Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/719/22
Провадження № 1-в/553/11/2023
У Х В А Л А

Іменем України

03.02.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)»: ОСОБА_4 ,

засудженого: ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Полтаві подання начальника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Києва, розлученого, який до арешту проживав за адресою: АДРЕСА_1 , по даній справі засудженого:

- 26.07.2019 року Зіньківським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 засуджений вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.07.2019 року за ч. 2 ст. 307, ст. 69, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, що є його власністю.

У квітні 2022 року начальник ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» звернувся до суду з поданням про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відносно ОСОБА_5 , посилаючись на те, що засуджений перебуває на обліку з 21.03.2019 року.

Представником ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» в обґрунтування подання вказувалось про те, що ОСОБА_5 на даний час характеризується позитивно, має 8 заохочень, працевлаштований на виробництві установи в бригаді по пошиттю одягу, з поставленими завданнями справляється сумлінно, до виконання робіт по благоустрою установи виконання покарань відноситься з розумною ініціативою. Згідно до оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення має низький рівень ймовірної небезпеки для суспільства. Начальником відділення СВПР та психологом установи даний засуджений характеризується з позитивної сторони, як особа, яка довела своє виправлення, а 01.04.2022 року на засіданні комісії ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» прийнято рішення про направлення матеріалів до Ленінського районного суду м. Полтави щодо вирішення питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України за вироком Зінківського районного суду Полтавської області від 26.07.2019 року.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 дане клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відносно ОСОБА_5 .

Суд, дослідивши матеріали подання та особової справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі.

Відповідно до наявних у матеріалах особової справи відомостей встановлено, що, ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців та почав його відбувати 21.03.2019 (кінець строку 21.09.2023 року).

За час відбуття покарання, незважаючи на наявність 8 заохочень у вигляді подяк, засуджений двічі притягався до дисциплінарної відповідальності.

Незважаючи на те, що засуджений прибув до ДУ «ПВК (№ 64)» 18.09.2019 року, працевлаштований він був лише у червні 2020 року та у березні, квітні, травні 2022 року, тобто фактично у кінці строку відбуття покарання, перед можливим звільнення умовно-достроково.

Відповідно до вироку Зіньківського районного суду Полтавської області від 26.07.2019 (справа № 535/614/19, провадження № 1-кп/530/84/19), за яким його і засуджено до вищевказаного покарання, з ОСОБА_5 стягнуто на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи в сумі 12298 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 КВК України, засуджені до позбавлення волі, які мають заборгованість за виконавчими документами, зобов`язані працювати в місцях і на роботах, які визначаються адміністрацією колонії, до погашення такої заборгованості. Як встановлено судом, засудженим сума до бюджету на відшкодування вказаних процесуальних витрат за проведення експертизи не відшкодована.

Крім того, за час відбуття покарання засудженим не вживалися заходи щодо працевлаштування на виробництві установи з метою отримання заробітної платні для відповідного відшкодування. У матеріалах особової справи відсутні будь-які відомості, які б це спростовували, зокрема, відсутні й заяви до адміністрації установи про працевлаштування.

Надалі питання щодо можливості застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. ст. 100, 101 КВК України не вирішувалося, що свідчить про те, що адміністрація установи не вбачала, що засуджений став на шлях виправлення.

Наявність заохочень та позитивна характеристика засудженого хоча і вказують на позитивні зміни у його поведінці, однак є недостатніми для висновку про його остаточне виправлення та не можуть слугувати доказом того, що засуджений став на шлях виправлення та заслуговує на застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, вивчивши всебічно та повно дані про особу засудженого, зважаючи на нестабільну поведінку засудженого впродовж усього строку відбування покарання, суд приходить до висновку, що на даний час неможливо переконливо стверджувати про те, що засуджений своєю сумлінною поведінкою довів своє виправлення, а тому відсутні підстави для задоволення вищевказаного подання.

Отже, враховуючи поведінку засудженого впродовж всього часу відбування покарання неможливо прийти до висновку про те, що він довів своє виправлення, оскільки його характеристики та матеріали особової справи не відображають процесу виправлення. Сам по собі факт відбуття певного строку покарання, не є виключною підставою для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання подання начальника ДУ «Полтавська виправна колонія (№ 64)» про застосування умовно-дострокового звільнення згідно ст. 81 КК України відносно ОСОБА_5 ? відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1