Справа № 309/1961/19
Провадження № 1-кп/309/201/20
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2023 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження, що внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000440 від 25.05.2019 року відносно :

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Хустського районного суду від 15 червня 2022 р. за ч.2 ст. 185 КК України, у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України

За участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_3 24 травня 2019 року, о 19:35 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на крадіжку чужого майна, діючи умисно, шляхом відкриття воріт, що розташовані в задній частині домогосподарства АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 , проник в сховище, звідки викрав бувшу у користуванні електропилу марки « Rebir KZI-400» чим заподіяв потерпілому ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на загальну суму 1776,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 після роз`яснення йому обвинувачення, свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.3 КК України спочатку не визнав, однак в кінці судового слідства вину визнав у вчиненому розкаявся. Суду ствердив, що він дійсно 24 травня 2019 р. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння зайшов у двір будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 де з підсобного приміщення викрав електропилу.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 суду ствердив, що 25 .05.2019р.. він виявив відсутність у його підсобному приміщенні, яке розташоване в АДРЕСА_2 електропили марки « Rebir KZI-400» про що він повідомив працівників поліції. В подальшому електропилу було виявлено вдома у ОСОБА_3 . Матеріальних і моральних претензій до обвинуваченого не має.

Крім визнання своєї вини, вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 185 КК України доводиться письмовими доказами, які досліджені в судовому засіданні зокрема: протоколом огляду місця події від 29.05.2019 р. з фототаблицями відповідно до якого, 29.05.2019 р. в АДРЕСА_1 , по місцю проживання обвинуваченого ОСОБА_3 було виявлено та вилучено електропилу марки « Rebir KZI-400», яка належить потерпілому ОСОБА_6 . Висновком експерта № 11/459 від 21.06.2019 р. відповідно до якого вартість електропили марки « Rebir KZI-400» становить 1776 грн.

Зазначені докази, сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження, визнається і оцінюється судом як належні та допустимі, а у сукупності достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні поряд з іншим підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення - час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення, а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення.

Суд, керуючись ст. 94 КПК України, оцінює наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом з урахуванням з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору їх достатності, та взаємозв`язку , з урахуванням того, що по справі забезпечено всебічний, повний та об`єктивний розгляд всіх обставин в їх сукупності та приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому діяння.

З огляду на наведене та у світлі формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.3 ст.185 КК України оскільки він своїм діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), яка поєднана з проникненням у сховище , вчинена повторно.

Підстав, у відповідності до ч. 3 ст. 337 КПК України, для виходу за межі висунутого обвинувачення, чи його зміни, суд не вбачає, оскільки в ході судового розгляду обставин, які б перешкоджали ухваленню справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод не встановлено.

Відповідно до ст.. 12 КК України злочин , який передбачений ч.3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Також суд враховує, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 66 КК України обставинами , які пом`якшують покарання щире каяття

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Виходячи з обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, його поведінку під час та після вчинення злочинних дій, враховуючи особу підсудного, а саме те, що підсудний вину свою у вчиненні злочину визнав повністю, у вчиненому розкаявся, характеризуються посередньо за місцем проживання, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, враховуючи думку прокурора щодо необхідної міри покарання, а також досудовому доповідь від 22.01.2021 р., суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_3 у межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі .

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого, суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов за яких дані правові норми мають змогу бути застосовані, та не дають підстав для звільнення цієї особи від відбування покарання або ж його призначення із застосуванням ст. 69 цього Кодексу. Суд однозначно переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання, а саме у виді позбавлення волі є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів (кримінальних правопорушень).

Дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

У той час, як призначення будь-якого іншого виду покарання для, прикладу, зі звільненням від його відбування, суд сприймає, як діяння, яке б указувало на те, що саме у цій ситуації, та обставинах при яких було вчинено злочин, воно сприймалося б, як грубо непропорційне (діяння та покарання), як наслідок, сприймалося б як таке, що не забезпечить виконання мети регламентованої ст. 50 КК України.

Відповідно до положень п. п. 1 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у вироку в резолютивній частині зазначається, зокрема, покарання, призначене по обвинуваченню, що визнане судом доведеним, та остаточна міра покарання, обрана судом.

Питання про призначення покарання за сукупністю злочинів виникає у тих випадках, коли злочинна діяльність особи проявляється у вчиненні одного або декількох діянь, які кваліфікуються за двома або більше кримінально-правовими нормами Особливої частини КК України, до засудження за будь-який з них.

За змістом пунктів 1 та 2 частини 1 статті 65 КК України суд призначає покарання не тільки в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, а й відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу.

Виходячи з приписів кримінального закону правила призначення покарання, передбачені ч. 4 ст. 70 КК України, застосовуються у разі, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У такому випадку суд може при призначенні покарання за другим вироком як поглинути покарання за першим вироком, так і приєднати його повністю або частково, однак таким чином, щоб обраний захід примусу не перевищував максимального покарання, встановленого статтею (частиною статті), за якою особу засуджено, і водночас не був меншим строку покарання, визначеного за перший злочин. При цьому суд зобов`язаний в остаточне призначене за сукупністю злочинів покарання, зарахувати покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими у ст. 72 КК України.

Ці приписи є імперативними і підлягають обов`язковому виконанню.

Судом встановлено , що вироком Хустського районного суду від 15 червня 2022 року, ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до чотирьох років позбавлення волі . на підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань за вироком від 15 червня 2022 р. у виді п`яти місяців позбавлення волі та вироком Хустського районного суду від 16 лютого 2022 р. у виді трьох років і восьми місяців позбавлення, остаточно визначено покарання ОСОБА_3 у вигляді позбавлення волі на строк чотири роки і три місяці.

За наведених обставин, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України та частково йому приєднати один місяць позбавлення волі згідно вироку Хустського районного суду від 15 червня 2022 р.

Речові докази у кримінальному провадженні слід вирішити у порядку передбаченому ст. 100 КПК України .

У даній справі наявні витрати на проведення судової товарознавчої експертизи у розмірі 942,06 грн., які підлягають до стягнення з ОСОБА_3 на користь Закарпатського НДЕКЦ .

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді чотирьох років і чотирьох місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України до даного покарання частково приєднати покарання за вироком Хустського районного суду від 15 червня 2022 р. у вигляді одного місяця позбавлення волі і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді чотирьох років і пяти місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази по справі електропила марки « Rebir KZI-400» , яка приєднана до матеріалів справи відповідно до постанови слідчого від 29.05.2019 р. і яка передана на зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити у потерпілого ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь Закарпатського НДЕКЦ 942,06 грн. ( дев`ятсот сорок дві гривні шість копійок) витрат на проведення судової товарознавчої експертизи.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1