ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 553/1820/20 Номер провадження 11-кп/814/1716/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)» провадження за апеляційними скаргами адвоката ОСОБА_9 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та захисників в його інтересах - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 07 березня 2023 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Ухвалою суду у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000597, за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України, задоволено клопотання прокурора та продовжено щодо обвинувачених

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у виді тримання під вартою строкомна 60 днів до 05.05.2023 із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 805 200 грн.;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Красноград Харківської області, українця, громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 05.05.2023 із визначенням застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 805 200 грн;

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_12 адвоката ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходу.

Відмовлено у задоволенні клопотань захисників обвинуваченого ОСОБА_8 , адвокатів ОСОБА_10 та ОСОБА_14 про зміну запобіжного заходу.

Відмовлено у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу.

Цією ж ухвалою продовжено ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів до 05.05.2023 із визначеннм застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 805 200 грн.

Мотивуючи своє рішення про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, районний суд врахував доведеність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, запобігання яким було підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , а також те, що на переконання суду, застосування до кожного з них іншого більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, в тому числі особистого зобов`язання чи домашнього арешту, є неможливим, позаяк з огляду на дані про особи обвинувачених, зміст пред`явленого обвинувачення та інші конкретні обставини, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та реалізацію завдань кримінального провадження, визначених в ст. 2 КПК України, тим паче в умовах військової агресії проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку, з урахуванням того, що судовий розгляд справи не завершений, з метою забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків, а також повного, всебічного та об`єктивного судового розгляду даної справи в розумні строки.

Крім того, враховуючи конкретні обставини справи та стадію судового розгляду, період, що минув з часу інкримінованих кримінальних правопорушень, дані про особу обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , обсяг та характер встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, запобіганням яким обґрунтована необхідність продовження застосування до кожного з них запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обґрунтування, наведені захисниками щодо доцільності зменшення розміру застави, суд у відповідності з нормою ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вважав за можливе зменшити обвинуваченим розмір застави, визначивши її у межах розміру, передбаченого п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 805 200 грн., що на думку суду здатне достатньою мірою забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 - захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 та відмовити у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на відсутність доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_7 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, тобто фактично відсутнє обґрунтоване обвинувачення щодо ОСОБА_7 .

Вказує на відсутність доказів існування ризиків та необґрунтованість неможливості застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_7 , який би запобіг ризикам, які існуютьна думку сторони обвинувачення.

Звертає увагу, що ОСОБА_7 у розумінні ст. 62 Конституції України є невинуватою особою, до якої з 07.05.2020 застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тобто зазначає, що фактично ОСОБА_7 більше ніж 2 роки та 10 місяців відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, без визнання його винуватим, що на думку сторони захисту є очевидним порушенням його прав.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 - захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді домашнього арешту.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на відсутність обґрунтованого обвинувачення, недоведеність існування зазначених ризиків та недоведеність належним чином неможливості застосування до ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

Також вказує, що судом не взято до уваги те, що ОСОБА_8 має постійне місце проживання, на утриманні має дочку, ІНФОРМАЦІЯ_3 , злочин у вчиненні якого обвинувачується, вчинений не проти життя та здоров`я людей, його незадовільний стан здоров`я, наявність інвалідності 2-ї групи та наявність матері, 1943р.н., яка потребує постійного стороннього догляду.

В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_8 та захисник в його інтересах - адвокат ОСОБА_11 просять скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою обрати щодо ОСОБА_8 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування апеляційних вимог посилаються на те, що в порушення вимог ч. 2 ст. 184 КПК України, клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, захисник отримав безпосередньо перед судовим засіданням та прокурором не було надано жодного доказу в обґрунтування продовження строків тримання під вартою.

Вказують, що місцевим судом повністю було проігноровано клопотання сторони захисту стосовно передчасного розгляду клопотання прокурора в судовому засіданні 07.03.2023, оскільки на 13.03.2023 було призначено розгляд Полтавським апеляційним судом апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Ленінського районного суду м. Полтави від 19.01.2023 якою було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Також зазначають, що місцевим судом було проігноровано клопотання сторони захисту про заслуховування із заявою особи, яка готова виступити поручителем ОСОБА_8 .

Крім того вказують про недоведеність прокурором існування ризиків, наявність обґрунтованого обвинувачення та порушення розумності строку тримання під вартою.

Посилаються, що при визначенні альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, місцевим судом не було враховано конкретні обставини справи, період, що минув з часу інкримінованих кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, обсяг та характер встановлених у судовому засіданні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Вказують, що судом завідомо визначений непомірний для обвинуваченого та його родини розмір застави, оскільки ОСОБА_8 будучи інвалідом 2 групи та отримуючи мінімальну соціальну допомогу від держави в розмірі 2500 грн. не має можливості сплатити визначений розмір застави.

Також, обвинувачений звертає увагу, що місцевий суд не взяв до уваги його стан здоров`я, не врахував наявність інвалідності 2 групи, необхідність обстеження та лікування в умовах спеціалізованого нейрохірургічного закладу, що неможливо в умовах медичної частини слідчого ізолятора, необхідності динамічного нагляду лікарем-невропатологом (відсутній в штаті медичної частини № 23) та проходженнявідповідного лікування, додаткового обстеження в закладах МОЗ України та вважав продовження тримання під вартою за таких обставин є фактичним катуванням.

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції обвинувачені та захисники підтримали апеляційні скарги, подані в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Прокурор заперечив проти доводів скарг, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, просив залишити її без змін.

Мотиви суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із наданих матеріалів, на розгляді суду першої інстанції перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000597, за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 289, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_12 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 289 КК України.

Під час розгляду даного кримінального провадження прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

07.03.2023 ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави клопотання прокурора задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням, адвокат ОСОБА_9 захисник в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_8 та захисники в його інтересах - адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 звернулися до апеляційного суду з апеляційними скаргами.

У відповідності до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Розглядаючи питання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу, та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вказаних вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі, оцінив у сукупності всі обставини, що враховуються при вирішенні питання продовження строку тримання під вартою, як того вимагають приписи статей 177, 183, 197, 199 та 331 КПК України.

Так ОСОБА_7 , ОСОБА_8 можуть переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності, повернутися до протиправної діяльності, чинити тиск на свідків, потерпілих, з огляду на вчинення ними в складі організованої групи особливо тяжких злочинів корисливої спрямованості, відсутності постійного офіційного джерела доходу, міцних соціальних зв`язків.

Вказані ризики, з моменту обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та до цього часу, не перестали існувати.

За таких обставин, застосування більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, з огляду на серйозність висунутого обвинувачення та суспільний інтерес, який превалює над принципом поваги до свободи особистості, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених та не буде сприяти повному та об`єктивному встановленню істини у справі протягом розумного строку, а стороною захисту не наведено в апеляційних скаргах доводів які б переконали у зворотному.

Також слід зазначити, що зважаючи на введення воєнного стану в Україні, зайнятість правоохоронних органів у діяльності з відсічі збройної агресії Російської Федерації, фактор настання існуючих ризиків в даних умовах як то ухилення від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень обвинуваченими ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , значно збільшується, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, на переконання колегії суддів, не зможе перешкодити обвинуваченим повернутися до протиправної діяльності та вчинити спроби ухилитися від суду.

Питання щодо допустимості доказів у данному кримінальному провадженні, зокрема і щодо їх достатності для доведення вини в інкримінованих злочинах, може бути вирішено лише під час розгляду кримінального провадження по суті.

З приводу вручення стороні захисту клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в день засідання, то така обставина не є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке б згідно ст. 412 КПК України слугувало підставою для скасування судового рішення.

Поряд із цим, всупереч доводам апеляційних скарг, судом було враховано відомості про особу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , їх сімейний та матеріальний стан, ретельно досліджено відомості про стан здоров`я кожного з обвинувачених.

Як правильно було встановлено судом, жодних відомостей про те, що обвинувачені за станом здоров`я не можуть утримуватися в умовах ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)», районному суду не надано.

Апеляційний суд вважає, що наведені в апеляційних скаргах в інтересах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відомості про їх стан здоров`я, соціальні зв`язки, не мають істотного впливу та не перешкодять настанню існуючим у кримінальному провадженні та доведеним ризикам.

Поміж тим, хоча колегія суддів і погоджується що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в даному випадку є необхідним, однак вважає слушними доводи сторони захисту щодо тривалого тримання під вартою обвинувачених та рекомендує районному суду вжити заходів з метою здійснення оперативного, об`єктивного розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_8 в розумні строки.

Що стосується заперечень ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_11 щодо визначеного розміру застави, який вони вважають непомірним для обвинуваченого, слід звернути увагу на те, що такий розмір визначений у відповідності до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

При цьому врахуванню підлягає і те, що злочини в яких обвинувачується ОСОБА_8 , є злочинами корисливої спрямованості, та як вбачається з обвинувального акту, в кримінальному провадженні потерпілій ОСОБА_15 завдано матеріального збитку на загальну суму 578 700 грн., цивільний позов заявлено на суму 878 700 грн. Іншим потерпілим шкоду відшкодовано шляхом повернення викраденого.

Враховуючи наведене, рішення районного суду є законним та вмотивованим, а тому апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 422-1 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги адвоката ОСОБА_9 захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та захисників в його інтересах - адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 залишити без задоволення, а ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 07 березня 2023 року щодо обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4