Справа № 308/722/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 січня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Ужгород, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 27.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України, про застосування відносно підозрюваного:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур`я Поляна, Ужгородського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, -

ВСТАНОВИВ:

Із поданого слідчим ОСОБА_7 клопотання вбачається, що починаючи з вересня 2020 року ОСОБА_5 , з метою незаконного збагачення шляхом вчинення злочинів з незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, вступив в організованому стійку злочинну групу, де організаторами всіх злочинних дій були ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , окрім того до складу організованої групи увійшла як виконавці ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Так, вищевказані особи добровільно і умисно, тобто усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, зорганізувалися в стійке об`єднання - організовану групу, для вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, при цьому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 розробили єдиний план злочинних дій, який довели до відома всім учасникам групи, з розподілом функцій кожного учасника організованої групи, спрямованих на реалізацію цього плану, при цьому підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_8 та ОСОБА_9 як організаторам стійкого злочинного об`єднання - організованої групи, свідомо виконуючи їх вказівки.

Переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення, шляхом незаконного придбання, зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, всі вищевказані особи добровільно погодились на участь у вказаній організованій групі та вчинюваних нею злочинах, а також підкорятися вказівкам організаторів стійкого злочинного об`єднання - організованої групи ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , визначеним правилам поведінки і дисципліні у ній.

Організована злочинна група, очолювана громадянами ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , характеризувалась попередньою зорганізованістю у спільне об`єднання осіб для вчинення корисливих злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, між членами якого підтримувалися тісні дружні стосунки; стабільністю і згуртованістю членів групи, що виразилось у незмінності складу учасників злочинної групи та тривалості їх дій у період із вересня 2020 по травень 2022 років; детальною організацією функціонування групи у вигляді чіткого виконання кожним відведеної йому ролі та виконання вказівок організаторів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; обізнаністю всіх членів злочинної групи з планом злочинних дій, спрямованим на досягнення єдиної злочинної мети; свідомого виконання своїх функцій кожним із учасників злочинної організованої групи.

Для більш ефективної діяльності організованої групи, з метою досягнення запланованого результату - незаконного збагачення під час вчинення заборонених операцій в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 визначили та розподілили функції кожного учасника групи, від яких вимагали конспірації дій та чіткого виконання всіх їхніх вказівок, особисто контролювали та координували діяльність створеної ними групою, маючи фінансові можливості забезпечувати членів групи приміщеннями та транспортними засобами, здійснювали розробку та втілення в життя злочинного плану діяльності організованої групи, слідкували за її постійним вдосконаленням.

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 здійснювали контроль та координацію виконання функцій членами організованої групи, давали вказівки членам групи, щодо придбання, зважування, фасування і зберігання з метою збуту та збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, зокрема метамфетаміну. особливо небезпечного наркотичного засобу канабіс, особливо небезпечну психотропну речовину МДМА, забезпечували учасників організованої групи наркотичними засобами, психотропними речовинами у достатній кількості, контролювали витрати на їх придбання та витрати, пов`язані із забезпеченням незаконної діяльності організованої групи, забезпечили прикриття та заходи конспірації, особисто підшуковували осіб для участі в незаконній діяльності, безпосередньо контролювали збут таких речовин, а після вчинення злочинів розподіляли грошові кошти, отримані внаслідок злочинної діяльності групи.

Разом із тим, учасники організованої злочинної групи, за спільною узгодженістю, з метою недопущення викриття злочинних дій, застосовували заходи конспірації, яких повинні були дотримуватись всі члени групи, а саме у телефонних розмовах між учасниками групи вони не називали дійсної назви наркотичних засобів та психотропних речовин, пакунків у яких вони зберігалися та у подальшому збувалися, використовували при цьому різного роду «жаргонні» назви наркотичних засобів та психотропних речовин, при цьому всі учасники організованої групи за попередньою домовленістю знали про що йде мова.

Для досягнення злочинної мети відомої всім співучасникам, члени організованої групи діяли спільно і узгоджено, при цьому кожний з них вносив свій вклад у вчинення злочинів, згідно з покладеною на нього функцією, усвідомлюючи, що вчиняє злочини спільно із іншими його учасниками, відповідно до визначеного напрямку діяльності та розуміючи, що обумовлена злочинна мета може бути досягнута лише в результаті спільної діяльності всіх членів групи.

У складі організованої злочинної групи, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , умисно, з корисливих мотивів, вчинили ряд злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин на території Закарпатської області.

Так, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , діючи у складі організованої ними злочинної групи, будучи зорганізованими з метою незаконного збагачення, з розподілом функцій кожного із учасників групи, згідно розробленого ними злочинного плану, при невстановлених розслідуванням обставинах місці та часі, в період з вересня 2020 по травень 2022 років, умисно, незаконно, з корисливих мотивів, здійснювали придбання у невстановленої слідством особи для подальшого збуту невстановлену кількість особливо небезпечного наркотичного засобу - канабіс, психотропної речовини - метамфетамін та особливо небезпечну психотропну речовину МДМА.

Після придбання вказаної речовини, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на досягнення єдиного злочинного плану згідно розподілених функцій в складі організованої групи, умисно, незаконно, забезпечили зберігання з метою подальшого збуту вказаної забороненої в обігу наркотичної та психотропної речовин по місцю свого фактичного проживання і в офісному приміщенні ігрового залу, що розташовується за адресою: АДРЕСА_2 , де вже ОСОБА_5 , згідно попередньо розробленого злочинного плану та визначених функцій, розфасував зазначені наркотичні засоби і психотропні речовини, для подальшого їх збуту та передавав частину вказаної речовини учасникам групи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 для подальшого їх продажу у роздріб.

Крім, того ОСОБА_8 , діяв як організатор, тобто здійснював загальне керівництво та координацію діями всіх учасників організованої групи, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, сприяв вчиненню злочинів іншим співучасникам, зокрема забезпечував їх наркотичними засобами та психотропними речовинами, для їх подальшого збуту в роздріб, надавав поради та вказівки, щодо способів вчинення злочинів, під час реалізації наркотичних засобів і психотропних речовини, забезпечував учасників організованої групи певними заходами безпеки і конспірації, щодо нерозголошення дійсної незаконної діяльності, шляхом недопущенням сторонніх осіб до місць і приміщень, де зберігались та в подальшому збувалися наркотичні засоби і психотропні речовини, закритістю цих приміщень, допуском до цих приміщень знайомих осіб за попередньою домовленістю по телефону, інформуванням осіб, що купували такі речовини, про місце та час збуту наркотичного засобу чи психотропної речовини, з метою недопущення виявлення злочинних дій групи сторонніми особами та працівниками правоохоронних органів, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності, спільно з іншими учасниками організованої групи розробляв плани вчинення злочинів, розподіляв ролі між усіма учасниками організованої групи, встановлював загально-визначені правила поведінки та забезпечував дотримання їх учасниками, здійснював облік збутих наркотичних засобів та психотропних речовин, розподіляв отримані від вчинення протиправної діяльності грошові кошти між учасниками групи, підшуковував інших учасників організованої групи.

ОСОБА_9 , діяв як співорганізатор, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, спільно з ОСОБА_8 , створили та очолили організовану групу, при цьому ОСОБА_9 здійснював загальне керівництво з метою вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, спільно з іншими учасниками організованої групи розробляв плани вчинення злочинів, координував їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень, встановлював загальновизначені правила поведінки та конспірації, забезпечував дотримання їх учасниками, здійснював облік збутих наркотичних та психотропних речовин, розподіляв отримані від вчинення протиправної діяльності грошові кошти між учасниками організації, підшуковував інших учасників організованої групи.

ОСОБА_5 , як член організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діяв як виконавець, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівкою організаторів злочинної групи ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 безпосередньо приймав участь у зберіганні, фасуванні та збуті наркотичних засобів та психотропних речовин, тобто здійснював зберігання наркотичних засобів і психотропних речовин, які йому надавали організатори організованої групи, розфасовував наркотичні засоби і психотропні речовини для подальшого їх збуту, надавав іншим виконавцям організованої групи розфасовані ним наркотичні засоби та психотропні речовини з метою їх подальшого збуту, вів облік отриманих від незаконної діяльності грошових коштів, після чого передавав їх організаторам організованої групи для подальшого розподілу між членами організованої групи та використання для подальшої закупівлі (виготовлення) наркотичних засобів і психотропних речовин, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності для досягнення єдиного злочинного результату з незаконного збагачення.

Інші учасники організованої групи ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , як члени організованої групи, згідно розробленого плану та розподілу ролей, діяли як виконавці, усвідомлюючи протиправність своїх злочинних дій, за вказівкою організаторів злочинної групи ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 безпосередньо приймали участь у незаконному зберіганні, та збуті наркотичних засобів і психотропних речовин, особисто займалися підшукуванням нових осіб для подальшого збуту їм наркотичних засобів та психотропних речовин, за обумовлену перед тим грошову вартість, та місце і визначену кількість. Крім того, контролювали кількість отриманих від незаконної діяльності грошових коштів, які в подальшому передавали іншому учаснику групи ОСОБА_5 , а той вже безпосередньо передавав зазначені гроші від незаконної діяльності організаторам організованої групи ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , для подальшого розподілу між членами організованої групи та використання для подальшої закупівлі (виготовлення) наркотичних засобів і психотропних речовин, дотримуючись при цьому обумовлених правил поведінки при зустрічах із іншими членами групи та покупцями заборонених речовин з метою не викриття їх незаконної діяльності для досягнення єдиного злочинного результату з незаконного збагачення.

