Справа № 203/723/23
Провадження № 1-кс/0203/1219/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

06 березня 2023 року слідчий суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі слідчого ОСОБА_3 ,

представника власника майна ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 02 січня 2023 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 426 КК України, у вигляді арешту майна, -

ВСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого, погоджене прокурором, 23 лютого 2023 року подане з дотриманням вимог ст. 171 КПК України на предмет арешту майна автомобіля марки «Tayota Camry», р/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлений та вилучений під час обшуку гаражу, розташованого за координатами: http://maps.app.goo.gl/ «48, 2747 730, 37, 2638730» в районі пров. Залізничного у м. Мирноград Покровського району Донецької області, проведений слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві 21 лютого 2023 року у період з 23:05 год. по 00:03 год.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначає, що вказаний автомобіль зареєстрований за ОСОБА_7 , проте використовувався підозрюваним за ч. 3 ст. 369 КК України ОСОБА_8 та придбаний, а у подальшому переоформлений останнім на ОСОБА_7 , за грошові кошти здобуті злочинним шляхом, а тому може мати значення речового доказу у зазначеному кримінальному провадження, а також підпадає під конфіскацію, а тому слідчий просив вжити заходів забезпечення у виді арешту майна.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.

Представники власника майна ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечувала проти клопотання слідчого тим, що обшук проведений без ухвали слідчого судді, з грубим порушенням вимог КПК України, тому підлягає поверненню законному власник. Крім того, вилучений транспортний засіб не має жодного доказового значення для кримінального провадження в межах якого проводився обшук, та набутий на законних підставах за кошти грошового забезпечення ОСОБА_7 як військовослужбовця, тому вказаний транспортний засіб підлягає поверненню власнику. Окремо, представник вказувала на порушення строків розгляду клопотання слідчого про арешт, що є самостійною підставою для відмови у клопотанні та поверненні вилученого.

Представник власника майна ОСОБА_5 у судовому засіданні в режимі відеоконференції заперечував проти клопотання слідчого посилаючись на те, що станом на момент проведення обшуку, тобто 21 лютого 2023 року у кримінальному провадженні № 0000003, відомості про яке внесені до ЄРДР 02 січня 2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України ОСОБА_8 не був у встановленому КПК Україні порядку притягнутий до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а відтак у сторони обвинувачення не було підстав вживати заходів щодо вилучення майна ОСОБА_8 , що може підпадати під конфіскацію як виду покарання. Більш того, ОСОБА_7 вважає, що обшук без ухвали слідчого судді в її гаражу був проведений незаконно, з огляду на те, що обшук проводився з метою відшукання грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, однак такі підстави проведення обшуку не відносяться до переліку невідкладних. Крім того, у клопотанні не зазначається, що автомобіль марки «Tayota Camry», р/н НОМЕР_1 відповідає критеріям ст. 98 КПК України, зокрема, що вказаний автомобіль є засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення або зберіг на собі сліди кримінального правопорушення. Також представник власника майна зазначив, що ОСОБА_8 не є власником вилученого автомобіля, тоді як ОСОБА_7 працює на посаді начальника групи персоналу штабу ВЧ НОМЕР_3 за період з травня 2022 року по лютий 2023 року її дохід становить 923 224,66 грн. Отже, на думку представника власника майна вилучений автомобіль не може відповідати критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України та не може підпадати під конфіскацію як виду покарання ОСОБА_8 , оскільки власником майна є ОСОБА_7 . За таких обставин, представник власника майна просив суд відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

Слідчий суддя, заслухавши думку слідчого, заперечення представників власника майна, дослідивши матеріали клопотання, приходить до наступного висновку.

Так, 28 лютого 2023 року ОСОБА_8 повідомлено відповідно до ст. ст. 277-278 КПК України про підозру в тому, що за версією з`ясованих стороною обвинувачення і викладених письмово у цьому повідомленні обставин він, проходячи військову службу на посаді начальника відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_4 , будучи військовою службовою особою, діючи за попередньою змовою групою осіб із начальником стройової частини відділення персоналу штабу цієї ж частини майором ОСОБА_9 , у період з квітня по грудень 2022 року, перебуваючи у тимчасових місцях дислокації військової частини НОМЕР_4 па території Донецької та Дніпропетровської областей (військова частина переміщувалася, що пов`язано із воєнним станом та участю в бойових діях), діючи умисно, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, в умовах воєнного стану, шляхом зловживання своїм службовим становищем, попередньо отримавши та використовуючи для нарахування грошового забезпечення та додаткових грошових винагород, призначених згідно вимог законодавства для військовослужбовців, персональні дані громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , безпідставно вносили вищевказаних громадян до списків особового складу військової частини НОМЕР_4 та наказів №№ 508, 1141,816, 1305,1797, 2780, 2843, 2780,2843, 3475, НОМЕР_5 , 5072 та 5921 «Про виплату додаткових винагород військовослужбовцям військової частини НОМЕР_4 », незважаючи на те, що вищевказані особи на військову службу не призивалися, у військовій частині НОМЕР_4 військову службу не проходили га фактично обов`язки військової служби не виконували, що призвело до незаконного нарахування та виплат бюджетних коштів на загальну суму 3 542 167, 27 грн, які в подальшому перераховувалися на підконтрольні ОСОБА_8 та ОСОБА_9 банківські рахунки, тобто заволоділи чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, чим у особливо великих розмірах було заподіяно економічних збитків державі, уповноваженим органом якої є Міністерство оборони України, в особі військової частини НОМЕР_4 , що органом досудового розслідування в частині діянь ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 191 КК України, тобто заволодінням чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб.

Санкція частини 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких згідно ст. 131 КПК України відноситься арешт майна, у системному тлумаченні з функціями слідчого судді відповідно до ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» застосовуються з метою досягнення дієвості кримінального провадження під судовим контролем за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб в порядку, визначеному процесуальним законом.

Особливий порядок застосування арешту майна визначається у 17 главі КПК України, за правилами якої передбачена у п. 2 ч. 3 ст. 132 цього Кодексу легітимною метою втручання у право власності визнається завдання запобігання можливості приховування такого майна, його пошкодженні, псуванні, знищенні, перетворенні чи відчуженні, а його суть згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України полягає в обмеженні особи у здійсненні і реалізації свого конституційного права власності.

За вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 1 ст. 961 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 1591, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 2091, 210, частинами першою і другою статей 212, 2121, частиною першою статей 222, 229, 2391, 2392, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 3631, 3641, 3652 цього Кодексу.

За ознакою забезпечення спеціальної конфіскації відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України арешту за ч. 4 ст. 170 КПК України підлягає майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації і відповідає критеріям ст. ст. 96-1, 96-2 КК України.

Так, відповідно до п.1 та п. 4 ч.1 ст. 962 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 962 КК України у разі якщо гроші, цінності та інше майно, зазначені у частині першій цієї статті, були повністю або частково перетворені в інше майно, спеціальній конфіскації підлягає повністю або частково перетворене майно. Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 962 КК України гроші, цінності, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, інше майно, зазначені в цій статті, підлягають спеціальній конфіскації у третьої особи, якщо вона набула таке майно від підозрюваного, обвинуваченого, особи, яка переслідується за вчинення суспільно небезпечного діяння у віці, з якого не настає кримінальна відповідальність, або в стані неосудності, чи іншої особи безоплатно, за ринкову ціну або за ціну вищу чи нижчу ринкової вартості, і знала або повинна була і могла знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої цієї статті. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів. Спеціальна конфіскація не може бути застосована до майна, яке перебуває у власності добросовісного набувача.

21 лютого 2023 року в період часу з 23 год. 05 хв. до 00 год. 03 хв. слідчим третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, ОСОБА_3 проведений обшук гаражу, розташованого за координатами: http://maps.app.goo.gl/ «48, НОМЕР_6 , 37, 2638730» в районі АДРЕСА_1 , за участі та згоди власника ОСОБА_7 , яка власноручно надала ключі від гаражу та транспортного засобу, що там виявлений та вилучений - «Tayota Camry», р/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , результати чого зафіксовані в протоколі обшуку від 21 лютого 2023 року.

Відповідно до інформації, наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Донецькій області (філія ГСЦ МВС) Головного сервісного центру МВС № 31/5-879в/с від 01 березня 2022 року, а також облікових карток к № НОМЕР_7 від 14 вересня 2022 року та № 944762505 від 22 грудня 2022 року вбачається, що 14 вересня 2022 року ОСОБА_8 придбав у ОСОБА_20 на підставі договору купівлі-продажу ціною 460 000,00 грн. автомобіль «Tayota Camry», р/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , однак 24 грудня 2022 року переоформив на ОСОБА_7 вказавши підставу відчуження договір купівлі-продажу з ціною у 460000,00 грн.

