Справа № 621/60/22
Пр. № 1-кп/621/143/22
ВИРОК
18 листопада 2022 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
у вчинені злочину, передбаченому частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України,
Таким чином ОСОБА_4 , вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб.
Між прокурором ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника ОСОБА_5 ,18 листопада 2022 року укладено угоду про визнання винуватості, на укладення якої надана письмова згода потерпілого ОСОБА_6 , на час підписання якої, ОСОБА_4 , визнав обвинувачення. Угода містить відомості, щодо наслідків укладання та невиконання угоди про визнання винуватості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , пояснив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені статтею 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості, наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості.
Захисник ОСОБА_5 , просив затвердити угоду про визнання винуватості.
Потерпілий ОСОБА_6 , підтвердив, що ним надана письмова згода на укладення угоди, йому зрозумілі наслідки затвердження вказаної угоди, зазначив, що завдана шкода ОСОБА_4 , відшкодована йому у повному обсязі та будь-яких претензій до обвинуваченого він немає.
Прокурор ОСОБА_3 вважав, що відсутні підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, просив ухвалити вирок за укладеною угодою.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши сторони кримінального провадження, з`ясувавши, що сторони правильно розуміють зміст зазначених обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, суд дійшов наступного:
Відповідно пункту 2 статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно з частини 2, пункту 1 частини 4 статті 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.
Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів;
Пункт 3 частини 4 статті 369 Кримінального процесуального кодексу України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_4 , вчинив незаконне заволодіння транспортним засобом, за попередньою змовою групою осіб, і його дії належить кваліфікувати за частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України.
Згідно зі статтею 12 Кримінального кодексу України злочин, передбачений частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України є тяжким злочином.
Обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненні вказаного злочину визнав повністю; наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до статті 66 КК України - відсутні.
Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до статті 67 КК України - відсутні.
Встановлено, що укладення угоди про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_4 , в присутності захисника є добровільним; зміст угоди відповідає вимогам статті 472 КПК України.
З`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 , розуміє права визначені пунктом 1 частини 4 статті 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені частиною 2 статті 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Потерпілим ОСОБА_6 , надана письмова згода на укладення угоди, у судовому засіданні він висловив позицію щодо доцільності її затвердження та відсутності претензій до обвинуваченого.
Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Відсутні передбачені частиною 7 статті 474 КПК України обставини для відмови у затвердженні угоди.
Згідно до частини 1 статті 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Враховуючи, що умови угоди: не суперечать вимогам закону; відповідають інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; укладення угоди було добровільним; виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим; наявні фактичні обставини для визнання винуватості, укладена угода про визнання винуватості підлягає затвердженню.
Відповідно до частини 5 статті 65 КК України, у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 , на підставі положень частини 5 статті 128 КПК України, пункту 5 частини 1 статті 257 ЦПК України слід залишити без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 374-376, 468-470, 472-475 КПК України, суд
2. Визнати ОСОБА_4 винуватим у злочині, передбаченому частиною 2 статті 289 Кримінального кодексу України та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, без конфіскації майна.
3. На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк 3 (три) роки.
4. Відповідно до частини 1 статті 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.
5. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишити без розгляду.
6. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.
7. Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.
Головуючий: