Єдиний унікальний номер №943/1288/21
Провадження №1-кп/943/27/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Буську об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 02 травня 2021 року про обвинувачення;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Добросілля Цюрупінського району Херсонської області, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Буського районного суду Львівської області від 28 травня 2015 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71, ст. 72 КК України до двох років і шести місяців позбавлення волі (покарання відбув 05.01.2018), вироком Буського районного суду Львівської області від 20 вересня 2018 року за ст. 395 КК України до одного місяця арешту (покарання відбув 30.11.2018) та вироком Буського районного суду Львівської області від 26 травня 2020 року за ст. 395 КК України до двох місяців арешту (покарання відбув 29.09.2020), судимість не погашена,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , будучи раніше судимий за вчинення умисних злочинів, на шлях виправлення не став та вчинив нові умисні злочини проти власності, маючи незняту та непогашену судимість.

Зокрема, в період часу з 22 год. 00 хв. 01 травня 2021 року до 02 год. 00 хв. 02 травня 2021 року ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з метою незаконного заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій та керуючи ними, знаходячись на вулиці Парковій в м. Буську Золочівського району Львівської області, поряд із багатоквартирним житловим будинком АДРЕСА_3 , переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом ривка, відкрив передні водійські двері припаркованого автомобіля марки «Skoda Octavia A5» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , після чого проник у середину салону, звідки повторно, таємно викрав дзеркало заднього виду внутрішнє (салонне) з маркувальними написами «А65» вартістю 646,07 грн., товщиномір торгівельної марки «Profiline» моделі «TG 3240» вартістю 2164,67 грн., адаптер-сканер діагностики автомобіля торгівельної марки «Launch» моделі «X-431 PRO3S» у комплекті із кабелем продовжувачем типу «ОВD II» вартістю 6953,06 грн., блок живлення (адаптер) торговельної марки «Asus» моделі «РА-1050-39», вартістю 111,67 грн., кабель типу «USB/Lightning» білого кольору вартістю 83 грн. та автомобільний зарядний пристрій торговельної марки «Belkin» моделі «f8J109», вартістю 96,67 грн., належні ОСОБА_5 , чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 10055,14 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану із проникненням у сховище, вчиненого повторне, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім того, 21 червня 2021 року приблизно о 11.07 год. ОСОБА_4 , перебуваючи біля магазину «Наш край», що розташований за адресою: м. Буськ, пл. Звитяги, 14Б Золочівського району Львівської області, маючи раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою особистого протиправного збагачення, достовірно знаючи та розуміючи, що майно перебуває у власності іншої особи і є чужим для нього, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, скориставшись вільним доступом до майна, повторно, таємно викрав дорожній велосипед із складною (дамською) рамою торговельної марки «Zenit», польського виробництва, належний ОСОБА_6 , який був спертий з тильної сторони до стіни магазину «Наш Край», чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на суму 1353,33 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

Окрім цього, 23 липня 2021 року приблизно о 14:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на території міського парку пам`ятки садово-паркової архітектури імені Івана Франка, що розташований в місті Буську Золочівського району Львівської області, маючи умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів з метою особистого протиправного збагачення, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, знаходячись на одній із лавок вищевказаного парку поряд із входом на територію автостанції, що знаходиться на площі Звитяги в місті Буську, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом обшукування кишень штанів ОСОБА_7 , який у цей час спав, повторно, таємно викрав належні останньому грошові кошти в сумі 600 грн., чим заподіяв потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю, підтвердивши розуміння ним пред`явленого обвинувачення та не оспорив наведених в обвинувальних актах фактичних обставин правопорушень, пояснивши, що дійсно за вищевикладених обставин він таємно викрав шляхом проникнення до салону припаркованого автомобіля марки «Skoda Octavia A5» дзеркало заднього виду, товщиномір, адаптер, кабелі-подовжувачі та автомобільний зарядний пристрій. Крім того, ОСОБА_4 визнав, що викрав з вулиці велосипед, а згодом таємно викрав грошові кошти в розмірі 600 грн. із кишень штанів ОСОБА_7 , який у цей час спав. Оскільки пройшло багато часу з тих подій, тому обвинувачений чітких дат, годин і деталей не пригадує, погодившись, що все так було, як про це зазначено в обвинувальному акті прокурором. У вчиненому ОСОБА_4 щиро розкаюється та просить суд його суворо не карати.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в судове засідання повторно не з`явилися, незважаючи на систематичне повідомлення їх судом про час і місце розгляду вказаного кримінального провадження. Разом із тим, у матеріалах справи містяться письмові заяви, у яких вони просили розгляд кримінального провадження проводити без їх участі, претензій не мають, а щодо призначення покарання обвинуваченому покладаються на думку суду.

