Справа № 287/709/22
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2022 р. м.Олевськ

Олевського районного суду Житомирської області у складі
головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засіданні ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000033 від 05.03.2022 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця с.Замисловичі, Олевського району, Житомирської області, українеця, громадянина України, освіта середня, не інвапліда, не одруженого, не працючого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не депутата, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судимого
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115, ч.1 ст.396 КК України,
УХВАЛИВ:
У провадженні суду знаходиться кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_4 за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 115, ч.1 ст. 396 КК України.
У судовому засіданні прокурор просив продовжити тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , посилаючись на ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечували.
Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечував, щодо заявленого клопотання.
Потерпіла та представник потерпілої в судове засідання не з`явились, але надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.
Заслухавши клопотання та думку сторін, оцінивши в сукупності всі обставини, в тому числі передбачені п.п. 1-11 ч. 1 ст. 178 КПК України, суд дійшов висновку про продовження тримання під вартою обвинуваченого з таких підстав.
Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству.
Ухвалою суду від 22.07.2022 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 було продовжено на 60 діб.
Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).
Надаючи оцінку можливості обвинуваченим переховуватися від суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.
У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.
Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).
Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.
У п. 36 рішення «Москаленко проти України» № 37466/04 від 20.05.2010 Європейський Суд з прав людини нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Однак, Суд неодноразово встановлював, що сама по собі тяжкість обвинувачення не може слугувати виправданням тривалих періодів тримання під вартою (див. рішення у справі «Ілійков проти Болгарії» (Іlijkov v. Bulgaria), заява №33977/96, пункти 80-81, рішення від 26.07.2001).
Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, в тому числі умисного особливо тяжкого злочину, свідчать про підвищену суспільну небезпеку, що у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого та введенням воєнного стану в Україні вказують на обґрунтованість заявленого прокурором клопотання.
Судом розглядалась можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначеним ризикам, проте, враховуючи наведені вище обставини в їх сукупності, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, буде недостатнім для запобігання існуючим ризикам.
Суд вважає, що наявні обставини, передбачені ч.1 ст.194 КПК України, для продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки є достатньо підстав вважати, що обвинувачений з огляду на його моральні якості може ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).
До того ж, судове провадження не завершено, не досліджені всі докази, при цьому суд вважає, що існують ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, у зв`язку з цим запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити.
Відповідно до ч. 5 ст. 394 КПК України ухвала суду про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.
Згідно з пунктом 11 частини 2 статті 395 КПК України апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, - протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Частиною 2 статті 400 КПК України визначено, що подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).
Згідно ч.6 ст. 336 КПК України якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовою особою установи, у частині четвертої цієї статті зазначено, що службова особа зобов`язана вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.
З метою забезпечення участі обвинуваченого ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні з врахуванням введення воєнного стану в Україні СІЗО державній установі «Житомирська установа виконання покарань №8» забезпечити проведення відеоконференції 16.12.2022 року о 14 год.00хв.
Від потерпілої надійшло клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції.
Відповідно ч. 1ст. 336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).
Згідно з п. 4 ч.1ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження.
З метою забезпечення оперативності судового провадження та розумних строків розгляду кримінального провадження, суд вважає необхідним провести судове засідання в режимі відеоконференції.
Забезпечення проведення відеоконференції за участю потерпілої ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч.1 ст.396 КК України, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи ВКЗ (захищений відеоконференцзв`язок з судом) за посиланням vkz.court.gov.ua.
Керуючись ст.ст. 177, 197, 314, 315, 336, 394, 400 ч.2 КПК України, -
УХВАЛИЛА:
Відкласти судовий розгляд кримінального провадження №0000033 від 05.03.2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч.2 ст.396 КК України у відкритому судовому засіданні в приміщенні Олевського районного суду Житомирської області, за адресою: м. Олевськ, вул. Володимирська, 7, Житомирської області на 16 грудня 2022 року о 14 год. 00 хв.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - залишити незмінним та вважати продовженим до 16.01.2023 року включно.
Доручити СІЗО державній установі «Житомирська установа виконання покарань №8» (м.Житомир, проспект Незалежності, 172) проведення судового засідання за участю засудженого ОСОБА_4 у дистанційному провадженні з Олевським районним судом Житомирської області, яке відбудеться 16.12.2022 року о 14 год. 00 хв. в приміщенні Олевського районного суду Житомирської області (м. Олевськ, вул. Володимирська, 7, Житомирської області).
Клопотання потерпілої ОСОБА_8 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції - задовольнити.
Надати можливість участі потерпілій ОСОБА_8 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ч.1 ст.396 КК України, поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів за допомогою системи ВКЗ (захищений відеоконференцзв`язок з судом) за посиланням vkz.court.gov.ua.
Копію ухвали про участь потерпілої ОСОБА_8 у судовому засіданні в режимі відеоконференції негайно надіслати потерпілій ОСОБА_8 .
Ухвала не оскаржується та підлягає негайному виконанню.

Суддя: ОСОБА_1