1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/5974/22 1-кс/335/2374/2022
26 грудня 2022 року м. Запоріжжя
Відповідно до матеріалів кримінального провадження, громадянка України ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні державної зради - у наданні іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 111 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 19, ст. 68 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.
Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції, законів України а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими Російською Федерацією.
Відповідно до п.7 ч.1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.
Крім того, згідно з п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, водні об`єкти або їх частини, що знаходяться на цих територіях.
Згідно з ч. 1 ст. З Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 за № 1789-ХІІ, який діяв до 15.07.2015 (далі - Закон України «Про прокуратуру»), повноваження прокурорів, організація, засади та порядок діяльності прокуратури визначаються Конституцією України, цим Законом, іншими законодавчими актами.
Крім того, ст. 4 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що діяльність органів прокуратури спрямована на всемірне утвердження верховенства закону, зміцнення правопорядку і має своїм завданням захист від неправомірних посягань: закріплених Конституцією України незалежності республіки, суспільного та державного ладу, політичної та економічної систем, прав національних груп і територіальних утворень; гарантованих Конституцією, іншими законами України та міжнародними правовими актами соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод людини та громадянина; основ демократичного устрою державної влади, правового статусу місцевих Рад, органів самоорганізації населення.
Частиною 1 статті 6 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що органи прокуратури України становлять єдину централізовану систему, яку очолює Генеральний прокурор України, з підпорядкуванням нижчестоящих прокурорів вищестоящим.
Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про прокуратуру» систему органів прокуратури становлять: Генеральна прокуратура України, прокуратури Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва і Севастополя (на правах обласних), міські, районні, міжрайонні, районні в містах, а також військові прокуратури.
В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приймала Присягу працівника прокуратури, відповідно до змісту якої вона, присвячуючи свою діяльність служінню Українському народові і Українській державі, урочисто присягнула: неухильно додержуватися Конституції, законів та міжнародних зобов`язань України; сумлінним виконанням своїх службових обов`язків сприяти утвердженню верховенства права, законності та правопорядку; захищати права і свободи людини та громадянина, інтереси суспільства і держави; постійно вдосконалювати свою професійну майстерність, бути принциповим, чесно, сумлінно і неупереджено виконувати свої обов`язки, з гідністю нести високе звання працівника прокуратури.
Наказом прокурора Автономної Республіки Крим ОСОБА_6 призначено на посаду начальника відділу організації представництва управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Автономної Республіки Крим.
Згідно з наказом Генерального прокурора України від 11.12.2013 за № 630k присвоєно ОСОБА_6 класний чин - старший радник юстиції.
Також, встановлено, що у березні 2014 року, більш точний час та дату органу досудового розслідування встановити не вдалося, усупереч загальновизначеним нормам міжнародного права внаслідок збройної агресії відбулась окупація Російською Федерацією території Автономної Республіки Крим, яка є невід`ємним адміністративно-територіальним суб`єктом суверенної Української держави.
Усупереч вимогам ст. 73, п. 2 ст. 85, ст. 132 Конституції України, п. 2 ч. З ст. З, ст.ст. 6,18, 27 Закону України «Про всеукраїнський референдум», ст.ст. 6, 6-1 Закону України «Про всеукраїнський та місцеві референдуми», колишніми депутатами Верховної Ради Автономної Республіки Крим 06.03.2014 прийнято незаконну постанову за № 1702/6/14 «Про проведення загальнокримського референдуму» з визначенням 16.03.2014 датою такого волевиявлення, на яке виносилось, зокрема, питання про входження Автономної Республіки Крим до складу Російської Федерації на правах суб`єкта федерації.
У приміщенні Верховної Ради Автономної Республіки Крим, яка розташована за адресою: м. Сімферополь, вул. Карла Маркса, колишніми депутатами 17.03.2014 прийнято незаконну постанову за № 1745/6/14 «Про незалежність Криму», згідно з якою на підставі «Декларації про незалежність Республіки Крим», прийнятої на позачергових пленарних засіданнях Верховної Ради Автономної Республіки Крим 11.03.2014 та Севастопольської міської ради 11.03.2014, створено нелегітимне державне утворення так звану «Республіку Крим».
У подальшому, Верховною Радою Автономної Республіки Крим ухвалено постанову від 17.03.2014 за № 1748-6/14 «Про правонаступництво АР Крим», у пункті першому якої вказано, що з моменту проголошення так званої «Республіки Крим», як незалежної суверенної держави вищим органом влади так званої «Республіки Крим» є «Державна Рада Республіки Крим».
Крім того, між Російською Федерацією та представниками нелегітимного державного утворення «Республіка Крим» ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 18.03.2014 підписано договір про входження території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя до складу Російської Федерації.
Разом з тим, статтями 5, 72, 73 Конституції України передбачено, що Україна є республікою. Питання про зміну території України вирішується виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією України.
