Справа №: 398/1535/20
провадження №: 1-кп/398/48/23
УХВАЛА

Іменем України

"21" лютого 2023 р.

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні у місті Олександрія у режимі відео конференції кримінальне провадження №0000877 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор у судовому засіданні просить продовжити строк застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченої, зазначивши, що на даний час продовжують існувати ризики, встановлені при обранні та продовженні строку вказаного запобіжного заходу, а саме: можливість обвинуваченої вчинити інше кримінальне правопорушення та ухилитись від суду, незаконно впливати на свідків.

Обвинувачена та її захисник заперечували щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи норми ст. 336 КПК України, де передбачено, що суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану, тому суд продовжує розгляд справи та вирішує питання щодо запобіжного заходу, застосованого стосовно обвинуваченої.

Суд також враховує, що Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 року на території України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан на 30 діб, який продовжено до теперішнього часу.

Заслухавши думки учасників процесу та дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Строк застосування зазначеного запобіжного заходу спливає 26 лютого 2023 року.

Норми ст.331 КПК України вказують, що незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ст. ст. 7, 8, 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства, суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2 ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

ОСОБА_5 не працює, протягом розгляду справи неодноразово не з`являлась до суду без поважних причин, не повідомляла про зміну свого місця проживання.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні в період іспитового строку злочину, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, який є нетяжким злочином, по даній справі не допитано свідків, не проведено стаціонарну комплексну судово-психіатричну експертизу, не досліджено матеріали кримінального провадження, не допитано обвинувачену, до закінчення строку тримання під вартою судове провадження не може бути завершене, тому є всі обґрунтовані підстави вважати, що і на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачена може переховуватися від суду з метою уникнути можливої кримінальної відповідальності, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків.

Крім того, слід врахувати, що у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, на території України з 24.02.2022 року діє воєнний стан. Тлумачення Листа ВС №1/0/2 - 2022 від 03.03.2022 року «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» дає підстави стверджувати, що запровадження воєнного стану одночасно із проявами збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, також по суті є ризиками, які у разі будь-яких непередбачуваних дії на території України, під час яких контроль органів досудового розслідування чи процесуального керівництва може бути зменшений, як наслідок вказані обставини будуть сприяти обвинуваченій у спробах ухилитись від суду та/або прокуратури, а тому мають бути враховані при вирішенні питання про застосування запобіжних заходів.

Вказане доводить, що обставини у справі з часу обрання обвинуваченій запобіжного заходу не змінювалися, а ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшувалися, що унеможливлює застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Суд враховує, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16.07.2021 року надано дозвіл на затримання обвинуваченої, оскільки вона не з`являлась у судове засідання, змінила місце проживання, не повідомивши про це суд.

Характер та фактичні обставини інкримінованого обвинуваченій кримінального правопорушення свідчать про підвищену суспільну небезпеку, а обраний та продовжений стосовно обвинуваченої запобіжний захід у виді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку та кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами та метою запобіжного заходу.

Застосований до обвинуваченої запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого діяння, встановлені ризики є дійсними та триваючими, обставин, які б свідчили про те, що цей захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права та свободи обвинуваченої судом на цьому етапі не встановлено, а тому на цей час виключається можливість зміни міри запобіжного заходу на більш м`який.

За викладених обставин, суд дійшов висновку, що підстави для продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченої у вигляді тримання під вартою не відпали, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати її належну поведінку, відтак згідно ст. 197 КПК України, дію обраного запобіжного заходу слід продовжити на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 176 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 331, 372 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів: з 21 лютого 2023 року до 22 квітня 2023 року включно.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (4)».

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення

СУДДЯ: ОСОБА_6 НЕРОДА