Справа № 467/1073/22
Провадження № 1-кп/467/34/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.01.2023 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка кримінальне провадження № 0000183, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 грудня 2022 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Новокрасне Арбузинського району Миколаївської області, громадянина України, маючого неповну середню освіту, не працевлаштованого, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України

В С Т А Н О В И В:

01 грудня 2022 року о 12 годині ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним відповідно до військового квитка НОМЕР_1 , маючи звання солдат рядового складу та з 09 березня 2022 року визнаним придатним до проходження військової служби, діючи в супереч положенням Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, Законів України «Про оборону України», «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», «Про військовий обов`язок та військову службу», перебуваючи біля свого мешкання, розташованого по АДРЕСА_2 , в присутності працівника ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким ОСОБА_4 роз`яснено зміст повістки, зокрема, про необхідність прибуття 02.12.2022 року о 11 годині 30 хвилин до ІНФОРМАЦІЯ_2 з подальшим відправленням до військової частини № НОМЕР_2 і попереджено про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності у разі ухилення від призову за мобілізацією, на особливий період.

Однак, ОСОБА_4 , будучи належним чином у встановленому законом порядку повідомленим про можливість притягнення його до кримінальної відповідальності у разі ухилення від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, діючи умисно, відмовився отримувати повістку та ставити свій підпис, тим самим умисно ухилився від виконання свого конституційного обов`язку та ухилився від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, чим порушив вимоги ст. 65 Конституції України, положення ст. ст. 31, 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25 березня 1992 року та «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21 жовтня 1993 року, вимоги Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 69/2022 від 24 лютого 2022 року.

Допитаний у суді обвинувачений ОСОБА_4 провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав та показав, що 01 грудня 2022 року до нього додому приїхали три працівника ІНФОРМАЦІЯ_3 , які повідомили йому про необхідність прибуття 02 грудня 2022 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому вони намагалися йому вручити «Бойову повістку», від отримання якої він відмовився, а також попереджували про кримінальну відповідальність про ухилення від військової служби. Причиною відмови стало те, що під час перебування на навчанні працівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки стверджував про те, що він «поїде на м`ясо», тому він злякався.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються, і проти цього не заперечують учасники судового розгляду справи.

Враховуючи викладені обставини, суд кваліфікує дії обвинуваченого за ст.336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

Відповідно до положення ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Згідно положенням частини 1 статті 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Судом не встановлено обставин, які обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує те, що останній скоїв нетяжкий злочин, задовільно характеризується за місцем проживання, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, не працевлаштований, раніше не судимий та беручи до уваги досудову доповідь органу пробації, який прийшов до висновку про наявність середнього ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та середнього ризику небезпеки для суспільства, вважає достатнім і доцільним для виправлення та перевиховання призначити йому покарання у виді позбавлення волі з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого під час розгляду справи не обирався, процесуальні витрати відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речовий доказ по справі: бойову повістку з корінцем-розпискою на відправку ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_2 від 01 грудня 2022 року, яка зберігається у матеріалах кримінального провадження, залишити там же на зберігання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1