Справа № 344/5507/23
Провадження № 1-кс/344/2271/23
У Х В А Л А

04 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В :

в клопотанні вказано, що Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.03.2023 приблизно 11 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись автомобілем марки Honda, CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по паркувальному майданчику біля супермаркету «АРСЕН», що за адресою: вул. Миколайчука 2 в м. Івано-Франківську, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 29 березня 2023 року, під час проведення огляду місця події на паркувальному майданчику біля супермаркету «АРСЕН», що за адресою: вул. Миколайчука 2а в м. Івано-Франківську, було вилучено автомобіль марки Honda, CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 29 березня 2023 року автомобіль марки Honda, CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 визнано речовим доказом та після вилучення зберігається на території Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, що у м. Івано-Франківську по вул. Дудаєва, 33. В кримінальному провадженні призначено інженерно-транспортну експертизу дослідження технічного стану транспортного засобу марки Honda, CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , автомобіль марки Honda, CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 . Незастосування заходу забезпечення кримінального провадження накладення арешту на майно може призвести до його можливого приховування, пошкодження, зникнення, втрати або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню. Метою накладення арешту на автомобіль марки Honda, CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 є збереження речового доказу. Підставою накладення арешту на вказане майно є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Слідчий надав заяву в якій просить розглянути клопотання без його участі, клопотання підтримував.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

29 березня 2023 року, під час проведення огляду місця події на паркувальному майданчику біля супермаркету «АРСЕН», що за адресою: Миколайчука,2а в м. Івано-Франківську, слідчою СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 , було вилучено автомобіль марки Honda, CR-V, 2013 року випуску, коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до постанови слідчої СВ Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 від 29.03.2023 вказаний автомобіль було визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 170 Кримінального процесуального Кодексу України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Захід забезпечення кримінального провадження тимчасове вилучення майна, застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

У свою чергу, зазначене вище тимчасово вилучене майно, саме по собі та в сукупності з іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами, має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а саме для з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а тому, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як тимчасово вилучення майна та його арешт.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України встановлено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення , збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Накладення арешту на вказане майно викликано необхідністю запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, у тому числі як речових доказів.

Незастосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт на вказане вище майно негативно вплине на кримінальне провадження, унеможливить встановлення всіх важливих обставин подій вчиненого кримінального правопорушення, розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також може призвести до їх втрати, що сприятиме уникненню осіб, винних у вчиненні кримінального правопорушення, від передбаченої законом кримінальної відповідальності.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У відповідності до ч.5 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: 1) перелік майна, на яке накладено арешт; 2) підстави застосування арешту майна; 3) перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення; 4) заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; 5) порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Таким чином клопотання обґрунтовано належними правовими підставами.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В :

клопотання задовольнити;

Накласти арешт із забороною користування, відчуження та розпорядження на автомобіль марки Honda, CR-V, 2013 року випуску, коричневого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який вилучений під час огляду місця події 29.03.2023 до його скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1