ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/185/23
провадження № 1-кс/753/188/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" січня 2023 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , перекладача ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Баку Азербайджан, громадянина Азербайджану, освіта вища, раніше не судимого, неодруженого, тимчасово проживає по АДРЕСА_1 , який у кримінальному провадженні № 00000130 від 07.01.2023 року підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2023 року слідчий СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосовування відносно ОСОБА_5 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Органом досудового розслідування встановлено, що 07.01.2023 року приблизно о 10:20 год., тобто під час дії воєнного стану, запровадженого та продовженого Указом Президента України, ОСОБА_5 знаходився у приміщенні торгівельної зали магазину «Епіцентр», розташованого по вул. Петра Григоренка, 40 у м. Києві, при цьому реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переконався у таємному характері своїх дій, після чого шляхом вільного доступу взяв з полиць належний ТОВ «Епіцентр-К» товар на загальну суму 3323 грн. 89 копійок (без ПДВ) та намагався покинути приміщення магазину без сплати його вартості, однак довести свій умисел не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був зупинений працівником охорони магазину.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначила, а прокурор в судовому засіданні підтримав, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15,ч. 4 ст. 185 КК України, підтверджується протоколом допиту представника потерпілого, протоколами огляду місця події та затримання ОСОБА_5 , протоколом перегляду відеозапису з камер відеоспостереження магазину та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Також, на думку слідчого, мають місце ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування або суду, зважаючи на тяжкість покарання та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має постійного джерела доходу. Прокурор зазначив, що на його думку інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваним.

Захисник підозрюваного та ОСОБА_5 заперечуючи проти задоволення клопотання слідчого, посилались на відсутність доказів існування ризиків, наведених прокурором. Крім того, представники сторони захисту стверджували про відсутність намірів у підозрюваного вчиняти інші злочини чи переховуватись від слідства, а також наявність у нього тяжких захворювань, можливість працевлаштування та наявність місця для проживання.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 2, 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п. 1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.ч. 5,6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується протоколом допиту представника потерпілого, протоколами огляду місця події та затримання ОСОБА_5 , протоколом перегляду відеозапису з камер відеоспостереження магазину та іншими матеріалами справи у їх сукупності.

Обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин (IlgarMammadov проти Азербайджану, § 88; Erdagoz проти Туреччини, § 51; Fox, Campbell і Hartley проти Сполученого Королівства, § 32).

Оцінюючи докази підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, поза розумним сумнівом є достатні підстави вважати, що остання є обґрунтованою, навіть не враховуючи показання підозрюваного, який підтверджує вчинення ним зазначених дій.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в ізоляції відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, то тяжкість обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про тимчасову ізоляцію з метою запобігання спробі вчинення інших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Підозрюваний є раніше не судимий, має громадянство іншої держави, однак подав документи задля отримання посвідки на проживання на території України, яка не розглянута з огляду на воєнний стан, під час якого ОСОБА_5 приймав участь у територіальній обороні м. Києва.

Враховуючи зазначене, а також обставини кримінального правопорушення, викладені у клопотанні слідчого, слідчий вважає, що ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України ймовірно може мати місце проте ступень останнього є незначною.

Стосовно посилань слідчого та прокурора на наявність ризику, передбаченого п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що його обґрунтування не є належним, носить формальний характер та не відповідає обставинам справи. Зокрема, твердження про посилання органу досудового розслідування на ризик вчинення підозрюваним іншого злочину не має належного обґрунтування з урахуванням даних про особу ОСОБА_5 , який раніше не судимий та має певні соціальні зв`язки.

Будь які інші обставини, які би підтверджували заявлені слідчим та прокурором ризики, останніми надано не було, а слідчим суддею не встановлено.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, в той час як прокурором у судовому засіданні не доведено, що такий захід буде не дієвим.

Керуючись ст. ст. 177-179, 193-196, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого СВ Дарницького УП ГУНП у м. Києві у вказаному кримінальному провадженні за кожною вимогою;

- не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну місця проживання.

Повідомити підозрюваного письмово під розпис про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням запобіжного заходу на період досудового розслідування покласти на слідчого.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1