Слідчий також у клопотанні вказує, що 17.05.2022 року стороною обвинувачення відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.307 КК України, однак, громадянину ОСОБА_5 не було вручено повідомлення про підозру у зв`язку з його відсутністю, проте, вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

20.06.2022 року, до органу досудового розслідування надійшов лист із ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно із якого вбачається, що ОСОБА_5 був мобілізований до лав збройних сил України.

27.06.2022року на підставі постанови прокурора Закарпатської обласної прокуратури матеріали відносно підозрюваного ОСОБА_5 були виділені в окреме провадження за №0000173.

Слідчий стверджує, що вина ОСОБА_5 повністю підтверджується комплексом зібраних у провадженні доказів, зокрема: протоколами негласних слідчих (розшукових) дій, висновками судових експертиз.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, які відноситься до категорії особливо тяжких і за які йому може бути призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Беручи до уваги вищевикладене, та враховуючи те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, в органу досудового розслідування виникла необхідність у зверненні до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно підозрюваного ОСОБА_5 з метою запобігання спробам:

-переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_5 є особливо тяжким і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Також той факт, що Закарпатська область межує з чотирма країнами Європейського союзу, а саме: Румунією, Угорщиною, Словацькою Республікою та Республікою Польща дають підстави вважати, що ОСОБА_8 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, може переховування від органів досудового розслідування та має реальні можливості покинути територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України.

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, так як знаходячись на волі, ОСОБА_5 зможе координувати свої дії із невстановленими на даний час співучасниками злочину, що мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання.

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 зможе як вчиняти інші кримінальні правопорушення так і продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів і психотропних речовин у яких він наразі підозрюється, оскільки аналізуючи матеріали кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_5 невідємним механізмом організованої групи, який безпосередньо зберігав, надавав іншим членам організованої групи наркотичні засоби та психотропні речовини для їх незаконного збуту, так і здійснював зберігання та розподіл грошових коштів, які здобуті злочинним шляхом, що підтверджується матеріалами НСРД в яких зафіксовано неодноразовий збут наркотичних і психотропних речовин та той факт, що останній чітко усвідомлював своє кримінально каране діяння та займався таким тривалий період часу.

Як стверджує у клопотанні слідчий, існування зазначених ризиків обґрунтовується встановленими фактичними обставинами кримінального правопорушення зокрема, з матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З урахуванням наведеного слідчий у клопотанні просить застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, терміном на 60 діб.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у клопотанні та додані до нього матеріали кримінального провадження. При цьому, прокурор зазначив, що ОСОБА_5 органом досудового розслідування обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, який відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, санкція за вчинення якого передбачає покарання у виді позбавлення волі до 12 років та наведені в клопотанні ризики є дійсними і триваючими, а відтак, більш м`який запобіжний захід, як тримання під вартою не може їм запобігти.

Слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні просив долучити додаткові матеріали нга підтвердження вини підозрюваного та зазначив, що слідчимит до цього часу в умвах воєнного стану в Україні вживались заходи щодо встановлення місця знаходження ОСОБА_5 для можливості його допиту та вручення виклику, однак, такий перебував з березня 2022року на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 АДРЕСА_3 і тільки після встановлення точного місця його перебування, підозрюваному ОСОБА_5 було надіслано через командира військової частини, повідомлення про виклик до слідчого а в подальому до суду.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_14 у судовому засіданні заперечив проти клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, просив відмовити у задоволенні такого. Зокрема зазначив, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу підготовлене та погоджене прокурором 09 січня 2023 року, при тому, що розслідування досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000173 було відновлено постановою прокурора тільки 13 січня 2023 року. Також вказує на закінчення, на момент вручення ОСОБА_5 підозри про вчинення кримінального правопорушення, строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001030, з якого були виділені матеріали досудового розслідування відносно ОСОБА_5 в окреме провадження за № 0000173. Крім того, захисник вказує на невідповідність клопотання вимогам ст. 184 КПК України, зокрема на відсутність викладу обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення і посилання на матеріали, які їх підтверджують; відсутній виклад обставин на підставі яких слідчий, прокурор дійшли висновку про наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України; відсутнє обґрунтування неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також захисник просив врахувати характеризуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , зокрема, що останній мобілізований до лав Збройних Сил України, бере участь у бойових діях щодо захисту недоторканості та територіальної цілісності нашої держави, одружений, має на утриманні малолітню дитину.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Зазначив, що йому відомо було,що поідомлення про підозру його у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст.307 КК України, однак , він перебував на військовій службі у військвій частині та на території Луганської та в межах Харківської області. Однак, повідомив , що гр. ОСОБА_8 , ОСОБА_10 ОСОБА_9 є його знайомими, він з ними зустрічався, мають спільні інтереси та перебувають у дружніх стосунках. Пригадаи час та місце та підстави зустрічей з вказаними особами не може , у звязку зі спливом значного часу.

Заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 та слідчого ОСОБА_15 з приводу внесеного клопотання, пояснення підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_14 , дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, а також додатково подані докази, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

У провадженні Головного управління Національної в Закарпатській області знаходяться матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000173 від 27.06.2022 року, за підозрою ОСОБА_5 , які були виділені постановою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 27.06.2022 року із матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001030 від 21.09.2020 року. В ході досудового розслідування досліджуються обставини незаконного придбання, зберігання, перевезення, пересилання та збуту наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, чинені повторно організованою групою.

В рамках кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001030 від 21.09.2020 року ОСОБА_5 17.05.2022 року було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КПК України - незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, психотропних речовин, вчинені повторно, організованою групою. Таке повідомлення про підозру, у зв`язку з неможливістю встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 , було вручене в у спосіб передбачений КПК України для вручення повідомлень, зокрема відповідно до ст. 135 КПК України - його сестрі ОСОБА_16 ..

Постановою прокурора відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 від 27.06.2022 року, у зв`язку з необхідністю проведення відносно ОСОБА_5 ряду додаткових слідчих (розшукових) дій, та неможливістю вчення таких через проходження останнього військової служби, було прийнято рішення про виділення із матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0001030 від 21.09.2020 року, в окреме провадження матеріали відносно підозрюваного ОСОБА_5 ..

Такі матеріали були виділені та внесені до ЄРДР за № 0000173 від 27.06.2022 року.

Разом з цим, у зв`язку з неможливістю проведення повного, всебічного та об`єктивного розслідування відносно ОСОБА_5 , а в подальшому закінчити досудове розслідування у повному обсязі, не представляється можливим, оскільки останній був мобілізований до лав Збройних Сил України, точне його місцезнаходження встановити неможливо, старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , 27.06.2022 року, було винесено постанову про зупинення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000173 від 27.06.2022 року, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 280 КПК України.

Поряд з цим, у зв`язку з надходженням до органу досудового розслідування листа, згідно якого встановлено, що ОСОБА_5 наразі не перебуває в зоні проведення бойових дій, пов`язаних для відсічі військової агресії російської федерації проти України, та необхідністю проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, заступником начальника відділу СУ ГУНП в Закарпатскій області капітаном поліції ОСОБА_17 , 13.01.2023 року винесено постанову про відновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000173 від 27.06.2022 року.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області № 308/11413/21 від 17.02.2022 року клопотання слідчого задоволено частково та продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001030 відомості про яке внесені до ЄРДР 21.09.2020 року за ч. 1, 2 ст. 307 КК України на дванадцять місяців, тобто до 21.03.2023 року.

Таким чином, твердження захисника підозрюваного ОСОБА_14 про закінчення строків досудового розслідування не знайшли свого підтвердження та спростовані належними доказами.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.1. ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Вивчивши матеріали клопотання, зокрема дослідивши долучені: копії протоколу про результат проведення НСРД - аудіо-відео контроль особи ОСОБА_5 від 24.09.2021 року; протоколу про результати проведення НСРД - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж, від 24.09.2021 року, 30.07.2021 року, 25.11.2021 року, зокрема мобільного номера НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_5 ; протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 17.02.2022 року; висновку експерта № СЕ-19/107-21/9919-НЗПРАП від 09.12.2021 року; протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 27.09.2021 року; висновку експерта № СЕ-19/107-21/7185-НЗПРАП від 08.09.2021 року; протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 16.02.2022 року; висновку експерта № СЕ-19/107-21/1682-МРВ від 19.04.2021 року; протоколу про результати контролю за вчиненням злочину від 22.10.2021 року, вважаю обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_5 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованих злочинів, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а доводи захисника підозрюваного щодо необґрунтованості підозри вважаю безпідставними.

