07.03.2023
Справа № 331/101/23
Провадження № 1-кп/331/282/2023
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«07» березня 2023 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 в режимі відеоконференції

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції із ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004478 від 14.12.2015 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Саки АР Крим, громадянина України, освіта базова загальна середня, сімейний стан неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного місця проживання не має, раніше судимого:

- 18.01.2002 року Євпаторійським міським судом АРК за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до 3 років позбавлення волі;

- 08.04.2002 року Сакським районним судом АРК за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. ст. 69, 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі; звільнений 13.10.2003 року на підставі п. «А» ст. 2 Закону України «Про амністію»;

- 31.08.2005 року Сакським міськрайонним судом АРК за ч. 2 ст. 186, ст. 69 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;

- 27.12.2005 року Сакським міськрайонним судом АРК за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 357, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 8 місяців позбавлення волі; звільнений 29.04.2011 року за відбуттям строку покарання;

- 30.01.2012 року Сакським міськрайонним судом АРК за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту; звільнений 28.04.2012 року за відбуттям строку покарання;

- 25.11.2016 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

- 29.01.2018 року Апеляційним судом м. Києва за ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи особою, раніше судимою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, судимість за які не знята та не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив аналогічний злочин за наступних обставин.

Так, 07 листопада 2015 року, в період часу з 12 години 00 хвилин до 15 години 00 хвилини, ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадання чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою із встановленою в ході досудового розслідування особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження та ухвалено вирок суду, який набрав законної сили, знаходячись в приміщенні цеху на території ПрАТ «Запорізький Інструментальний завод ім. Войкова», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 92, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою залізного пруту, зламав навісний замок металевого ящику та шляхом проникнення таємно викрав майно, яке знаходиться на балансі вищевказаного заводу, а саме:

- пластину твердого сплаву «10531 ВК8», в кількості 504 штуки, загальною вартістю 21848 гривень 40 копійок без урахування ПДВ;

- пластину твердого сплаву «10541 ВК8», в кількості 556 штук, загальною вартістю 24102 гривні 60 копійок без урахування ПДВ;

- пластину твердого сплаву «02312 Т5К10», в кількості 604 штуки, загальною вартістю 22348 гривень 00 копійок без урахування ПДВ;

- пластину твердого сплаву «02312 ВК8», в кількості 200 штук, загальною вартістю 8200 гривень 00 копійок без урахування ПДВ;

- пластину твердого сплаву «13572 ВК8», в кількості 450 штук, загальною вартістю 1287 гривень 00 копійок без урахування ПДВ;

- пластину твердого сплаву «02252 ВК8», в кількості 17 штук, загальною вартістю 119 гривень 92 копійки без урахування ПДВ.

В результаті злочинних дій, ОСОБА_4 спричинив матеріальну шкоду ПрАТ «Запорізький Інструментальний завод ім. Войкова» на загальну суму 77905 гривень 92 копійки без урахування ПДВ, що є значною шкодою, після чого розпорядився викраденим на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю визнав, у вчиненому розкаявся та пояснив суду, що 07.11.2015 року, приблизно о 12-00 годині, разом із раніше знайомим йому хлопцем на ім`я ОСОБА_6 , через прилеглу територію кафе, вони проникли в приміщення цеху заводу «Ім. Войкова», де за допомогою залізного пруту, зламали навісний замок металевого ящику, звідки викрали металеві пластини твердого сплаву, які шляхом перекидання через паркан, винесли з території заводу. Вказані пластини вони продали невідомій особі на ринку «Анголенка» за 500 доларів США та 16000 гривень, які поділили між собою та витратили на власні потреби. Додав, що він у повній мірі усвідомив злочинний характер своїх дій, зробив для себе відповідні висновки, зобов`язався в подальшому не вчиняти подібні дії.

Представник ТОВ «Запорізький Інструментальний завод» - ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд даного кримінального провадження без його участі, претензій матеріального або морального характеру до обвинуваченого не має, в судових дебатах приймати участь не бажає, покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду (а.п. 47-49).

У зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою провину, у суду немає сумнівів щодо добровільності та істинності його позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документів, що підтверджують наявність речових доказів та матеріалів судового провадження, які характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи досліджені докази по даному кримінальному провадженню, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення доведена в ході судового розгляду, а його дії необхідно кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням до сховища, що завдала значної шкоди потерпілому.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, його відношення до скоєного, пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 має судимість за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, яка в установленому законом порядку не знята та не погашена, вчинив тяжкий злочин, який пов`язаний з отриманням доходу незаконним шляхом, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, має місце реєстрації, фактичного місця проживання не має, офіційно не працевлаштований, у зв`язку з чим не має законного та стабільного джерела доходу.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому суд визнає те, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не вбачає.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується поняттям судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві, яка охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням вчиненого та відомостей про особу обвинуваченого, як стійко орієнтовану на антисуспільний спосіб життя та схильність до скоєння кримінальних правопорушень, які носять корисливий характер, його відношення до скоєного, враховуючи систематичність вчинення ним злочинів, суд вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, за якою кваліфікуються його діяння у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Беручи до уваги, що вказане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим до ухвалення вироку Апеляційним судом м. Києва від 29 січня 2018 року, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

З огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_4 відбуває покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» за вироком Апеляційного суду м. Києва від 29.01.2018 року, тому рішення стосовно запобіжного заходу відносно останнього, не приймається.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2018 року, призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 відраховувати з 25 грудня 2015 року, згідно з вироком Апеляційного суду м. Києва від 29 січня 2018 року, зарахувавши в строк відбування покарання строк перебування під вартою з 12 квітня 2015 року по 5 липня 2015 року включно та відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року в період часу по 21 червня 2017 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а з 21 червня 2017 року, відповідно до чинної редакції ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази:

- три фрагменти металу квадратної форми, які передані на відповідальне зберігання до камери схову речових доказів Відділу поліції № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області повернути представнику ТОВ «Запорізький Інструментальний завод» за належністю (а.п. 57-58).

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1