Утім, незважаючи на наявність легітимного керівництва прокуратури Автономної Республіки Крим, колишнім старшим прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 у взаємодії з керівництвом Президії Верховної Ради Автономної Республіки Крим та представниками незаконних військових формувань здійснено самовільне протиправне присвоєння владних повноважень виконувача обов`язків прокурора Автономної Республіки Крим з подальшими незаконними діями, у тому числі проведенням кадрових призначень та звільненням працівників прокуратури.
Так, у березні 2014 року, більш точний час та дату органу досудового розслідування не вдалося встановити, ОСОБА_10 , перебуваючи на вищевказаній посаді запропонувала ОСОБА_6 перейти та продовжити працювати в незаконно створеній так званій «прокуратурі Республіки Крим», яка увійшла до складу прокуратури Російської Федерації та виконувати лише розпорядження і накази, які видані нею.
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нехтуючи вищевказаними вимогами Конституції і законів України, Присягою працівника прокуратури, будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, працівником правоохоронного органу, достовірно знаючи про незаконність призначення ОСОБА_10 на посаду так званого «прокурора Республіки Крим», а також незаконного проведення на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя референдуму, наслідком якого відбулось відокремлення вказаних адміністративно-територіальних одиниць від України та приєднання їх до складу Російської Федерації, у березні 2014 року, маючи на меті сприяти представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України, ОСОБА_6 вчинила активні дії у створенні та забезпеченні подальшої діяльності прокуратури Російської Федерації на території України, які полягали у вступі за власним бажанням до незаконно створеної так званої «прокуратури Республіки Крим» та продовженні здійснення своєї трудової діяльності у складі незаконно створеної так званої «прокуратури Республіки Крим», яка увійшла до складу прокуратури Російської Федерації без підпорядкування Генеральній прокуратурі України, а також виконанні незаконних розпоряджень та наказів, наданих ОСОБА_10 .
Продовжуючи свої умисні дії, ОСОБА_6 , перебуваючи на території міста Сімферополя Автономної Республіки Крим та обіймаючи посаду начальника відділу організації представництва управління представництва, захисту інтересів громадян та держави в суді прокуратури Автономної Республіки Крим, достовірно знаючи, що Автономна Республіка Крим є невід`ємною частиною України, на території якої діють виключно закони України та міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, у березні 2014 року, більш точну дату та час органу досудового розслідування встановити не вдалося, погодилась на прийняття її до незаконно створеної так званої «прокуратури Республіки Крим» та призначення її на так звану посаду «прокурора апеляційного відділу кримінально - судового управління прокуратури Республіки Крим», а також погодилась на виконання вказівок і розпоряджень незаконних так званих керівників зазначеної «прокуратури».
ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, працівником прокуратури Автономної Республіки Крим з підпорядкуванням Генеральній прокуратурі України, нехтуючи вищевказаними вимогами Конституції і законів України, впродовж 2014 року продовжила свою трудову діяльність у складі незаконно створеної так званої «прокуратури Республіки Крим», яка увійшла до складу прокуратури Російської Федерації без підпорядкування Генеральній прокуратурі України та сприяла представникам Російської Федерації у проведенні підривної діяльності на території України.
Незаконне створення та діяльність на території України так званого «правоохоронного органу» іноземної держави, до якого перейшла працювати та в якому продовжила свою трудову діяльність ОСОБА_6 , призвели до посилення окупації півострова Крим, забезпечили належне функціонування незаконних органів та злочинної організації на чолі з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Таким чином, перехід ОСОБА_6 на роботу до незаконно створеної так званої «прокуратури Республіки Крим», яка діяла у складі прокуратури Російської Федерації, а також продовження ОСОБА_6 трудової діяльності у незаконно створеній так званій «прокуратурі Республіки Крим», є державною зрадою - надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.
Також, 18.09.2015 року слідчим на електрону пошту « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яку використовувала та використовує ОСОБА_6 , направлено електронний лист з додатком - повідомленням про підозру останній.
Разом з цим, відповідно до вимог ст. 135 КПК України, повістки про виклик опубліковано у загальнодержавному засобі масової інформації - газети „Урядовий кур`єр" №20 від 01.02.2022 року розміщено повідомлення про необхідність прибуття ОСОБА_6 з 03.02.2020 року по 05.02.2022 року до прокуратури АР Крим та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 30.01.2020 року опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 , як підозрюваної у кримінальному провадженні до прокуратури АР Крим.
Однак, підозрювана за викликами не з`явилась, відповідно до вручених їй повісток та станом на теперішній час, безпідставно не прибувала та про причини неявки не повідомила. На даний час підозрюваного оголошено у державний розшук, проведення якого доручено Службі безпеки України. Встановлено, що на даний час підозрюваний перебуває на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою, та продовжує незаконну діяльність. Зазначені обставини свідчать про умисне ухилення підозрюваним від виконання своїх процесуальних обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним законодавством України, а також переховування від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.
