Номер провадження: 11-кп/813/688/23
Справа № 509/4162/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.01.2023 року м. Одеса

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса матеріали кримінального провадження №0000425 від 23.03.2021 року за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.12.2022 року про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

В С Т А Н О В И Л А:

Зазначеною ухвалою задоволено клопотання прокурора Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 та продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 06 лютого 2023 року включно, в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», з правом внесення застави в розмірі, визначеному в ухвалі Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.10.2022 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції обвинувачена ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність оскарженої ухвали. В обґрунтування доводів зазначає, що вину вона не визнає, що у країні йде повномасштабна війна,здійснюються авіаційні обстріли критичних інфраструктур, що унеможливлює її тримання під вартою та принижує її права. Просить постановити ухвалу, якою змінити запобіжний захід ОСОБА_6 на цілодобовий домашній арешт.

Інші учасники судового провадження ухвалу про продовження строку запобіжного заходу не оскаржували.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до такого висновку.

Відповідно ст. 404 КПК України - суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 129 Конституції України основною засадою судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Право на оскарження судових рішень у судах апеляційної інстанцій є складовою конституційного права особи на судовий захист. Перегляд судових рішень в апеляційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина.

Відповідно до ч.2 ст. 29 Конституції України - ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду, і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом. Тримання особи під вартою може бути застосовано лише як тимчасовий запобіжний захід у разі нагальної необхідності запобігти злочинові чи припинити його.

14.01.2021 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального процесуального кодексу України щодо забезпечення виконання рішення Конституційного Суду України стосовно оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою».

Відповідно до абз. 2 ч.2 ст.392 КПК України - ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому КПК України (доповнено згідно із Законом №1027-IX від 02.12.2020 року).

Відповідно ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Запобіжні заходи (як заходи кримінального провадження) у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 29 Конституції україни, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Вирішення судом питання щодо запобіжного заходу, згідно положень ч. 2 ст. 331 КПК України, відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України («Запобіжні заходи, затримання особи»).

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України - незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у виді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Судом першої інстанції під час судового розгляду кримінального провадження №0000425постановлено ухвалу про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , обвинуваченій у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Апеляційний суд приймає до уваги, що до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з правом внесення застави застосовано ще на стадії досудового розслідування (ухвала слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 13.05.2022 року).

В подальшому, на стадії досудового розслідування вказаний запобіжний захід неодноразово продовжувався, що свідчить про те, що існування ризиків, передбачених пп. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тобто можливість обвинуваченої переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, може продовжити протиправну діяльність, направлену на збут наркотичних засобів не зменшилися, продовжуватли існувати та виправдовували продовження застосування до обвинуваченої найсуворішого запобіжного заходу.

Ухвалою суду від 26.10.2022 року обвинуваченій ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 25.12.2022 року включно, із застосуванням застави в розмірі 3120000 грн.

Апеляційний суд враховує, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України, що у відповідності до ст.12 КК України відносяться до тяжких та особливо тяжких корисливих кримінальних правопорушень, за які законом передбачене покарання від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна (ч.2 ст. 307 КК України) та від дев`яти до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна (ч.3 ст. 307 КК України).

Також суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що прокурором не доведено наявність ризику незаконного впливу на свідків в даному кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки він висловлений у формі припущення..

Колегія суддів апеляційної інстанції приймає до уваги, що обвинувачена ОСОБА_6 не має міцних соціальних зв`язків, оскільки незаміжня, утриманців не має, офіційно не працювала, стабільного доходу не має, остання може залишити місце проживання, ухилитися від суду, продовжити протиправну діяльність, направлену на збут наркотичних засобів, що дає апеляційному суду можливість дійти висновку про обґрунтованість рішення суду першої інстанції та вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано врахував всі обставини, приймаючи рішення про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , оскільки метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, яка би в повній мірі забезпечила запобігання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, унеможливить завершення судового розгляду кримінального провадження, та в свою чергу, буде слугувати виконанню завдань кримінального судочинства, передбачених ст.2 КПК України.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_6 про зміну відносно неї запобіжного заходу на такий, що не пов`язаний з триманням під вартою та посилання на те, що здійснюються авіаційні обстріли критичних інфраструктур - суд апеляційної інстанції до уваги не бере, вважає що такі спростовуються матеріалами кримінального провадження, обгрунтованою підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне роз`яснити апелянту, що доцільність необхідності подальшого утримання обвинуваченої під вартою може бути перевірена через нетривалий час в порядку ст.331 КПК, а обвинувачена не позбавлена можливості надати суду першої інстанції такі документи на підтвердження доводів щодо неможливості подальшого утримання його під вартою, або зміни обставин, які свідчать про нівелювання врахованих раніше ризиків.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Апеляційним судом не встановлено істотних порушень положень КПК, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод при розгляді судом першої інстанції питання щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченій, а доводи викладені в апеляційній скарзі обвинуваченою - не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються матеріалами кримінального провадження

З цих підстав, колегія суддів вважаєприйняти рішення, яким ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.12.2022 року про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 - залишити без зміни, подану апеляційну скаргу обвинуваченою - без задоволення.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 08.12.2022 року, якою продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у кримінальному провадженні №0000425 від 23.03.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4