н/п 1-кп/490/557/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2023 року м.Миколаїв

Центральний районний суд м.Миколаєва в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000043 від 03 лютого 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого 14.10.2022 року вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з випробуванням 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2023 року до Центрального районного суду м.Миколаєва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.02.2023 вказане кримінальне провадження розподілене головуючому судді ОСОБА_1 ..

Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 381 КК України після отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку суд у п`ятиденний строк, а у разі затримання особи - у порядку, передбаченому частиною четвертою статті 298-2 цього Кодексу, невідкладно призначає судовий розгляд. Суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Ухвалою Центрального районного суду м.Миколаєва від 17 лютого 2023 року призначено судовий розгляд обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Частиною 1 статті 302 КК України передбачено, що встановивши під час досудового розслідування, що підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, не заперечують проти такого розгляду, прокурор має право надіслати до суду обвинувальний акт, в якому зазначає клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурором на виконання вимог ст. 302 КПК України в обвинувальному акті у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 зазначено клопотання прокурора про розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

До обвинувального акта додано письмову заяву підозрюваного ОСОБА_2 , складену за участю захисника ОСОБА_3 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженнями права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження також міститься письмова заява потерпілої ОСОБА_4 , відповідно до якої, вона згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженнями права на апеляційне оскарження та надає згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Отже, органом дізнання встановлені обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження. Так, 03.02.2023 року приблизно о 14:30 год. (більш точного часу в ході проведення дізнання встановити не представилося можливим) ОСОБА_2 перебував у домоволодінні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . У той же час, за тією ж адресою, перебувала ОСОБА_4 . У подальшому, перебуваючи у приміщенні кухні вищевказаного домоволодіння, між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків почався словесний конфлікт. У ході конфлікту у ОСОБА_2 виник злочинний умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки бажаючи їх настання, ОСОБА_5 заштовхав ОСОБА_4 у приміщенні ванної кімнати, після чого остання впала на підлогу. У подальшому, під час того як ОСОБА_4 перебувала на підлозі ванної кімнати, ОСОБА_2 , знаходячись у безпосередній близькості до ОСОБА_4 , у положенні стоячи, наніс ОСОБА_4 два удари правою ногою у район попереку останньої. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_2 наніс три послідовні ударі правою ногою у обличчя ОСОБА_4 , а саме один удар правою ногою у область лівого ока, та два удари у ділянку лоба ОСОБА_4 .. У подальшому, ОСОБА_6 взяв у руки скляну банку з під варення, та тримаючи її у правій руці наніс один удар скляною банкою у район потилиці ОСОБА_4 ..

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_2 спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, забійної рани голови, синця поперекової ділянки справа. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (кожне).

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали суд кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_2 офіційно не працює; на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; раніше судимий, повністю визнав свою вину.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання визнано рецидив злочинів.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

На підставі викладеного вище, враховуючи обставини які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, особу обвинуваченого, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку, що наявна можливість досягти мету виправлення засудженого без його ізоляції від суспільства, суд вважає, що відносно ОСОБА_2 слід обрати покарання у виді штрафу в мінімальних межах, передбачених санкцією статті. Таке покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України: є пропорційним і співмірним ступеню тяжкості вчиненого, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_2 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, зважаючи на викладене, та керуючись ч.3 ст. 72 КК України, вирок Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14.10.2022 року, яким ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки, підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 1 ст. 302, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376, 381 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 (п`ятсот десять) грн.

Вирок Ленінського районного суду м.Миколаєва від 14.10.2022 року, яким ОСОБА_2 засуджено за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі з іспитовим строком на 2 роки, виконувати самостійно.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1