Справа № 461/1123/23
Провадження № 1-кс/461/984/23
про накладення арешту на майно
20.02.2023 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
старший слідчий в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому просить накласти арешт навилучені в ході огляду місця події на території митного поста «Угринів» Львівської митниціречі та предмети, а саме: акт проведення огляду (переогляду) товарів №4А209100/2023/000785, митну декларацію ОСОБА_5 від 17.02.2023, контрольний талон № 114754 для проходження по «червоному коридору», контрольний талон для проходження по «зеленому коридору, три пакети із вмістом порошкоподібної речовини кокаїн загальною масою брутто 1439 грам.
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що з матеріалів досудового розслідування вбачається, що 17.02.2023 на території митного поста «Угринів» Львівської митниці, у порожнині для подушок безпеки автомобіля марки «Mini Cooper» д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився в напрямку «в`їзд» в Україну з Республіки Польща, під керуванням громадянина України ОСОБА_5 , виявлено та вилучено три пакунки із порошкоподібною речовиною білого кольору загальною вагою брутто 1439 грам. За результатом проведеного експрес тесту вказаною порошкоподібною речовиною є наркотична речовина - кокаїн.
18.02.2023 в ході огляду місця події на території вищевказаного митного поста виявлено та вилучено:
- акт проведення огляду (переогляду) товарів № 4А209100/2023/000785;
- митну декларацію ОСОБА_5 від 17.02.2023;
- контрольний талон № 114754 для проходження по «червоному коридору»;
- контрольний талон для проходження по «зеленому коридору»
- три пакети із вмістом порошкоподібної речовини кокаїн загальною масою брутто 1439 грам.
Досудовим розслідування встановлено, що вищевказані предмети, речі та документи, вилучені під час проведення огляду місця події є засобами вчинення кримінального правопорушення та є предметами, що зберігали на собі сліди його вчинення тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки, в сукупності з іншими отриманими в ході досудового розслідування доказами, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а саме обставин вчинення кримінального правопорушення, осіб, причетних до його скоєння, часу та способу його вчинення.
18.02.2023 вищевказані вилучені в ході огляду місця події речі та предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Незастосування у даному випадку арешту вищевказаних речових доказів, призведе до їх втрати, оскільки згідно ч. 3 та ч. 6 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення майна особі у якої воно було вилучено.
Таким чином, враховуючи, що вищевказані предмет, речі та документи, які визнано речовими доказами, накладення на них арешту являється обґрунтованим та запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків, в тому числі пошкодженню, знищенню або втраті майна. Арешт майна є необхідним також задля забезпечення в подальшому дослідження обставин, які підлягають встановленню у кримінальному провадженні.
Крім того, в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України, зважаючи на те, що існує загроза знищення та зміни вилучених предметів, з метою забезпечення арешту майна, недопустимості розголошення відомостей досудового розслідування у випадку залучення власника вказаних предметів до судового розгляду клопотання, слідчий просить провести розгляд клопотання без його участі (без відповідного повідомлення).
Слідчим суддею здійснювався виклик власника майна ОСОБА_5 на розгляд клопотання, однак останній до судового засідання подав заяву про розгляд клопотання без його участі, вказавши, що заперечень до клопотання немає.
Клопотання про арешт майна слідчий просить розглядати без його виклику, а також без фіксації технічними засобами.
Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності сторони обвинувачення та власника майна, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду клопотання.
Дослідивши матеріали клопотання, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.
18.02.2023 в ході огляду місця події на території митного поста «Угринів» Львівської митниці виявлено та вилучено:
- акт проведення огляду (переогляду) товарів № 4А209100/2023/000785;
- митну декларацію ОСОБА_5 від 17.02.2023;
- контрольний талон № 114754 для проходження по «червоному коридору»;
- контрольний талон для проходження по «зеленому коридору»
- три пакети із вмістом порошкоподібної речовини кокаїн загальною масою брутто 1439 грам.
Постановою старшого слідчого в ОВС відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 від 18.08.2023 року вищевказані речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.
Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч.1 ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.
Згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до ч.2 ст.170 КК України, арешт майна з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до ч.2 ст.170 КК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Положеннями ч.11 ст.170 КПК України передбачено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
За приписами ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.
З наданих слідчому судді матеріалів вбачається, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено в ході проведення огляду місця події на території митного поста «Угринів» Львівської митниці, факт вилучення майна зафіксовано протоколом огляду від 18.02.2023 року.
Відтак, слідчий суддя вважає, що слідчим та матеріалами клопотання доведено, що майно, на яке ініційоване накладення арешту, відповідає критеріям, наведеним у ст. 98 КПК України, а тому, з метою його збереження, підлягає арешту.
Крім цього, накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а тому слідчий суддя вважає, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту в даному випаду відповідає вимогам розумності та співрозмірності втручання у мирне володіння майном по відношенню до завдань кримінального провадження.
Слідчим доведено, що зазначене вище вилучене майно має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаного майна може призвести до його знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.
Даний захід забезпечення кримінального провадження є співмірним та пропорційним переслідуваній меті, втручання у власність буде виправданим за вказаних умов, таким, що здійснено в порядку передбаченому законом, а відтак не буде свавільним.
Керуючись ст.ст.2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
клопотання старшого слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Накласти арешт, на вилучені 18.02.2023 в ході огляду місця події на території митного поста «Угринів» Львівської митниціречі та предмети, а саме: акт проведення огляду (переогляду) товарів № 4А209100/2023/000785, митну декларацію ОСОБА_5 від 17.02.2023, контрольний талон № 114754 для проходження по «червоному коридору», контрольний талон для проходження по «зеленому коридору, три пакети із вмістом порошкоподібної речовини кокаїн загальною масою брутто 1439 грам.
На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Ухвала може бути скасованою в порядку, що передбачений ст.174 КПК України.

Повний текст ухвали складено 20.02.2023

Слідчий суддя ОСОБА_1