справа № 174/671/22
п/с 1-кс/174/2/2023
У Х В А Л А
10 січня 2023 року м. Вільногірськ
Слідчий суддя Вільногірського міського суду Дніпропетровської області
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який народився в м. Орджонікідзе Дніпропетровської області, одруженого, зареєстрований по АДРЕСА_1 , тимчасово проживає по АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 30.09.2009 Орджонікідзевським міським судом Дніпропетровської області за ст. 186 ч. 2, 190 ч. 2, 70 ч. 1,75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки;
- 29.09.2011 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186, 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі ;
- 01.10.2015 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186,75,76 КК України до 4 років позбавлення волі, з іспитовим строком 3 роки;
- 02.11.2017 Солонянським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185,71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 09.10.2021 за Указом Президента України «Про помилування» від 07.10.2021 № 524/2021,-
який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, -
10.01.2023 року слідчий звернувся до слідчого судді Вільногірського міського суду Дніпропетровської області з клопотанням продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , яке погоджене з прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону.
В обґрунтування даного клопотання посилається на те, що обвинуваченому ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого закінчується 14.01.2023 року, тому підлягає вирішенню питання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. На теперішній час продовжують існувати ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність.
У звязку з викладеним, просять продовжити строк тримання під вартою в межах досудового розслідування, строком на 16 днів, тобто до 31.01.2023 року, адже жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам з огляду на обставини вчиненого кримінального правопорушення, поведінки підозрюваного, відсутність сталих соціальних звязків та постійного місця мешкання на території м. Вільногірська Кам`янського району Дніпропетровської області, та матеріалів, що характеризують особу. Строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 30.01.2023 року, однак на теперішній час не проведено всі необхідні слідчі (розшукові) дії.
У судовому засіданні слідчий підтримала подане клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 та просила його задовольнити з наведених в клопотанні підстав.
Прокурор ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримала подане клопотання про продовження строку тримання під вартою та просила його задовольнити посилаючись на те, що ризики не змінилися, а навіть посилились, крім того, ОСОБА_5 залишив військову частину, що є тяжким злочином. Щодо ризику переховування, то ОСОБА_5 не має міцних соціальних звязків.
ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 просять в задоволенні клопотання відмовити.
Захисник зазначив, що як військовий ОСОБА_5 отримує гроші, тобто має легальні джерела доходів, не вважає впливом на свідків сплату 10.01.2023 року коштів за цигарки, що підтверджується наданим чеком. Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність є припущенням і дії ОСОБА_5 свідчать про протилежне.
Підозрюваний ОСОБА_5 думку захисника підтримав та додав, що отримує постійний дохід, заперечував те, що він самовільно покинув ВЧ.
Заслухавши думку учасників судового провадження, слідчий суддя доходить наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК).
Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.
Під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлено, що ухвалою слідчого судді від 01.12.2022 року обрано ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 45 днів, тобто до 14.01.2023 року включно.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, підставами для її постановлення було встановлення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК, таких як: може вчинити інше кримінальне правопорушення та переховуватись від органів досудового слідства та суду.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 22 КПК кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються (ч. 5 ст. 131 КПК).
Зі змісту частин 3, 4 та 5 ст. 199 КПК випливає, що слідчий суддя зобовязаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або зявилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою. Слідчий суддя зобовязаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобовязаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: (1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; (2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; (3) недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобовязаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначений у ст. 178 КПК.
Ймовірна можливість переховування ОСОБА_5 від органів досудового слідства та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення підтверджується тим, що ОСОБА_5 є особою, раніше неодноразово судимою за вчинення корисливих злочинів і підозрюється по даному кримінальному провадженню у вчиненні аналогічного тяжкого злочину у період воєнного стану, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що свідчить про схильність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, сталих соціальних зв`язків та місця постійного проживання у м. Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області він не має, що ОСОБА_5 фактично підтвердив в судовому засіданні, тому знаходячись на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення та з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його винуватості, переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Ураховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що наразі продовжують існувати ризики переховування від органів досудового слідства та суду, а також вчинення іншого кримінального правопорушення.
Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного на свідків та потерпілого, слідчий суддя вважає, що ризик впливу на потерпілого, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого та дослідження їх судом. Згідно рапорту слідчого у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_8 , представник потерпілого ОСОБА_9 повідомив про те, що на його особистий номер телефону телефонувала особа, яка представилась командиром ОСОБА_5 , та намагалась вплинути на останнього з метою закрити кримінальне провадження. Слідчий суддя зауважує також, що для здійснення тиску на свідків та потерпілого достатньо, наприклад того, що особа, якій загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, вчинить дії, покликані на примушення свідка та/або потерпілого до зміни показань або до відмови від їх надання. Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного на свідків та потерпілого, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки чи потерпілий допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.
Ураховуючи це, слідчий суддя вважає, що доведено існування ризику того, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого та свідків. а ризики переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити злочинну діяльність не зменшились.
Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується копіями рапорту помічника чергового ВП № 4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 , згідно з яким ОСОБА_11 29.11.2022 повідомила, що невідомий чоловік з синцем під оком, у чорній курточці, купуючи цигарки, не розрахувавшись поїхав на таксі, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, протоколами огляду місця події та огляду ділянки місцевості від 29.11.2022 р., де у присутності ОСОБА_5 вилучено пакет з тютюновими виробами, протоколами допиту свідків, постановами про визнання та приєднання до провадження речових доказів, висновком судової товарознавчої експертизи № 3323 від 30.11.2022 р. щодо ринкової вартості цигарок, протоколом слідчого експерименту.
Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра, оголошена ОСОБА_5 органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України є обґрунтованою.
Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя, з урахуванням наведених вище обставин, виходить із такого.
Згідно з ч. 1 ст. 197 КПК строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.
Частиною 3 ст. 176 КПК встановлено, що слідчого судді відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш мяких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш мяким запобіжним заходом є особисте зобовязання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами 6 та 7 статті 176 цього Кодексу.
ОСОБА_5 пояснив, що його стан здоровя задовільний, він знаходиться на військовій службі і не покинув ВЧ самовільно, має сталий дохід та неповнолітню дитину. Будь-яких доказів на підтвердження цих обставин стороною захисту на час розгляду справи не надано, тому ці обставини підлягають перевірці в ході подальшого досудового розслідування, як і долучений під час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою чек магазину ФОП ОСОБА_12 від 10.01.2023 року із рукописною поміткою чек за 29.11.2022 та підписом без розшифровки. Посилання сторони захисту на те, що вказаний чек спростовує наявність ризику впливу на потерпілого та свідків і підтверджує відшкодування шкоди ОСОБА_5 є голослівним та нічим не підтвердженим, не відповідає наданим матеріалам досудового розслідування.
Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано.
На теперішній час досудове слідство не завершено і в процесі розгляду клопотання встановлено, що завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою не вбачається за можливе, оскільки не проведено усі необхідні слідчі (розшукові) дії на чому також наполягала сторона захисту.
Отже, зважаючи на встановлені існуючі на теперішній час ризики, про які йшлося вище, а також доведення поза розумним сумнівом того, що обставини, які зазначені в клопотанні відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 16 днів, тобто до 30.01.2023 року. Окрім того, не вбачається підстав для зміни підозрюваному запобіжного заходу на інший, не повязаний з триманням під вартою з урахуванням встановлених під час розгляду цього клопотання обставин і
застосування більш мякого запобіжного заходу не зможе забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігти ризикам, існування яких встановлено на теперішній час.
Щодо розміру застави.
Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобовязаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обовязків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Отже, підсумовуючи усе вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання слідчого.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ ВП №4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 задовольнити.
Підозрюваний та заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу в виді тримання під вартою протягом дії ухвали.
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, в разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;
- не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.
Визначити термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, в разі внесення застави з дня її внесення до 30.01.2023 р. включно.
В разі внесення застави з моменту звільнення з-під варти, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти в зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання заставодавцем, а також ним покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_4 , що здійснює досудове розслідування.
Строк дії ухвали - до 30 січня 2023 р. включно.
Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1