Справа № 202/4259/23
Провадження № 1-кс/202/2009/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2023 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Індустріального районного суду м. Дніпропетровська клопотання старшого слідчого ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 05.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло вказане клопотання, в обґрунтування якого зазначено, що У провадженні слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 від 05.03.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 05.03.2023 близько 04.00 год. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи разом зі своїм знайомим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на території домоволодіння АДРЕСА_1 , де у них під час вживання алкогольних напоїв, на ґрунті неприязних відносин, виник словесний конфлікт в ході якого у останнього раптово виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство ОСОБА_7 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на умисне вбивство, усвідомлюючи протиправний характер своїх злочинних дій та бажаючи настання негативних наслідків у вигляді смерті останньої, ОСОБА_6 знаходячись у тому ж місці та той же час утримуючи у своїй правій руці металевий предмет схожий на ніж, діючи умисно, керуючи своїми діями та віддаючи їм звіт, наніс вищевказаним ножом не менш як 25 ударів по всьому тулубу ОСОБА_7 , чим спричинив останньому, тілесні ушкодження у вигляді: колото різаного поранення тіла, інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла, гостру крововтрату що призвело до смерті ОСОБА_7 .

Відомості про вказане кримінальне правопорушення 05.03.2023 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим відділення поліції №9 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за № 0000130.

07.03.2023 за постановою заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0000130 від 05.03.2023 доручено слідчим слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.03.2023 о 16:30 ОСОБА_6 було затримано в порядку ст. 208 КПК України та 06.03.2023 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_6 виявлено та вилучено чоловічі кросівки чорного кольору марки «Merrell» з шнурками червоного кольору, спортивні штани сірого кольору з логотипом «К» на лівій штанині.

Згідно ч. 1 ст. 168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу.

Тому, відповідно до положень вищевказаної статті, в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_6 згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 05.03.2023, у останнього було вилучено одяг, в який він був одягнений на момент обшуку, а саме: чоловічі кросівки чорного кольору марки «Merrell» з шнурками червоного кольору, спортивні штани сірого кольору з логотипом «К» на лівій штанині.

06.03.2023 року слідчим ВП №9 ДРУП ГУНП в області вищезазначені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки вилучені предмети одягу підозрюваного можуть зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення (зокрема кров, біологічні сліди потерпілого) або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та можуть бути використані як докази.

Крім того, вищевказані предмети одягу підозрюваного ОСОБА_6 було вилучено з метою призначення та проведення необхідних у кримінальному провадженні судових експертиз та отримання висновків експертів, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України висновки експертів є процесуальними джерелами доказів.

У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких у тому числі належить арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки, факт вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, зафіксовано також 05.03.2023 протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, та зокрема в ході обшуку затриманої особи ОСОБА_6 було вилучено предмети одягу останнього, які містять на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, наявні обґрунтовані підстави вважати, що тимчасово вилучені під час обшуку затриманої особи вищезазначені речі і предмети є доказами вчиненого кримінального правопорушення, а отже з метою збереження речових доказів від пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження існує потреба в їх арешті.

Враховуючи те, що на сьогодні не проведено всі необхідні експертні дослідження, однак встановлено, що вищевказані тимчасово вилучені предмети відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, оскільки могли зберегти на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та мають значення для встановлення істини у кримінальному провадженні, визнані речовими доказами і в подальшому будуть використовуватись для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, з цією метою необхідно накласти арешт на тимчасово вилучене вищевказане майно.

На підставі викладеного прокурор звернувся до суду із відповідним клопотанням.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду. Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до вимог ч.1 ст.168 КПК України тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно вилучено 05.03.2023 в ході проведення обшуку затриманої особи на підставі ч.3 ст.208 КПК України.

Зазначене клопотання отримано судом засобами поштового зв`язку 08.03.2023, тобто в межах строку, визначеного ч.ч.3, 5 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Прокурор у судовому засіданні просив клопотання задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник власника майна в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку учасників, вивчивши клопотання, дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, суд виходить з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, відомості про яке внесені 05.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України за фактом умисного вбивства ОСОБА_7 .

Відповідно до копії протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 05.03.2023 встановлено, що 05.03.2023 о 16:30 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України. В ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку ч.3 ст.208 КПК України виявлено та вилучено:

- чоловічі кросівки чорного кольору марки «Merrell» з шнурками червоного кольору;

- спортивні штани сірого кольору з логотипом «К» на лівій штанині.

Постановою слідчого від 06.03.2023 вказані вище речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні на підставі ст. 98 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що слідчий просить арештувати визначене у клопотанні майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки вони зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження..

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, зазначеним у ст. 98 КПК України, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

На думку слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що тимчасово вилучене 05.03.2023 в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 майно, зокрема: чоловічі кросівки чорного кольору марки «Merrell» з шнурками червоного кольору та спортивні штани сірого кольору з логотипом «К» на лівій штанині визнані речовими доказами та мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і можуть бути використано як доказ факту та обставин що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні для проведення експертних досліджень із застосуванням спеціальних знань.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя вважає, що накладення арешту, наразі, на вказане тимчасово вилучене майно буде відповідати тим завданням кримінального провадження під час проведення досудового розслідування, а отже відповідатимуть вимогам ст. 2, 98, 170 КПК України.

Слідчий суддя зауважує, що матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

На думку слідчого судді, органом досудового розслідування доведено, що незастосування в даному випадку арешту вказаних речових доказів може призвести до їх приховування, пошкодження, знищення, перетворення, оскільки відомості, які будуть встановлені під час проведення експертних досліджень можуть підтвердити або спростувати вину особи, яка причетна до вчинення кримінального правопорушення.

З метою уникнення негативних наслідків, які можуть перешкодити проведенню всебічного та повного досудового розслідування, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження майна в даному кримінальному провадженні, слідчий суддя доходить висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, клопотання старшого слідчого ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна, подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 05.03.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000130 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підлягає задоволенню.

Разом з тим, відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчого слідчий суддя постановляє ухвалу, у якій, зокрема, зазначає, порядок виконання ухвали.

Таким чином, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити спосіб виконання даної ухвали, визначивши місце зберігання арештованого майна відповідно до розділу «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Керуючись ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в порядку ч.3 ст.208 КПК України в ході обшуку затриманої особи майно, а саме одяг підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- чоловічі кросівки чорного кольору марки «Merrell» з шнурками червоного кольору;

- спортивні штани сірого кольору з логотипом «К» на лівій штанині.

Заборонити відчуження, розпорядження та користування визначеним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Порядок зберігання речових доказів визначити згідно із розділом «Зберігання речових доказів» Порядку зберігання речових доказів, затвердженого постановою КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 із змінами та доповненнями.

Копію ухвали негайно вручити слідчому, прокурору та іншим заінтересованим особам.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1