Чортківський районний суд Тернопільської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2023 року Справа № 608/365/23

Номер провадження1-кс/608/386/2023

Слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , прокурора Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 , розглянувши в залі судового засідання в місті Чорткові в режимі відеоконференції з Заліщицьким районним судом Тернопільської області клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_3 звернувся в суд з вищезазначеним клопотанням, посилаючись на те, що 09 лютого 2023 року слідча суддя Чортківського районного суду Тернопільської області за клопотанням прокурора Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури винесла ухвалу про накладення арешту на належний йому автомобіль марки «Ореl Astra» державний номерний знак НОМЕР_1 . В клопотанні також вказав, що 07.02.2023 біля 17 год. 30 хв., він, перебуваючи за кермом автомобіля «Ореl Astra» д. н. з. НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Степана Бандери міста Заліщики Тернопільської області, біля лікарні, допустив наїзд на ОСОБА_5 , яка переходила дорогу за межами пішохідного переходу. Через наїзд вона отримала тілесні ушкодження.

Автомобіль був вилучений слідчим та доставлений на територію відділення поліції в м. Заліщики 07 лютого 2023 року, під час проведення огляду місця події.

У своєму клопотанні прокурор вказав, що арешт його транспортного засобу потрібен для збереження речових доказів, з метою запобігання їх пошкодження, псування, зникнення, втрати, передачі, відчуження до моменту проведення їх огляду та проведення з ним необхідних експертиз. З цих підстав слідчий суддя своєю ухвалою наклав арешт на вилучений у нього автомобіль.

На сьогоднішній день вилучений і арештований автомобіль «Ореl Astra» д. н. з. НОМЕР_1 в рамках досудового розслідування в його присутності оглянутий експертами із складанням відповідних протоколів, дані слідчі дії зафіксовані за допомогою фотозйомки; зафіксовані всі наявні сліди, експертом перевірено технічний стан транспортного засобу (рульове управління, тормозна система, електроосвітлювальні прилади та інше) на предмет відповідності його вимогам ПДР України. За результатами даних обстежень експертами складені висновки, які наявні в матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, по відношенню до арештованого автомобіля проведенні слідчі дії, які були заплановані, а тому потреба в його зберіганні на території відділення поліції в м. Заліщики відпала.

Крім того, потерпілій ОСОБА_5 відшкодовані заподіяні збитки та її батьки до нього претензій не мають. На даний час, зазначеним арештом транспортного засобу для нього наступили негативні наслідки, оскільки, він не може користуватися своїм автомобілем для сімейних потреб, відчуває незручності, в зв`язку з чим порушений його усталений ритм життя, що приводить до систематичних запізнювань на роботу та переживань.

Належний йому автомобіль, при потребі проведення з ним слідчих дій, може бути представлений по першій вимозі та буде збережений в такому самому стані до вирішення питання по суті.

Вважає, що підстави, через які був накладений арешт на автомобіль, відпали. Просить частково скасувати арешт на вищевказаний автомобіль, передавши йому на відповідальне зберігання.

В судовому засіданні ОСОБА_3 клопотання підтримав, просить його задоволити з підстав, наведених у клопотанні.

Прокурор Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 заперечує проти задоволення клопотання, вважає його передчасним. Зазначив, що у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести слідчий експеримент за участю потерпілої та водія автомобіля ОСОБА_6 , відтворити обставини ДТП.

Слідча суддя, розглянувши клопотання, заслухавши пояснення ОСОБА_3 , прокурора Заліщицького відділу Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_4 , дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 цього Кодексу підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 09 лютого 2023 року ухвалою слідчої судді Чортківського районного суду Тернопільської області накладено арешт на автомобіль марки «Ореl Astra» д. н. з. НОМЕР_1 . Вищезазначена ухвала суду винесена в рамках кримінального провадження № 0000077 від 08.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно ст. 174 КПК України, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або за загальними принципами міжнародного права.

Слідча суддя вважає, що заявник в розумінні ст. 64-2 КПК України та ст. 1 Протоколу до Європейської конвенції прав людини та основних свобод, має гарантоване право на вільне володіння своїм майном, зокрема, транспортним засобом, який перебуває під арештом.

Згідно роз`яснень, наданих Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07 лютого 2014 року, арешт може бути накладено на майно підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Застосування будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження, у тому числі і арешт майна, є втручанням у права і свободи особи, проте таке втручання можливе, якщо потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання, обов`язковою ж умовою для такого втручання має бути встановлення обставин, які б не допустили до порушення принципу розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський Суд з прав людини наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року).

Європейський Суд з прав людини також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льон рот проти Швеції»).

Зі змісту наведеного вбачається, що має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються щодо обмеження права власності та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування.

В рамках даного кримінального провадження було проведено ряд слідчих дій. В той же час доказів, які б на теперішній час свідчили про потреби досудового розслідування на такий ступінь втручання у право власності ОСОБА_3 слідчій судді не надано, а відтак слідча суддя приходить до висновку, що накладений арешт слід скасувати частково, передавши автомобіль марки «Ореl Astra» д. н. з. НОМЕР_1 на зберігання ОСОБА_3 з забороною відчуження вказаного автомобіля.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 174, 175, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідча суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання ОСОБА_3 про часткове скасування арешту майна - задоволити.

Частково скасувати арешт на автомобіль марки «Ореl Astra» д. н. з. НОМЕР_1 та передати вказаний автомобіль на зберігання ОСОБА_3 , заборонивши відчуження автомобіля.

Зобов`язати слідчий відділ Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області повернути ОСОБА_3 вищевказаний автомобіль.

Ухвала про скасування арешту майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя: /підпис/

Копія вірна:

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 0000077 від 08.02.2023.

Ухвала набрала законної сили 17 квітня 2023 року

Слідча суддя: ОСОБА_1