Справа № 159/4325/22
Провадження № 1-кс/159/2316/22
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 грудня 2022 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000079 від 12.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Ухвалою слідчого судді від 21.11.2022 клопотання слідчого СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000079 від 12.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна, повернуто прокурору, з наданням строку в сімдесят дві години для усунення недоліків, допущених при його подачі, зазначених у мотивувальній частині ухвали.
30.11.2022 до слідчого судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області надійшло вказане клопотання прокурора про накладення арешту на майно, в межах досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000079 від 12.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.
01.12.2022 та 02.12.2022 розгляд клопотання відкладений на 05.12.2022 у зв`язку з неможливістю фіксації судового розгляду, через відсутність в приміщенні Ковельського міськрайонного суду волинської області електропостачання та мережі інтернет.
В клопотанні прокурор просить винести ухвалу про накладення арешту на майно, а саме добровільно виданий 02.11.2022 ОСОБА_5 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi, М1908С3ХG», ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , з сім-картою НОМЕР_3 ; три банківські картки «ПриватБанк» НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 ; тридцять дві купюри номіналом по 100 євро, три купюри по 50 євро на загальну суму 3350 євро; одну купюру номіналом 1000 гривень, одну купюру номіналом 500 гривень, вісім купюр номіналом по 200 гривень, три купюри номіналом по 100 гривень, купюри номіналом 50, 20, 5, 2 гривні по одній купюрі на загальну суму 3477 гривні.
В обґрунтування заявленого клопотання, зокрема, зазначено, що вказані речі є процесуальними джерелами фактичних даних (доказів), на підставі яких можуть бути встановлені факти та обставини, що мають значення для цього кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Зауважується, що в ході проведеного огляду місця події, що було проведено 02.11.2022 вилучено речі, що мають значення для досудового розслідування у кримінальному провадженні та постановою слідчого визнанні речовими доказами.
На розгляд клопотання прокурор, слідчий не з`явились.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Фіксування кримінального провадження в суді за допомогою технічних засобів не здійснювалось відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України.
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.
Слідчий суддя враховує, що відповідно до п. п. 1, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1. збереження речових доказів, 2. спеціальної конфіскації, 3. конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, 4. відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч. ч. 2, 5, 7 ст. 237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.

При проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Усі вилучені речі і документи підлягають негайному огляду і опечатуванню із завіренням підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду. У разі якщо огляд речей і документів на місці здійснити неможливо або їх огляд пов`язаний з ускладненнями, вони тимчасово опечатуються і зберігаються у такому вигляді доти, доки не буде здійснено їх остаточні огляд і опечатування.
При огляді слідчий, прокурор або за їх дорученням залучений спеціаліст має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення оглянутого місця чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.
Згідно з ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:
1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;
2) перелік і види майна, що належить арештувати;
3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;
4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Вказаним вимогам клопотання, що є предметом розгляду, наразі не відповідає.
Так, згідно з ч. 5 ст. 171 КПК клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Правовий аналіз указаних норм дає підстави для висновку про те, що питання про арешт тимчасово вилученого майна має розглядатись з обов`язковим повідомленням власника відповідного майна.
Проте, наразі клопотання про арешт майна не містить відповідних відомостей, що унеможливлює призначення відповідного клопотання до розгляду з дотриманням зазначених вимог закону.
Також, слідчий суддя звертає увагу на відсутність в матеріалах клопотання ухвали про легалізацію огляду, здійсненого 02.11.2022, в ході якого в т.ч. вилучено майно, про арешт якого ставиться питання.
За змістом ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.
Враховуючи наведене слідчий суддя вважає що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 310, 395 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні прокурора Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000079 від 12.08.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України відмовити повністю.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7