Справа № 368/184/23
провадження № 1-в/368/24/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2023 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

представника колонії ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

та представника трудового колективу ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику в режимі відео конференції подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» погоджене з спостережною комісією при Обухівській райдержадміністрації про заміну невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням, засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Чернігова, зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , освіта професійно-технічно, громадянину України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова засуджений 04 червня 2020 року за ст. ст. 69, 286 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на три роки. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 10.01.2022 р. вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.06.2020 року залишено без змін.

Початок строку покарання - 24.05.2022 року.

Кінець строку покарання - 26.05.2024 року.

1/3 строку покарання - 26.01.2023 року.

Із спільного подання Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» та спостережної комісії при Кагарлицькій районної державної адміністрації Київської області вбачається, що у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України та тимчасовою відсутністю достатньої кількості робочих місць ОСОБА_5 не залучений до суспільно - корисної оплачуваної праці, за час відбуття покарання характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно, один раз заохочувався керівництвом установи. В даний час засуджений поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі засуджений не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.

Вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення подання колонії та клопотання засудженого, думку представника ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№115)», який підтримав подання, а щодо питання види покарання при заміні, то покладаються на погляд суду, засудженого ОСОБА_5 , який просив застосувати до нього ст. 82 КК України та заміни на більш м`яке покарання у виді виправних робіт, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 ст. 82 КК України та заява засудженого не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 вироком Новозаводського районного суду м. Чернігова засуджений 04 червня 2020 року за ст. ст. 69, 286 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з позбавлення права керувати транспортними засобами строк на три роки. Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 10.01.2022 р. вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.06.2020 року залишено без змін. Початок строку покарання - 24.05.2022 року.

Кінець строку покарання - 26.05.2024 року.

1/3 строку покарання - 26.01.2023 року

Злочин вчинений засудженим ОСОБА_5 є злочином необережним тяжким.

Засуджений ОСОБА_5 відбуває покарання з 26.05.2022 р. За час перебування у ДУ «Чернігівський СІЗО» до праці в СІЗО не залучався, стягнень та заохочень не мав.

У Державну установу «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» засуджений ОСОБА_5 прибув 26.07.2022 р.

26.07.2022 р. засудженого ОСОБА_5 було ознайомлено з умовами відбування покарання у ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)».

Станом на 26.01.2023 р. засуджений ОСОБА_5 відбув вже 1/3 строку призначеного вироком суду за необережний тяжкий злочин.

За змістом ст. 82 КК України умовами заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є:

?відбуття засудженим певної частини призначеного покарання, визначеної у частині четвертій цієї статті;

?наявність факту того, що засуджений став на шлях виправлення.

Висновки про те, чи став засуджений на шлях виправлення, можливо зробити врахувавши увесь комплекс даних, які характеризують засудженого, його поведінку, відношення до праці, відношення до вчиненого злочину та його наслідків, наявність заохочень, їх кількість та регулярність отримання, наявність чи відсутність стягнень, тощо.

У відповідності до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» від 26.04.2002р. умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при заміні невідбутої частини строку основного покарання більш м`яким покаранням - того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

Відповідно до ст. 82 КК України суд за наявністю визначених законом підстав вправі замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким покаранням. При цьому нове покарання визначається з урахуванням його розташування в системі покарань, зазначених в ст. 51 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Ст. 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Відповідно до ч. 3 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 2 частини 4 статті 82 КК України передбачено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше 1/3 строку покарання, призначеного судом за злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м'яким» передбачено, що оскільки судовий розгляд питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, справляє великий виховний і запобіжний вплив як на самого засудженого, так і на інших осіб, суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання, спостережної комісії або служби у справах неповнолітніх по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Критеріями оцінки ступеня виправлення засудженого при застосуванні до нього положень ст. ст. 81, 82 КК України є:

- ставлення засудженого до дотримання вимог встановленого порядку відбування покарання (режим) за весь період відбування покарання;

- участь у суспільно-корисній праці;

- участь у виховних заходах;

- участь у загальноосвітньому та професійно-технічному навчанні;

- участь у самодіяльних організаціях та соціально-корисна активність;

- участь у роботах з благоустрою установ та прилеглих територій,

- поліпшенні житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт по забезпеченню установи продовольством;

- прагнення засудженого до відшкодування нанесених злочином збитків, сплати аліментів (за наявності виконавчих листів);

- визнання своєї вини у вчиненому злочині і каяття в ньому;

- підтриманні соціально-корисних зв`язків та позитивних намірів на життя після звільнення.

Тобто, при вирішенні питання про те, чи довів засуджений своєю добросовісною поведінкою і відношенням до праці своє виправлення, суд виходить з аналізу усього процесу виправлення засудженого упродовж усього терміну відбування ним покарання, а не за короткий період часу.

Згідно характеристики на засудженого ОСОБА_5 , затвердженої 09.02.2023 року начальником ДУ «Кагарлицька виправна колонія (№ 115)» вбачається, що за період перебування в колонії у виправній колонії характеризується з позитивної сторони. Неухильно дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня в установі, за що один раз був заохочений керівництвом виправної колонії. Дисциплінарних стягнень не має, порушень встановленого порядку відбування покарань не допускає. Підтримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, адекватно реагує на критику в свою адресу. Дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом виправної колонії. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує в чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує тільки за призначенням. Виконує законні вимоги персоналу установи виконання покарань. Виконує роботу з самообслуговування, має достатні необхідні навички для цього. У зв`язку із відсутністю достатньої кількості робочих місць, що спричинено військовою агресією російської федерації проти України, не залучений до суспільно - корисної оплачуваної праці. До виконання робіт по благоустрою установи відноситься з розумною ініціативою. Засуджений ОСОБА_5 не допускає порушень, вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Досліджуючи дані про особу засудженого, що містяться в матеріалах даної справи, характеристиці, довідці про заохочення і стягнення, - суд встановив, що засуджений має одне заохочення.

Засуджений ОСОБА_5 має третю групу інвалідності, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 виданого 12.02.2008 року та копією довідки до огляду МСЕК.

Згідно ст. 57 КК України передбачено, що виправні роботи не застосовуються до вагітних жінок та жінок, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною, до непрацездатних, до осіб, що не досягли шістнадцяти років, та тих, що досягли пенсійного віку, а також до військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, працівників правоохоронних органів, нотаріусів, приватних виконавців, суддів, прокурорів, адвокатів, державних службовців, посадових осіб органів місцевого самоврядування.

У Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

З огляду на вищенаведене вбачається, що до осіб, які є непрацездатними, не можливо застосувати, так і провести заміну такий вид покарання як виправні роботи.

Разом з тим, відповідно до ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`якою застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до його дискреційних повноважень.

Суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення, тому до нього можливо застосувати ст.. 82 КК України та можливість замінити основне покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі.

Щодо заміни основного виду покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі, то засуджений заперечував проти такої заміни, а наполягав лише на виправні роботи, тому суд вважає за необхідне у задоволені подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№115) Київської області погоджене з спостережною комісією при Обухівській райдержадміністрації про заміну основного покарання більш мяким у відношенні засудженого ОСОБА_5 та у задоволенні клопотання засудженого про заміну основного покарання більш мяким, а саме: на виправні роботи - необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.. 537, 539 КПК України, ст.. 82 КК України, постановою Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м'яким» № 2 від 26 квітня 2002 р., суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання начальника Державної установи «Кагарлицька виправна колонія (№115)» про заміну основного покарання більш м`яким у відношенні засудженого ОСОБА_5 відмовити.

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на виправні роботи, - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Кагарлицький районний суд Київської області протягом 7 діб з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_1