ЄУН №398/4608/19
Провадження №1-кп/389/15/20
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2022 року Колегія суддів Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у закритому судовому засіданні, в приміщенні суду міста Знам`янка, кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002076 від 04 вересня 2019 року, стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156, ч.3 ст.15 ч.3 ст.152, ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2022 року обвинуваченому ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, по 12 годину 15 хвилин 13 травня 2022 року.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, вказуючи на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому запобіжного заходу, на теперішній час не зникли.

Обвинувачений та його захисник в цілому не заперечили щодо продовження дії даного запобіжного заходу.
Заслухавши учасників справи, суд зважає на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочинів, які кваліфікуються як умисні: тяжкий, особливо тяжкий та нетяжкий злочин, в тому числі вчинені по відношенню до малолітньої та неповнолітньої дитини, один з яких карається позбавленням волі на строк до дванадцяти років, тому підпадає під дію п.4 ч.2 ст.183 КПК України.

Разом з цим, з`ясовано, що обвинувачений не визнає вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.156 та ч.3 ст.15 ч.3 ст.152 КК України. Крім того, ОСОБА_6 офіційно не одружений, немає даних про його офіційне працевлаштування, а тому можливо допустити, що усвідомлюючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, за якими йому пред`явлене обвинувачення, та суворість можливого покарання у разі доведення його вини, й перебуваючи на волі, він може вчинити спробу на переховування від суду з метою ухилення від відповідальності за скоєні злочини та залишити своє місце проживання, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню. Також зазначені обставини підтвержують існування ймовірності продовження ним злочинної діяльності, вчинення інших кримінальних правопорушень.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 20.05.2010 року у справі «Москаленко проти України», зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Крім того, зважаючи на те, що на даний час судом ще не допитано всіх потерпілих, а також свідків, є вагомі підстави вважати, що останній зможе здійснити незаконний вплив на них з метою зміни наданих ними показань для уникнення від кримінальної відповідальності за скоєні злочини, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.
В ході розгляду клопотання судом не отримано відомостей щодо обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Отже, тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою, як досудового так і судового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
Ймовірність настання негативних наслідків, продовжують існувати, вони не зменшились та більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою є недостатнім для запобігання вказаним ризикам, а тому суд прийшов до висновку щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою та неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належну процесуальну поведінку.
Продовжений запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку і кореспондується з характером суспільного інтересу, тобто визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу та не суперечить позиції ЄСПЛ у справі Самойлович проти України (Samoylovichv. Ukraine, заява №28969/04, від 16.05.2013 року), яка полягає в тому, що «у випадку особливої тривалості тримання під вартою особи, підстави для цього повинні бути виключно серйозними».
Таким чином, зважаючи на те, що сукупність обставин, в яких обвинувачується ОСОБА_6 істотно підвищує ступінь і характер суспільної небезпеки інкримінованих йому діянь, і по справі наявні реальні ознаки дійсного суспільного інтересу, який не зважаючи на презумцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинуваченого, а також те, що менш суворі запобіжні заходи, на думку суду, наразі є не достатніми для запобігання зазначеним вище ризикам, тримання обвинуваченого під вартою є виправданим, а тому суд вважає за необхідне продовжити щодо нього дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на 60 днів. Підстави для визначення розміру застави відсутні в силу положень ч. 4 ст.183 КПК.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 183, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Олександрія Кіровоградської області, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, який обчислювати з 13 години 20 хвилин 12 травня 2022 року по 13 годину 20 хвилин 10 липня 2022 року.
Копію ухвали надіслати для виконання начальнику Державної установи «Кропивницький слідчий ізолятор», вручити обвинуваченому ОСОБА_6 .
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3