не приймає доводи сторони захисту щодо можливості зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, оскільки такий запобіжний захід не зможе у повній мірі забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків. За таких обставин, суд уважає, що клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 необхідно задовольнити, а у задоволенні клопотання сторони захисту щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою необхідно відмовити.

За таких обставин, суд уважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

При цьому, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п. 1 ч. 4 ст. 184 КПК України).

З матеріалів кримінального провадження слідує, що обвинуваченому ОСОБА_3 інкримінується, з-поміж іншого, вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, а саме відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням у житло.

З урахуванням того, що одне із кримінальних правопорушень, яке ставиться в провину ОСОБА_3 , вчинене із застосуванням насильства, а відтак суд не вбачає підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. 177, 183, 194, 331, 350, 372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника-адвоката ОСОБА_6 про застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 25.03.2023.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: