Справа №:755/1484/23
Провадження №: 1-кс/755/272/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2023 р. Слідча суддя Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 02 лютого2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

У С Т А Н О В И Л А:

До слідчої судді Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 02 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що у провадженні Дніпровського УП ГУНП в місті Києві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0010265 від 14 грудня 2019 року за ч. 1 ст. 115 КК України за фактом ненасильницької смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 .

Під час огляду місця події 14 грудня 2019 року за вказаною адресою виявлено труп ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Саме такі анкетні дані померлої особи підтверджуються матеріалами кримінального провадження №0010265 від 14 грудня 2019 року за ч. 1 ст. 115 КК України: рапортом від 14 грудня 2019 року, протоколом огляду місця події від 14 грудня 2019 року, постановою слідчого про призначення судово-медичної експертизи від 14 грудня 2019 року, протоколом допиту свідка від 14 грудня 2019 року.

На підставі направлення слідчого проведене судово-медичне дослідження трупа згідно висновку якого №021-2815-2019 від 17 грудня 2019 року причину смерті не вдалося встановити через гнилісні зміни. Проте, у висновку помилково вказану прізвище померлого « ОСОБА_5 », замість вірного ОСОБА_6 .

Вказане кримінальне провадження закрито 28 січня 2020 року за відсутності події кримінального правопорушення.

Разом з тим, актовий запис про смерть помилково складено на ім`я ОСОБА_4 , 1944 року народження (актовий запис про смерть №21320 від 24 грудня 2019 року, складений Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

При цьому, у актовому записі вказано, що із заявою про реєстрацію смерті звернувся співробітник Лівобережного відділення відділу судово-медичної експертизи трупів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи; свідоцтво про смерть не видано; паспорт не здано.

Проте, виходячи із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , труп якого знайдено за вказаною адресою, та ОСОБА_4 , 1944 року народження, є фактично однією і тією ж особою, при реєстрації факту смерті якої допущено помилку в його прізвищі.

Під час вставлення підстав для підготовки та подачі заяви про визнання спадщини відумерлою після смерті ОСОБА_4 встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на квартиру АДРЕСА_2 (РНОНМ 000) зареєстровано 30 січня 2023 року за ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу від 30.01.2023 №457, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_8 .

Згідно цього договору, ОСОБА_4 продав ОСОБА_7 вказану квартиру.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 як законний власник вказаної квартири помер ще у 2019 році, то він не міг її відчужити 30 січня 2023 року на користь ОСОБА_7 .

Оскільки після смерті ОСОБА_4 ніхто спадщину не отримав, вказана квартира, згідно ст. 1277 ЦК України та ст. 338 ЦПК України, має бути визнана відумерлою спадщиною і перейти до територіальної громади міста Києва.

Однак, невстановлені на цей час особи незаконно заволодію нею шляхом реєстрації права власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Постановою прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 від 03 лютого 2023 року квартиру АДРЕСА_2 по цьому кримінальному провадженні була визнана речовим доказом.

За цим фактом 03 лютого 2023 року розпочато кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, тому прокурор просив розглянути вказане клопотання без виклику власника зазначеного майна.

Прокурор у судовому засіданні повністю підтримав клопотання з підстав викладених у клопотання, просив його задовольнити та просив розглянути клопотання без виклику власника зазначеного майна, оскільки будучи обізнаними про суть клопотання, власники можуть вчинити продаж квартири.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши клопотання, долучені до нього документи, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, слідча суддя приходить до наступного

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Отже, майно, яке за обґрунтованої підозри органу досудового розслідування, має одну або декілька ознак, наведених у ст. 98 КПК України, може набути статусу речового доказу за рішенням слідчого, яке відповідно до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови і з наведенням мотивів такого рішення.

Таким чином, з метою виконання завдань кримінального провадження (стаття 2 КПК України), що полягає у захисті суспільства та держави від кримінальних правопорушень, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене вище майно, право власності на яке на цей час зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_7 .

Таким чином, слідча суддя приходить до висновку, що на даний час у органу досудового розслідування є об`єктивна потреба встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, для чого необхідним є належне зберігання речового доказу з метою проведення необхідних слідчих дій, тому накладення арешту на вказане майно є необхідним для запобігання можливості його подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, а тому, з урахуванням наведених прокурором підстав, на зазначене майно може бути накладений арешт на підставі ст. 170 КПК України, так як існує сукупність розумних підозр вважати, що ця квартира має значення доказів вчинення кримінального правопорушення, а отже з метою збереження доказів від пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження існує потреба в їх арешті.

На підставі наведеного та, керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 369, 309 КПК України, слідча суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000047 від 02 лютого2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження майна квартири АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвалу про арешт майна через прокурора передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Дніпровську окружну прокуратуру міста Києва.

Копію ухвали надіслати прокурору, іншим заінтересованим особам.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1