Справа № 204/2329/23
Провадження № 1-кс/204/704/23
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2023 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, не працюючої, раніше не судимої, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

18 лютого 2023 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ Відділення поліції № 6 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Західної окружної прокуратури м. Дніпра ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений слідством час та у невстановленому місці, у невстановлений спосіб, придбала особливо небезпечну психотропну речовину обіг якої заборонено - PVP, з метою подальшого збуту у невстановленій досудовим розслідування кількості, але не менше одного згортку вагою 0,7364г., який почала зберігати при собі для майбутньої незаконної його передачі своєму колишньому співмешканцю ОСОБА_8 , 1985 року народження, якій відбуває покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України, у державній установі «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4». Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконний збут особливого небезпечного психотропного засобу, обіг якого заборонено- PVP, масою 0,7364г., у місце позбавлення волі, ОСОБА_5 , 16 лютого 2023 року, точний час встановити не виявилось за можливе, але не пізніше 13 годин 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого мешкання, а саме на території домоволодіння, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, помістила в упаковку маргарину особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,7364г., таким чином замаскувавши його для безперешкодного незаконного збуту у місце позбавлення волі. У подальшому, задля доведення свого злочинного умислу до кінця, в цей самий день близько 13 годин 50 хвилин, ОСОБА_5 прибула до Державної установи «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4», яка розташована за адресою м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 80, при цьому тримаючи при собі заздалегідь замаскований під маргарином особливо, особливу небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено- PVP,не менше ніж один згорток, після чого виконала всі дії для передачі психотропних речовин у місця позбавлення волі. Далі, реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на збут психотропних речовин у місця позбавлення волі, передала співробітникам державній установі «Дніпропетровська установа виконання покарань № 4» посилку для ОСОБА_8 , всередині якої знаходилась вищезгадана упаковка маргарину, безпосередньо в який було поміщено особливий небезпечний психотропний засіб, обіг якого заборонено- PVP, масою 0,7364г., при цьому будучи переконаною, що її передача не буде піддаватись перевірці, таким чином, як вважала ОСОБА_5 , виконавши всі дії для доведення кримінального правопорушення до кінця. Однак, всупереч переконанням останньої, молодшим інспектором І категорії т.в.о. пр-ком вн. служби ОСОБА_9 , в ході перевірки передачі ОСОБА_5 для ОСОБА_8 , всередині пачки маргарину було виявлено підозрілий предмет. Після чого, молодшим інспектором І категорії т.в.о. пр-ком вн. служби ОСОБА_9 викликано співробітників поліції, якими по приїзду в ході огляду місця події було вилучено згорток, який згідно висновку експерта №СЕ-19/104-23/6380-НЗПРАП від 17.02.2023 року є особлива небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено PVP, масою 0,7364г. Таким чином, кримінальне правопорушення ОСОБА_5 спрямоване на збут психотропних речовин у місця позбавлення волі не було закінчено з причини, які не залежали від її волі. Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, тобто у закінченому замаху на незаконний збут психотропних речовин у місце позбавлення волі. У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2. ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 16.02.2023 року за адресою: АДРЕСА_2 ; допитом свідка ОСОБА_9 ; допитом свідка ОСОБА_10 ; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 16.02.2023 року; протокол обшуку у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 ; допитом свідка ОСОБА_11 ; допитом свідка ОСОБА_12 ; а також іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності. 17.02.2023 у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ,ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України та складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину. Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000170 від 16.02.2023 виникла необхідність у застосуванні до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки існують ризики того, що він може вчинити дії передбачені п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, виходячи з наступного: під час досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрювана ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачене покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років із конфіскацією майна, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи невідворотність покарання, з метою уникнення відповідальності за вчинений злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Відповідно до п.3 ч.1 ст.177 КПК України наявність ризику незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинення даного злочину безперешкодно може здійснювати тиск, погрожувати або ж іншим чином впливати на свідків, щодо зміни ними показань. Також, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України наявність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки, в ході досудового розслідування встановлено, що не має достатнього законного джерела доходу, який здатен забезпечити рівень життя підозрюваного, що вказує на те, що перебуваючи на свободі остання, з метою отримання коштів для існування та забезпечення життя, може вчинити інші корисливі злочини. Передбачені кримінальним процесуальним кодексом України інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваній ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків. Таким чином, з метою запобігання вищеперерахованих ризиків виникла необхідність у обранні підозрюваній ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави, у розмірі 500 000 гривень. Тому, слідчий звертається до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримала дане клопотання та прослав його задовольнити.

Підозрювана у судовому засіданні заперечувала проти застосування до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просила обрати домашній арешт.

Захисник підозрюваної у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до підозрюваної домашній арешт, та зазначив, що клопотання слідчого не відповідає вимогам закону, не обгрунтоване, ризики не доведені та прокурором у судовому засіданні не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявному ризику.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані матеріали, якими слідчий, прокурор обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя враховує положення ст. 178 КПК України, зокрема вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, його вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, роботи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України, і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

Відповідно до приписів ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.

Так, слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана ОСОБА_5 з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у даному провадженні, а також вчинити нове кримінальне правопорушення. Однак, у судовому засіданні було встановлено наявність лише ризику можливого переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, зазначено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому, в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мамедов проти Росії» від 01 червня 2006 року, зазначено, що «суди, перевіряючи законність та обґрунтованість запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, незмінно посилались на тяжкість обвинувачень як на головний чинник при оцінці ймовірності того, що заявник переховуватиметься від правосуддя, перешкоджатиме ходові розслідування або вчинятиме нові злочини. Однак Суд неодноразово відзначив, що, хоча суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховуватися від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребу позбавлення когось волі не можна оцінювати з виняткового абстрактного погляду, беручи до уваги тільки тяжкість злочину».

Відповідно до конвенції та практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Харченко проти України», «Лабіта проти Італії» та «Ігнатов проти України», обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може бути підставою для запобіжного заходу у вигляді ув`язнення.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, враховую вимоги п. 3, 4, 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Однак, в обґрунтування того, що застосування до підозрюваної більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризику, підтвердженому у судовому засіданні, прокурором не наведено переконливих мотивів та не надано суду жодних належних доказів.

Відповідно до ст. 181 КК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт застосовується до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вагомість наявних доказів вчинення нею кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання її винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, враховуючи її вік, стан здоров`я, наявність постійного місця проживання та реєстрації, а також враховуючи, що існує ризик, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, та враховуючи недоведеність прокурором, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризику, передбаченому ст. 177 цього кодексу, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, що буде достатнім для запобігання ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановленому у судовому засіданні.

При цьому, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 131, 132, 176-178, 182-186, 193-197, 205, 492 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 307 КК України залишити без задоволення.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю на два місяці, у межах строку досудового розслідування, тобто до 17 квітня 2023 року.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- цілодобово не залишати без дозволу слідчого, прокурора або суду місце постійного проживання, за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на працівників відділення поліції ГУНП в Дніпропетровській області за місцем проживання підозрюваної ОСОБА_5 .

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення.

Суддя ОСОБА_1