Таким чином ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307 КК України.

Окрім цього, виходячи з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п.175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Щодо обґрунтованості клопотання слідчого про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Так, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрівається у вчиненні особливо тяжкого злочину, розуміючи невідворотність свого покарання може вдатися до переховування від органів досудового розслідування та суду. Поряд з цим, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Окрім цього, слідчий суддя бере до уваги й ті обставини, що підозрюваний перебуваючи на волі може незаконно вливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки останній знайомий з ними, йому відомі дані про їх особу, з метою зміни їх показів на його користь, шляхом умовлянь, шантажу чи погроз, а також з цією ж метою може підшукати інших осіб, тим самим може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню у якому він підозрюється.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що спростовує доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Надавши оцінку доводам сторін кримінального провадження слідчий суддя приходить до переконання, що стороною захисту не спростовано наявність наведених стороною обвинувачення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

На думку слідчого судді, застосування більш м`якого запобіжного заходу не унеможливить прояв встановлених слідчим суддею ризиків, та не буде ефективним та доцільним в рамках даного кримінального провадження та свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, злочин вчинено умисно.

Також слідчий суддя бере до уваги дані про особу ОСОБА_5 , а саме те, що останній одружений, має неповнолітню дитину, мобілізований до Збройних Сил України та бере участь у бойових діях на захист нашої держави України проти військової агресії з боку російської федерації.

Водночас слідчий суддя вважає, що вік та стан здоров`я ОСОБА_5 дозволяють та не перешкоджають обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доказів про те, що стан здоров`я ОСОБА_5 перешкоджає на даний час обранню відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не надано.

Враховуючи сукупність наведених вище обставин, особу підозрюваного ОСОБА_5 та те, що стороною обвинувачення доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Також, слідчий суддя враховує, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу сторони захисту на те, що такі об`єктивні дані не повинні бути достатніми для засудження особи, апріорі, останні повинні лише об`єктивно зв`язувати певну особу з певним злочином для можливості застосування заходу забезпечення кримінального провадження при наявності реальних ризиків, а у разі ж не доведеності вини особи за наслідками судового розгляду, останній може бути виправданий судом, у тому числі, з урахуванням положень ст. 62 Конституції України Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто , із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений вст.183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Щодо обґрунтованості застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя також вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття183 КПК України визначає, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання увиді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя звертає увагу на спосіб вчинення кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками не лише для конкретних осіб, а і для суспільства в цілому, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості, а також враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права підозрюваного, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Окрім наявної обґрунтованої підозри, застосований запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості вчиненого, а встановлені ризики є дійсними та триваючими, і вони виключають, на даний час, можливість обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 ..

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного слідчим суддею, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено, тож слідчий суддя приходить до висновку про доцільність обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.

У відповідності з ч. 3, п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України. Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Разом з цим, слідчим у клопотанні нічим не мотивовано, які обставини дають підстави не визначати підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави, а тому, враховуючи, що не визначення розміру застави є правом, а не обов`язком суду, беручи до уваги, що клопотання слідчого в цій частині нічим не обґрунтовано, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 розмір застави.

У відповідності з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні у вчиненні особливо тяжкого злочину визначається в межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб..

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2023 року складає 2 684 гривень, та з урахуванням даних щодо майнового стану підозрюваного, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі 150 (ста п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 402600,00 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень 00 копійок (150х2684). Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченими ст. 177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_5 - прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає -м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання; здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні відомості про яке внесені 27.06.2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173, щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.307 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави - задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Тур`я Поляна, Ужгородського району, Закарпатської області, громадянина України, українця, мешканця АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 (шістдесяти) днів, у межах строку досудового розслідування.

Взяти ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту негайно в залі суду.

Встановити строк дії ухвали про тримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під вартою до 31 січня 2023 року включно.

На підставі ч. 3 ст. 183, ч. 5 ст. 182 КПК України, визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу, достатню для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у розмірі 150 (сто п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 402600,00 (чотириста дві тисячі шістсот) гривень 00 копійок (150х2684).

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право в будь який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_5 , у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу;

- не відлучаться із населеного пункту в якому він проживає -м. Ужгород Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та навчання;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

У решті вимог клопотання відмовити.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 31 січня 2023 року включно.

У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Територіального управління ДСА України в Закарпатській області коштів, має бути наданий уповноваженій службовій особі установи, в якій утримуватиметься підозрюваний.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення підозрюваного з-під варти, про що повідомити Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, в порядку ч.5 ст.194 КПК України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 24.01.2023 року о 16 год. 45 хв..

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1