Номер провадження: 11-кп/813/2101/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29.11.2022 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря ОСОБА_5 ,,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду матеріали провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2022 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької обл., громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 17.08.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік. На розгляді інших судів м. Одеси, відносно ОСОБА_8 , перебувають інші кримінальні провадження.

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 17 грудня 2022 року з визначенням застави в розмірі 100 000 грн., а вразі її внесення з покладення на нього певних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Київського районного суду м. Одеси на розгляді перебуває кримінальне провадження № 0000674 від 13.02.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Оскаржуваною ухвалою суду задоволено клопотання прокурора, продовжено строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 до 17 грудня 2022 року.
Не погодившись із вищевказаним рішенням суду, обвинувачений та його захисник подали на нього апеляційні скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до нього більш м`який запобіжний захід та знизити суму застави.

Апеляційна скарга мотивована доводами про необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, обвинувачений вказує на те, що судом не взято до уваги наявність у нього міцних соціальних зв`язків, цивільної дружини та знаходження на його утриманні малолітньої дитини.

В апеляційній скарзі захисник просить оскаржувану ухвалу суду скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Апеляційна скарга мотивована доводами про незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Зокрема, апелянт з посилається на недоведеність ризиків зазначених в клопотанні прокурора та оскаржуваній ухвалі суду.

Крім того апелянт зазначає, що єдиною підставою продовження строку тримання його підзахисного під вартою є тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, захисника на підтримання доводів апеляційних скарг, прокурора, який заперечував проти їх задоволення, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, вислухавши сторони в судових дебатах, які залишились на попередніх позиціях, колегія суддів приходить до наступного висновку.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

До закінчення строку дії попередньої ухвали, судовий розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_8 не завершений, а отже, суд зобов`язаний був вирішити питання щодо доцільності продовження строку дії запобіжного заходу.

Приймаючи рішення про продовження строку тримання під вартою

ОСОБА_8 , суд виходив із того, що ризики, які мали місце, до теперішнього часу не припинили існувати і не зменшились, та виправдовують необхідність тримання під вартою обвинуваченого під час судового розгляду. Обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 , підозри визначено на стадії досудового розслідування.

Перевіркою матеріалів встановлено, що ОСОБА_8 , раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного, корисного кримінального правопорушення, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив кримінальне правопорушення, що вказує на стійкість його злочинних намірів і небажання стати на шлях виправлення, офіційно не працевлаштований, що вказує на відсутність у нього постійного, легального джерела прибутку, хоча і зазначає про наявність у нього цивільної дружини та знаходження на утриманні малолітньої дитини, однак зазначене не стало перешкодою для вчинення ним кримінальних правопорушень, що вказує на відсутність осіб, які б мали на нього визначальний вплив з метою забезпечення його належної процесуальної поведінки та запобіганню існуючим ризикам.

Наведене свідчить про існування певних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які зазначені в клопотанні прокурора та оскаржуваній ухвалі суду, та про те, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_8 , має бути продовжений з метою забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати правосуддю та встановленню істини у кримінальному провадженні, що свідчить про неможливість запобігання існуючим ризикам у разі відмови у продовженні строку тримання під вартою обвинуваченого.

З огляду на викладене твердження обвинуваченого та його захисника про недоведеність певних ризиків та обставин, які виправдовують необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_8 , під вартою та можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, є непереконливими.

Саме продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 , на думку колегії суддів, відповідає охороні прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих, що не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою
Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , в тому числі на які посилаються в апеляційних скаргах захисник та обвинувачений, були відомі суду на час ухвалення відповідного судового рішення.

Істотних порушень вимог КПК України при розгляді клопотання, колегія судді не вбачає.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду, яка постановлена із дотриманням вимог кримінального процесуального закону, а тому апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягають.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 18 жовтня 2022 року, якою відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, продовжено строк тримання під вартою до 17 грудня 2022 року без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
СУДДІ:

ОСОБА_10 ОСОБА_11 ОСОБА_12