Одночасно з цим, слідчим суддею досліджений протокол допиту свідка ОСОБА_20 (попереднього власника вказаного транспортного засобу) від 01 березня 2023 року, який вказав на дійсне укладення з ОСОБА_8 14 вересня 2022 року договору купівлі-продажу свого автомобіля «Tayota Camry», VIN: НОМЕР_2 за 460000,00 грн., про що додав копії квитанції від 14 вересня 2022 року на суми безготівкових переказів, здійснених безпосередньо ОСОБА_8 у 200 050,00грн., 200 050,00 грн., 56 050,00 грн.

Вказані обставини підтверджують понесені безпосередньо ОСОБА_8 витрати на суму 460 000,00 грн. в період інкримінованої йому злочинної діяльності, а так само підтверджують реальність укладеної угоди купівлі-продажу відповідно до вимог глави 54 розділу ІІІ книги IV ЦК України.

Натомість, ОСОБА_7 не надано жодного доказу того, що вказаний транспортний засіб нею фактично придбавався 24грудня 2022 року і були додержані вимоги ЦК України стосовно укладення купівлі-продажу, з огляду на встановлений порядок обов`язкового безготівкового розрахунку за угодами ціною більше за 50000,00 грн., що платіжними документами нею не підтверджено, та що сукупно з обставинами встановленого досудовим розслідуванням продовження користування ОСОБА_8 цим автомобілем після 24 грудня 2022 року, свідчить про формальну перереєстрацію ОСОБА_8 майна з метою уникнення звернення стягнення на це майно.

У зв`язку з викладеним, враховуючи час та обставини придбання автомобіля, його перереєстрації, умови здійснення розрахунку за нього, слід дійти висновку, що він має ознаки такого, що може підпадати під спеціальну конфіскацію, у зв`язку з чим підлягає арешту на підставі п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України. Враховуючи, що подальша експлуатація транспортного засобу в умовах війни може спричинити його пошкодження чи значне знецінення необхідно заборонити не лише відчуження та розпорядження зазначеним автомобілем, а й користування ним. При цьому, оцінюючи ступінь втручання в права титульного власника автомобіля слід врахувати, що вона не вносила коштів в оплату за цей транспортний засіб, оскільки проведення розрахунків не підтвердила належними та допустимими доказами первинним платіжними документами безготівкових розрахунків на суму ціни договору купівлі-продажу в 460 000,00 грн. і доказів понесення будь-яких витрат на купівлю автомобіля особисто ОСОБА_21 матеріали клопотання не містять та в судовому засіданні від учасників не отримані.

Доводи представників власника про достатність отриманого з травня 2022 року по лютий 2023 року доходу в розмірі 757 052,26 грн. (923 224,66 грн. податки 166 180,40 грн.) ОСОБА_7 у вигляді грошового утримання військовослужбовця слідчий суддя приймає до уваги, проте відзначає, що вказані обставини за відсутності підтвердження оплатного набуття від підозрюваного вказаного транспортного засобу і понесення відповідного розміру витрат, не спростовують висновків слідчого судді про відповідність такого майна ознакам ст. 96 2 КК України.

Доводи представника власника майна про пропуск строку розгляду клопотання слідчого з обов`язковими наслідками у вигляді відмови у в задоволенні клопотання слідчий суддя відхиляє як помилкові, оскільки таких наслідків КПК, зокрема, у ст. 172 не містить, а більш тривалий строк розгляду клопотання не є самостійною підставою для відмови в арешті майна, натомість юридично значущим є саме строк подання такого клопотання слідчим/прокурором після проведення обшуку, який слідчим дотриманий згідно ч.5 ст. 171 КПК України.

Доводи представників власника майна про невідповідність вилученого транспортного засобу ознакам речового доказу за ст. 98 КПК України слідчий суддя приймає до уваги, однак зауважує, що клопотання про арешт майна слідчим подано з інших правових підстав.

За наведених обставин, оцінивши подані учасникам розгляду докази кожний окремо та в своїй сукупності і логічному взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 26, 94, 131, 132, 170-174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону ОСОБА_6 , про вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, розпочатого з часу внесення 02 січня 2023 року відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000036 з попередньою правовою кваліфікацією посягань за ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 426 КК України, у вигляді арешту майна- задовольнити.

Накласти арешт з позбавленням права відчуження, розпорядження та користування автомобілем марки «Tayota Camry», р/н НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , що зареєстрований на праві власності за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повна ухвала оголошена учасникам провадження о 16 год. 40 хв. 10 березня 2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1