Підставами підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є наступні матеріали досудового розслідування: протокол огляду документів від 31.08.2015 (так званого «апеляційної постанови Верховного Суду Республіки Крим від 13 травня 2015 року по кримінальній справі № 22-1184/2015»), яким встановлено, що ОСОБА_6 приймала участь в судовому засіданні під час перегляду так званого «Вироку Ялтинського міського суду Республіки Крим від 23 березня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_11 , ОСОБА_12 » в якості державного обвинувача - прокурора у кримінальній справі; протоколу огляду документів від 14.09.2015 (так званого «Апеляційної постанови Верховного Суду Республіки Крим від 24 лютого 2015 року по кримінальній справі № 22-596/2015»), яким встановлено, що ОСОБА_6 приймала участь в судовому засіданні в якості державного обвинувача - прокурора під час апеляційного перегляду так званої «Постанови Київського районного суду м. Сімферополя Республіки Крим від 08.02.2015 року», яким засуджено про українського активіста ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 115 УК Російської Федерації та призначено покарання у вигляді двох місяців позбавлення волі; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 28.02.2018; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.02.2018 свідку ОСОБА_14 .
Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрювана умисно переховується від слідства та суду на тимчасово окупованій території АР Крим з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений нею особливо тяжкого злочину. Притягнути ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.
Враховуючи, що підозрювану повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченому ч. 1 ст. 111 КК України, те, що вона умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики слідчого, переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошена у державний розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України АР Крим, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив злочини проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, орган досудового розслідування вважає, що з метою притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності, у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести спеціальне досудове розслідування.
На підставі викладеного, слідчий просить надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Волгоград Російської Федерації, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України.
Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та наполягав на його задоволенні з підстав, викладених у клопотанні.
Захисник підозрюваної в судовому засіданні щодо клопотання слідчого покладався на розсуд суду.
Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, заслухавши думку учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-1 КПК України, спеціальне досудове розслідування (in absentia) здійснюється стосовно одного чи декількох підозрюваних згідно із загальними правилами досудового розслідування, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цієї глави.
Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258, 258-1, 258-2, 258-3, 258-4, 258-5, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 297-4 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про здійснення спеціального досудового розслідування, якщо прокурор, слідчий не доведе, що підозрюваний переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук. Під час вирішення питання про здійснення спеціального досудового розслідування слідчий суддя зобов`язаний врахувати наявність достатніх доказів для підозри особи щодо якої подано клопотання у вчиненні кримінального правопорушення.
З огляду на зазначені положення, слідчий суддя при вирішення даного клопотання, з метою визначення наявності підстав про здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, оцінює докази обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, набуття нею статусу підозрюваної, переховування підозрюваної від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України та наявність даних щодо оголошення його у розшук.
Так, на переконання слідчого судді, надані матеріали кримінального провадження, додані до клопотання, дають підстави для висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого їй кримінального правопорушення.
Згідно із правовим висновком ЄСПЛ, викладеним у рішенні у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.
Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Частиною 1 статті 276 КПК України передбачено, що повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у зокрема, у випадк у наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Частиною 1 статті 111 КПК України визначено, що повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Відповідно до ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 135 Глави 11 КПК України, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв"язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою. У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи.
Так, в ході розгляду даного клопотання слідчому судді надано достатньо доказів щодо дотримання органом досудового розслідування порядку вручення ОСОБА_6 повідомлення про підозру у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення у спосіб, передбачений КПК України.
Поряд з цим, чинний КПК України не передбачає обов`язку органу досудового розслідування відкласти вручення повідомлення про підозру та чекати настання сприятливих обставин для його вручення особі, яка не може його отримати в день складання в силу об`єктивних причин, яким, як встановлено слідчим суддею, було вчинено всі можливі, передбачені законом дії для того, щоб особа, якій повідомляється про підозру, була обізнана про це.
Разом з цим, відповідно до вимог ст. 135 КПК України, повістки про виклик опубліковано у загальнодержавному засобі масової інформації - газети „Урядовий кур`єр" №20 від 01.02.2022 року розміщено повідомлення про необхідність прибуття ОСОБА_6 з 03.02.2020 року по 05.02.2022 року до прокуратури АР Крим та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора від 30.01.2020 року опубліковано повістку про виклик ОСОБА_6 , як підозрюваної у кримінальному провадженні до прокуратури АР Крим.
З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування, відповідно до положень ст. 297-4 КПК України, наданими матеріалами підтверджено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_15 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111 КК України, а також надано достатньо доказів на підтвердження того, що підозрювана переховується від органу досудового розслідування на території іншої держави, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, у зв`язку з чим її оголошено у розшук, та слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_6 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 297-1, 297-2, 297-3, 297-4, 309 КПК України, слідчий суддя -
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1