Житомирський апеляційний суд
Справа №274/44/22 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 391 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2022 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_7

прокурора: ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000769 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2022 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого до засудження в АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- за ст. 391 КК України на 1 (один) рік 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 призначено за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року, та призначено ОСОБА_6 до відбуття 1 (один) рік 9 (дев`ять) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування призначеного покарання ОСОБА_6 визначено обчислювати з 20 травня 2022 року.

Речовий доказ після набрання вироком законної сили: DVD-R диск із відеофайлами, на яких зафіксовано злісне невиконання ОСОБА_6 законних вимог адміністрації, який приєднано до матеріалів провадження - залишено в матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого обвинуваченого ОСОБА_6 обрати у виді тримання під вартою, але не довше ніж на 60 (шістдесят) днів з дня ухвалення вироку.

встановила:

Судом встановлено, що вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 01 червня 2020 року ОСОБА_6 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та з врахуванням положень ч. 1 ст. 71 КК України йому призначено покарання у виді 2 років 7 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_6 , прибувши 22 серпня 2020 року для відбуття покарання до державної установи "Райківська виправна колонія (№ 73)" (далі - РВК-73), що розташована за адресою: Житомирська область, Бердичівський район, с. Райки, вул. Центральна, 1, був ознайомлений з режимом утримання в установі, але, незважаючи на це, систематично його порушував та за час відбування покарання в РВК-73 допустив 52 порушення вимог режиму тримання.

При цьому 11 листопада 2020 року за ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_6 за невиконання законних вимог представників адміністрації було поміщено до приміщення камерного типу на строк 2 місяці 10 днів.

Незважаючи на застосування заходів дисциплінарного впливу ОСОБА_6 належних висновків для себе не зробив і продовжував порушувати режим утримання.

Так, 07 грудня 2021 року о 05 год. 50 хв. засудженому ОСОБА_6 було запропоновано приступити до прибирання відповідно до графіка камери, в якій він утримується. Дану пропозицію він проігнорував.

Відповідно до п. 6 р. ХХІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених наказом Міністерства юстиції України №2823/5 від 28 серпня 2018 року прибирання камер ДІЗО, карцерів, ПКТ та ОК проводиться засудженими, які в них тримаються, почергово за графіком.

Тому о 09 год. 45 хв. начальником оперативного відділу державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)» ОСОБА_9 в приміщенні камери ПКТ № 03, яка розташована в будівлі, де розміщені камери ДІЗО та ПКТ державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)», засудженому ОСОБА_6 в присутності трьох працівників установи зачитано письмове розпорядження начальника установи про необхідність приступити до прибирання згідно з графіком камери ПКТ № 03, в якій він утримується, будучи забезпеченим необхідним для прибирання інвентарем (віник, ганчірка, швабра, відро з водою), однак ОСОБА_6 , будучи попередженим про кримінальну відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ст. 391 КК України, в категоричній формі відмовився виконувати законне письмове розпорядження начальника державної установи «Райківська виправна колонія (№ 73)», а саме приступити до прибирання відповідно до графіка камери ПКТ № 03, в якій він утримувався.

Кримінальна відповідальність за злочин, у вчиненні якого ОСОБА_6 визнається винуватим, передбачена ст. 391 КК України.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується з вироком суду в частині призначення покарання, просить вирок суду змінити та призначити йому більш м`яке покарання. Просить зарахувати йому в строк відбування покарання, строк перебування під вартою у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України.

Вважає, що суд при призначенні покарання не врахував, що він має батьків похилого віку та неповнолітню дитину.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, заперечення прокурора, який вважав вирок суду законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про фактичні обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є обґрунтованими і законними та апелянтом не оспорюються.

Не оспорюється в апеляційній скарзі також правильність кваліфікації дій ОСОБА_6 за 391 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення кримінального покарання, передбачених ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

З кримінального провадження вбачається, що суд, призначаючи ОСОБА_6 покарання в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

При призначенні покарання ОСОБА_6 судом було враховано тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином, обставини, що обтяжують його покарання рецидив кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, за місцем відбування покарання характеризувався негативно, за час відбування покарання в РВК-73 допустив 52 порушення вимог режиму тримання, за які притягувався до дисциплінарної відповідальності, в тому числі 7 разів поміщався до ДІЗО та двічі переводився до ПКТ, заохочень не мав, не працевлаштований, до суспільно корисної праці ставлення негативне, безвідповідально ставився до виконання робіт із благоустрою установи, відбуваючи покарання, знову вчинив умисний злочин, пов`язаний з неналежною поведінкою.

З врахуванням цих обставин, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання не можна розцінювати таким, що є очевидно несправедливим внаслідок його суворості.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 про необхідність зарахування йому в строк відбування покарання, строку перебування під вартою у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України є необґрунтованими, оскільки початок строку відбування покарання суд обрахував з дня прибуття ОСОБА_6 до Житомирської УВП (№ 8) 20.05.22 для участі у судовому розгляді, і з цього часу ОСОБА_6 набув статус попередньо ув`язненого і цей строк йому зараховано вироком суду до строку покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які давали б підстави для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 407 КПК України, колегія суддів

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 16 вересня 2022 року щодо нього - без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, протягом такого ж строку з моменту вручення йому копії ухвали.

Судді: