Справа № 761/4934/22
Провадження №1-кп/761/816/2023
В И Р О К

іменем України

30 березня 2023 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

судді - ОСОБА_1

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000073 від 28.01.2022, відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Криниця Миколаївського району Львівської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, який має неповнолітнього сина 2016 р.н., працюючого кур`єром ЮК «Оберон», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст.358, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст.358 КК України,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки міста Києва, громадянки України, з вищою освітою, заміжньої, яка має двох неповнолітніх дітей 2008 та 2017 р.н., непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимої,

за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України,

яке надійшло до суду з угодами про визнання винуватості,

за участю:

секретарів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

прокурора - ОСОБА_7 ,

захисників - ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

За невстановлених досудовим слідством обставин, місці та часу у особи матеріали відносно якої виділено в окреме провадження виник умисел на протиправне заволодіння часткою в статутному капіталі ТОВ «Гарантінвест», що належать ОСОБА_10 , шляхом використання завідомо підроблених документів.

Для реалізації свого умислу особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, залучив до вчинення злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вступивши з ними у попередню змову на підроблення та використання завідомо підроблених документів не повідомляючи їм, що метою підроблення та використання таких документів є заволодіння майном ТОВ «Гарантінвест» та придбав, за невстановлених слідством обставин, завідомо підроблений офіційний документ, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 25.06.2002 Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області на прізвище ОСОБА_11 до якого вклеювано фотокартки ОСОБА_3 .

В подальшому особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_2 запропонували ОСОБА_3 за грошову винагороду видавати себе за ОСОБА_11 , підписувати документи з наслідуванням підпису ОСОБА_11 та передали завідомо підроблений паспорт ОСОБА_3 , в якому вона, діючи за попередньою змовою з особою матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, в присутності ОСОБА_2 перебуваючи в м. Житомир, не пізніше 29.09.2020 поставила свій підпис в графі «підпис власника паспорта» імітуючи підпис ОСОБА_11 таким чином підробивши його.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснила підроблення офіційного документа, який видасться установою, який надає права з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

Також, за невстановлених досудовим слідством обставин, місці та часу у особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, виник умисел на протиправне заволодіння часткою в статутному капіталі ТОВ «Гарантінвест», що належать ОСОБА_11 , шляхом використання завідомо підроблених документів.

Для реалізації свого умислу особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, залучив до вчинення злочину ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вступивши з ними у попередню змову на підроблення та використання завідомо підроблених документів не повідомляючи їм, що метою підроблення та використання таких документів є заволодіння майном ТОВ «Гарантінвест» та придбав, за невстановлених слідством обставин, завідомо підроблений офіційний документ, а саме паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 25.06.2002 Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області на прізвище ОСОБА_11 до якого було вклеєно фотокартки ОСОБА_3 .

В подальшому особа, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_2 запропонували ОСОБА_3 за грошову винагороду видавати себе за ОСОБА_11 , підписувати документи з наслідуванням підпису ОСОБА_11 та передали завідомо підроблений паспорт ОСОБА_3 в якому вона, діючи за попередньою змовою з особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, в присутності ОСОБА_2 перебуваючи в м. Житомир, не пізніше 29.09.2020 поставила свій підпис в графі «підпис власника паспорта» імітуючи підпис ОСОБА_11 таким чином підробивши його.

Надалі ОСОБА_3 29.09.2020 діючи за попередньою змовою із особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та ОСОБА_2 , видаючи себе за ОСОБА_11 , з метою використання завідомо підробленого документу та здійснення підробки довіреності від імені ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_2 та особою, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, прибули до приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_12 , який знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 .

Перебуваючи в зазначеному приміщенні, ОСОБА_3 , діючи за вказівками особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, та за сприянням ОСОБА_2 , яке виразилось в юридичному супроводі нотаріальної дії, наданні порад щодо дій та оплаті послуг нотаріуса, представилась нотаріусу ОСОБА_11 та використала підроблений паспорт, надавши його нотаріусу ОСОБА_12 , з метою встановлення особи та проведення нотаріальних дій.

Надалі, нотаріус ОСОБА_12 не будучи обізнаною зі злочинним умислом особи, матеріали відносно якої виділено в окреме провадження, ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , оглянувши паспорт на ім`я ОСОБА_11 , пересвідчилась в тотожності вклеєних фотографій із виглядом особи, яка звернулась за вчиненням нотаріальних дій, тобто будучи введеною в оману встановила особу нібито власника паспорта, на підставі чого вчинила нотаріальні дії, а саме склала та посвідчила довіреність від 29.09.2020, зареєстровану в реєстрі за № 644, з завідомо неправдивою інформацією про те, що ОСОБА_11 уповноважила ОСОБА_13 та ОСОБА_14 представляти її інтереси у всіх без винятку установах, підприємствах, організаціях у взаємовідносинах, що виникли чи будуть виникати у неї як у учасника (засновника) ТОВ «Гарантінвест».

Таким чином, ОСОБА_3 використала завідомо підроблений документ, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України, а ОСОБА_2 здійснив пособництво у використанні завідомо підробленого документа, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 358 КК України.

Крім того, ОСОБА_3 29.09.2020, перебуваючи в приміщенні приватного нотаріуса Київського нотаріального округу ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_2 та особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, імітуючи підпис ОСОБА_11 поставила свій підпис у довіреності від 29.09.2020, зареєстрованої в реєстрі за № 644, посвідченої приватним нотаріусом Київського нотаріального округу ОСОБА_12 , таким чином підробивши її.

Таким чином, ОСОБА_3 здійснила підроблення офіційного документа, який посвідчується нотаріусом і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб, тобто вчинила кримінальне правопорушення, преедбачене ч.2 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, а ОСОБА_2 здійснив пособництво в підробленні офіційного документа, який посвідчується нотаріусом і який надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358 КК України.

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_3 31.01.2022 року, остання беззастережно визнає себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України, а також сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначено покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, а за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_3 буде призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. Сторони узгодили, що на підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК України остаточне покарання визначатиметься шляхом поглинання менш суворого покарання у виді штрафу більш суворим у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільняється від відбування покарання з іспитовим строком на один рік та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Крім того, відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_2 31.01.2022 року, останній беззастережно визнає себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України, а також сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_2 буде призначено покарання за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України, у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн, а за вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України, ОСОБА_2 буде призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. Сторони узгодили, що на підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК України остаточне покарання визначатиметься шляхом поглинання менш суворого покарання у виді штрафу більш суворим у виді 2 років позбавлення волі На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільняється від відбування покарання з іспитовим строком на один рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, підтвердила фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості, яка розглядається судом. Пояснила, що щиро кається у вчиненому, зробила відповідні висновки, засуджує свій вчинок та запевняє у неповторенні подібного.

Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_9 , зазначив про те, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та ОСОБА_3 , повністю відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законів України, відповідає інтересам суспільства та обвинуваченої ОСОБА_3 , укладена останньою добровільно.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, обвинувачена в повному обсязі визнала свою винуватість, що підтверджено нею в судовому засіданні та погодилась на призначення узгодженого виду та розміру покарання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 повністю визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтвердив фактичні обставини, які викладені у формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті та в угоді про визнання винуватості, яка розглядається судом. Пояснив, що щиро кається у вчиненому, зробив відповідні висновки, засуджує свій вчинок та запевняє у неповторенні подібного.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_8 , зазначив про те, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором та ОСОБА_2 , повністю відповідає вимогам кримінального та кримінально-процесуального законів України, відповідає інтересам суспільства та обвинуваченого ОСОБА_2 , укладена останнім добровільно.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_2 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, обвинувачений в повному обсязі визнав свою винуватість, що підтверджено ним в судовому засіданні та погодився на призначення узгодженого виду та розміру покарання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_7 просив затвердити угоду.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена зокрема у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України, становлять сукупність кримінального проступку та нетяжкого злочину.

Внаслідок кримінальних правопорушень шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

За вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

В той же час за вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Разом з тим, відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_3 31.01.2022 року, сторони погодились, що при затвердженні угоди ОСОБА_3 буде призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. Сторони узгодили, що на підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК України остаточне покарання визначатиметься шляхом поглинання менш суворого покарання у виді штрафу більш суворим у виді 2 років позбавлення волі На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільняється від відбування покарання з іспитовим строком на один рік та покладенням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 згідно з угодою визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні двох неповнолітніх дітей. Також судом враховується, що ОСОБА_3 раніше не судима, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, заміжня, офіційно не працює.

Верховний Суд у своїй постанові від 16 серпня 2018 року у справі №183/163/14 вказав, що наступне системне тлумачення правових норм КПК України дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо можливо дійти висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому має врахуватись не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Таким чином, суд вважає, що застосування до ОСОБА_3 положень ст.ст. 75, 76 КК України відповідає вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє положення ч.ч.4,6 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, обвинувачена в повному обсязі визнала свою винуватість, що підтверджено нею в судовому засіданні та погодилась на призначення узгодженого виду та розміру покарання.

Підстав, для прийняття рішення про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 31.01.2022 між прокурором та підозрюваною.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_2 за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України, становлять сукупність кримінального проступку та нетяжкого злочину.

Внаслідок кримінальних правопорушень шкода завдана лише державним та суспільним інтересам.

За вчинення кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 358 КК України передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

В той же час за вчинення кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 358 КК України передбачено покарання у вигляді обмеження волі на строк до п`яти років або позбавлення волі на той самий строк.

Разом з тим, відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_2 31.01.2022 року, сторони погодились, що при затвердженні угоди ОСОБА_2 буде призначено покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі. Сторони узгодили, що на підставі ч. 1, 2 ст. 70 КК України остаточне покарання визначатиметься шляхом поглинання менш суворого покарання у виді штрафу більш суворим у виді 2 років позбавлення волі На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільняється від відбування покарання з іспитовим строком на один рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_2 згідно з угодою визнаються: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та наявність на утриманні неповнолітньої дітини. Також судом враховується, що ОСОБА_2 раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, одружений, працює і має постійне місце проживання.

Верховний Суд у своїй постанові від 16 серпня 2018 року у справі №183/163/14 вказав, що наступне системне тлумачення правових норм КПК України дозволяє дійти висновку, що питання призначення кримінального покарання та звільнення від його відбування повинні вирішуватися з урахуванням мети покарання як такого, що включає не тільки кару, а й виправлення засуджених, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, з огляду на положення ст. 75 КК України, законодавець підкреслює важливість такої цілі покарання як виправлення засудженого, передбачивши, що при призначенні низки покарань, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, особу може бути звільнено від відбування покарання з іспитовим строком, якщо можливо дійти висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, при цьому має врахуватись не тільки тяжкість злочину, особу винного, але й інші обставини справи.

Таким чином, суд вважає, що застосування до ОСОБА_2 положень ст.ст. 75, 76 КК України відповідає вимогам Кримінального кодексу України та інтересам суспільства.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 цілком розуміє положення ч.ч. 4, 6 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання, укладання угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди не суперечать вимогам КПК та КК України, інтересам суспільства, обвинувачений в повному обсязі визнав свою винуватість, що підтверджено ним в судовому засіданні та погодився на призначення узгодженого виду та розміру покарання.

Підстав, для прийняття рішення про відмову у затвердженні угоди про визнання винуватості, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 31.01.2022 між прокурором та підозрюваним.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати, речові докази, заходи забезпечення - відсутні.

Керуючись ст. ст. 314, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.01.2023 між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваною ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватою за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- за ч. 2 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно положень ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_3 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 31.01.2023 між прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю, Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_7 та підозрюваним ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 визнати винуватим за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання:

- за ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 358 КК України - у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.;

- за ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України - у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно положень ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити до відбуття ОСОБА_2 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_2 звільнити від призначеного судом покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_2 :

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1