МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"24" січня 2023 р. Справа № 370/1982/22

Макарівський районний суд Київської області

в складі: судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

сторони кримінального провадження, інші учасники судового провадження

прокурор ОСОБА_3

захисник ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні Макарівського районного суду Київської області в смт Макарів Бучанського району Київської області

кримінальне провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України,

встановив:

в підготовчому судовому засіданні прокурором ОСОБА_3 заявлено клопотання про продовження ОСОБА_5 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» на строк 60 днів з посиланням на те, що продовжує існувати ризик передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховування від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.156 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 8 років, і знаючи про тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його судом винуватим, обвинувачений може переховуватись від суду.

Обвинувачений ОСОБА_5 не має на утриманні неповнолітніх дітей. Цивільна дружина з малолітньою донькою на даний час перебувають за кордоном, тому він не пов`язаний будь-якими зобов`язаннями перед родиною, та розуміння ним високої вірогідності засудження до реального строку покарання, є зацікавленим аби залишити місце проживання, переховуватись від суду, щоб уникати кримінальної відповідальності, що ускладнить судовий розгляд провадження та прийняття остаточного законного рішення в розумні строки.

ОСОБА_5 схильний до незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що підтверджується спробою підкупом малолітньої потерпілої ОСОБА_6 та її матері, допитаної в якості свідка ОСОБА_7 .

Менш суворі запобіжні заходи, у тому числі домашній арешт не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та покладених на обвинуваченого обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виняткового запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового засідання, суд дійшов наступного.

Згідно ухвали Макарівського районного суду Київської області від 31.08.2022 року №370/1251/22 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції строком до 30.10.2022 року, який продовжений до 30.11.2022 року ухвалою Макарівського районного суду Київської області №370/1251/22 від 26.10.2022 року, який також продовжено до 27.01.2023 року ухвалою суду №370/1982/22 від 29.11.2023 року.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Виходячи зі змісту ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Крім того, необхідність задоволення клопотання вбачається й через призму декількох рішень ЄСПЛ, висновки яких прямо кореспондуються з положеннями ч.2 ст.8 КПК України, де зазначено, що принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

З практики ЄСПЛ вбачаються принципи конвенційного прецедентного права, як підстави для відмови в звільненні особи з-під варти, а саме: 1. ризик неявки обвинуваченого на судовий розгляд (рішення ЄСППЛ «Штегмюллер проти Австрії» від 10.11.1969 року; 2. ризик перешкоджання з боку обвинуваченого, у випадку його звільнення, процесові здійснення правосуддя ( рішення ЄСППЛ «Вемгофф проти Німеччини» від 27.06.1968 року).

У справі «Москаленко проти України» (рішення від 20.05.2010 року п. 36) Європейський суд зазначив, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ визнав, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

В рішеннях Європейського суду існує розширене трактування терміну обґрунтована підозра, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, п.32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року), що будь-яка стороння особа може бути переконаною в тому, що ця особа причетна до даного кримінального провадження.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив умисний злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі до 8 років, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, може впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти наявним ризикам, а тому суд дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 .

При проведенні підготовчих дій підстав, для прийняття рішень, передбачених п.п.1-4 ст.314 КПК України судом не встановлено, перешкоди для призначення провадження до судового розгляду відсутні, підстав для закриття провадження, передбачених п.п.4-8 ч.1 та ч.2 ст.284 Кримінального процесуального кодексу України не має.

В підготовчому судовому засіданні, прокурор, захисник, обвинувачений висловили думку про можливість призначення справи до розгляду.

Клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду не заявили.

Підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокуророві судом не встановлено.

Згідно з наданим до суду обвинувальним актом, складеним відповідно до вимог КПК України, прокурором дотримані вимоги територіальної підсудності.

Дане кримінальне провадження підсудне Макарівському районному суду Київської області.

Таким чином, наявні достатні підстави для призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Згідно ч.1 ст.314-1 КПК України, з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про міру покарання представник уповноваженого органу з питань пробації складає досудову доповідь за ухвалою суду.

Виходячи з вимог ст.314-1 КПК України, слід доручити представнику уповноваженого органу з питань пробації скласти досудову доповідь стосовно обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового провадження, беручи до уваги, що у підготовчому судовому засіданні ні сторонами, ні іншими учасниками судового провадження жодних клопотань, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не заявлено, суд під час підготовки до судового розгляду, з`ясувавши необхідність проведення судового розгляду у закритому судовому засіданні, з`ясувавши питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді, вчинивши всі необхідні дії, завершує підготовку до судового розгляду.

Керуючись вимогами ст.314-316 КПК України суд

у х в а л и в:

клопотання прокурора ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції за адресою: вулиці Дегтярівська, 15, місто Київ, на строк 60 днів, а саме: до 24.03.2023 року включно.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КК України у закритому судовому засіданні на 14.03.2023 року на 14.20 годину в приміщенні Макарівського районного суду Київської області за адресою: смт Макарів, вул.Д.Ростовського 35, Бучанського району, Київської області.

Про час розгляду справи повідомити: прокурора ОСОБА_3 , законного представника потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 .

Резолютивна частина ухвали складена 24.01.2023 року.

Повний текст ухвали буде оголошено 26.01.2023 року о 13.00 годині в залі судових засідань №1 Макарівського районного суду Київської області.

Суддя