Справа № 204/2385/23
Провадження № 1-кп/204/696/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2023 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні у м. Дніпро за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження № 0000041 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Макіївка Донецької області, громадянки України, маючої середню освіту, не заміжньої, не працевлаштованої, на утриманні нікого не маючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-22 грудня 2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:

22 грудня 2020 року ОСОБА_3 засуджена Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

04 січня 2023 року особову справу відносно засудженої ОСОБА_3 отримано для виконання за територіальністю з Синельниківського районного сектору № 2 філії ДУ «Центр пробації» в Дніпропетровській області, та поставлено на облік у відділі № 16 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях.

12 січня 2023 року при оформленні особової справи у відділі № 16 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, в підписці під особистий підпис ОСОБА_3 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, в якій зобов`язалася виконувати встановлені законодавством порядок та умови відбування покарання, сумлінно ставитись до праці та відпрацювати встановлений судом строк громадських робіт, з?являтися за викликами до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, без дозволу уповноваженого органу з питань пробації, не виїжджати за межі України. Крім цього, того ж дня засуджена ОСОБА_3 попереджена про кримінальну відповідальність за ч. 2 ст. 389 КК України за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

12 січня 2023 року заступником начальника відділу № 16 філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, засудженій ОСОБА_3 видане направлення до Гродівської селищної ради з копією вироку суду для відбування призначеного вироком суду покарання у виді громадських робіт строком 100 годин, починаючи з 13 січня 2023 року.

12 січня 2023 року в Гродівській селищній раді ОСОБА_3 оголошено розпорядження № 3 від 12 січня 2023 року щодо залучення ОСОБА_3 для відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт у вільний від основної роботи час, безкоштовно, починаючи з 13 січня 2023 року.

Засуджена до Гродівської селищної ради з`явилася лише 3 рази, а саме 13 січня 2023 року, 13 лютого 2023 року та 14 лютого 2023 року.

Таким чином, діючи умисно, з метою ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт, попередньо знаючи про місце та час їхнього виконання, ОСОБА_3 , згідно табелю виходу на роботу засудженого до громадських робіт умисно, без поважних причин не вийшла на громадські роботи у січні 2023 року більше двох разів протягом місяця, а саме: 16 січня 2023 року; 17 січня 2023 року; 18 січня 2023 року; 19 січня 2023 року; 20 січня 2023 року; 23 січня 2023 року; 24 січня 2023 року; 25 січня 2023 року; 26 січня 2023 року; 27 січня 2023 року; 30 січня 2023 року; 31 січня 2023 року, та у лютому 2023 року більше двох разів протягом місяця, а саме: 01 лютого 2023 року; 02 лютого 2023 року; 03 лютого 2023 року; 06 лютого 2023 року; 07 лютого 2023 року; 08 лютого 2023 року; 09 лютого 2023 року; 10 лютого 2023 року.

Отже, ОСОБА_3 здійснила невихід більше двох разів протягом січня та лютого 2023 року на громадські роботи без поважних причин, чим умисно не виконала покладені на неї обов`язки, порушив порядок та умови відбування покарання, що, згідно з ч. 3 ст. 40 КВК України, є ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт.

Станом на 17 лютого 2023 року засуджена ОСОБА_3 має відбутого строку громадських робіт 12 години, не відбутий строк громадських робіт складає 88годин.

Умисні дії, ОСОБА_3 , що виразились в ухиленні засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт, вірно кваліфіковані органами досудового розслідування за ч. 2 ст. 389 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додана письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності її захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченої є усвідомленою, відповідає її внутрішній волі, а її процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на неї.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини в даному кримінальному провадженні не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку - достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченою ОСОБА_3 винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який є умисним, закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає: щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, на утриманні нікого не маюча, не працевлаштована, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Згідно побутової характеристики ОСОБА_3 постійно зловживає алкогольними напоями, не працює.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту.

Призначення обвинуваченій покарання у виді обмеження волі не відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченої.

Підстав для призначення обвинуваченій покарання з застосуванням положень ст. 69 КК України суд не вбачає.

Як було встановлено, в судовому засіданні, обвинувачена ОСОБА_3 була засуджена 22 грудня 2020 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 100 годин громадських робіт. Однак, покарання за вказаним вироком повністю не виконано, а тому суд вважає за необхідне призначити обвинуваченій ОСОБА_3 остаточне покарання на підставі ч. 1 ст. 71 КК України, приєднавши до призначеного покарання частково покарання за попереднім вироком та застосувавши при цьому положення п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, при призначенні розміру остаточного покарання за сукупністю вироків з розрахунку, що одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід по кримінальному провадженню не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 381-382, 395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, та призначити їй покарання у виді арешту строком на 03 (три) місяці.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 22 грудня 2020 року, та остаточно призначити покарання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді 03 (трьох) місяців 06 (шести) днів арешту.

Строк відбування покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його отримання в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду, через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1