Ураховуючи те, що обвинувачений свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнав повністю, ним, як і іншими учасниками судового провадження (потерпілими) не оспорюються обставини, викладені в обвинувальному акті, і судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши думку учасників судового провадження та роз`яснивши обвинуваченому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про наслідки застосування обмеженого дослідження доказів, а саме про позбавлення його у такому випадку права подальшого оспорювання цих обставин в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі відносно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому правопорушень доведена повністю. Відтак, суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вищевказаними діями скоїв повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку) та таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у сховище (автомобіль).

Відповідно до приписів частини другої і третьої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, яке згідно приписів частини четвертої статті 12 КК України, є нетяжким злочином, а також у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, яке згідно приписів частини п`ятої статті 12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно приписів статті 66 КК України, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , передбачена п. 13 ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 у стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, вирішуючи питання про обрання виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд, відповідно до вимог статті 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень (два нетяжкі злочини та один тяжкий злочин), особу винного, який не працює, утриманців не має, негативно характеризується за місцем свого проживання, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, наявність двох обставин, що пом`якшують його покарання та однієї обставини, яка його обтяжує, відсутність претензій зі сторони потерпілих, а відтак приходить до переконання про обрання обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі на певний строк у межах санкцій, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України.

Згідно частини першої статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відтак, ураховуючи наведене, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень (ч. 2 ст. 185 КК України та ч. 3 ст. 185 КК України), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на певний строк.

Процесуальні витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні за проведення судових експертиз на загальну суму 4 118,88 грн. підлягають стягненню із обвинуваченого в дохід держави, що відповідає положенню ч. 2 ст. 124 КПК України.

Крім того, суд вважає, що скасуванню підлягають накладені арешти на майно, яке визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні, зокрема, ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 06.05.2021 року в справі №445/853/21 (провадження №1-кс/445/244/21) та ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 27.07.2021 року в справі №445/1492/21 (провадження №1-кс/445/393/21), що відповідає положенню ч. 4 ст. 174 КПК України, у зв`язку з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог статті 100 КПК України.

Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні щодо обвинуваченого не обирався та підстав для обрання такого до набрання цим вироком законної сили суд не вбачає.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.ст. 100, 124, 349, 368, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вичненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, призначивши йому покарання:

- за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки;

- за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з часу звернення цього вироку до виконання.

Стягнути із ОСОБА_4 в дохід держави 4 118,88 гривень витрат за проведення експертиз.

Скасувати арешти, накладені на майно ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 06.05.2021 року в справі №445/853/21 (провадження №1-кс/445/244/21) та ухвалою слідчого судді Золочівського районного суду Львівської області від 27.07.2021 року в справі №445/1492/21 (провадження №1-кс/445/393/21).

Речові докази:

- грошові кошти в сумі 600,00 гривень, що знаходяться у сейфпакеті №0858406 як окремий аркуш матеріалів кримінального провадження, повернути потерпілому ОСОБА_7 ;

- дзеркало заднього виду внутрішнє (салонне) з маркувальними написами «А65», товщиномір торгівельної марки «Profiline» моделі «TG 3240», адаптерсканер діагностики автомобіля торгівельної марки «Launch» моделі «X-431 PRO3S» у комплекті із кабелем продовжувачем типу «ОВD II», блок живлення (адаптер) торговельної марки «Asus» моделі «РА-1050-39», кабель типу «USB/Lightning» білого кольору та автомобільний зарядний пристрій торговельної марки «Belkin» моделі «f8J109», що зберігаються в камері зберігання речових доказів ВП №2 Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області, - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Копію цього вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1