КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/3911/2022 Головуючий в 1 інст.: ОСОБА_1
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 вересня 2022 року,
прокурора ОСОБА_8 ,
підозрюваного ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_6 ,
в с т а н о в и л а:
Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу, а клопотання від 21.09.2022 про продовження строку тримання під вартою на 60 діб, без права внесення застави, залишити без розгляду.
Обрати ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з 22 години 00 хвилин до 07 години 00 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , із покладанням відповідно до ст. 194 КПК України, наступних обов`язків:
- прибувати за викликом до слідчого, прокурора;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- утримуватися від спілкування зі будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
- носити електронний засіб контролю.
Також апелянт просить дослідити матеріали, якими слідчий обґрунтував продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, під час судового засідання з розгляду цієї апеляційної скарги.
На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та такою, що підлягає скасуванню через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження.
Апелянт вказує на те, що стороною обвинувачення, у своєму клопотанні та під час судового засідання, жодним чином не наведено переконливих доводів щодо існування будь-яких ризиків у разі застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу. Більше того, сторона обвинувачення не дотрималася вимог ст. 199 КПК України, оскільки ні в своєму клопотанні, ні під час судового засідання, не було наведено жодних обставин, які б свідчили про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які б виправдовували тримання під вартою ОСОБА_7 . Стороною обвинувачення, під час судового засідання не тільки не було вказано, які саме ризики існують, але й не наведено будь-якого обґрунтування таких ризиків.
Стороною захисту неодноразово під час судового засідання наголошувалося на тому, що стороною обвинувачення не надано документальних підтверджень існування ризиків, передбачених КПК України.
Також апелянт вказує на те, що стороною обвинувачення порушено вимоги ч. 1 ст. 199 КПК України, а саме клопотання про продовження строку подано до слідчого судді з порушенням процесуального строку.
У долучених до клопотання копіях матеріалів кримінального провадження, якими сторона обвинувачення обґрунтовує своє клопотання, більшість доказів, взагалі не стосуються ОСОБА_7 , а також не мають навіть непрямого відношення до інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Також апелянт звертає увагу на порушення вимог п. 3 ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 184 КПК України, які виразилися у посиланні сторони обвинувачення на докази, які не містяться у матеріалах, долучених в обґрунтування клопотання, що в свою чергу виключає можливість стверджувати, що вказані докази взагалі існують та обґрунтовують повідомлення про підозру у інкримінованих ОСОБА_7 кримінальних правопорушеннях.
Слідчим суддею в судовому засіданні не досліджувалися матеріали клопотання сторони обвинувачення та докази сторони захисту, що були подані разом з письмовими запереченнями.
Слідчий суддя також не врахував загальні положення щодо розумності строків тримання під вартою, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини у справі Харченко проти України про те, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу.
Під час судового розгляду, стороною захисту було наведено аргументи на користь відсутності суспільного інтересу в подальшому триманні під вартою ОСОБА_7 , а також про існування реальних підстав у зміні запобіжного заходу на непов`язаний із позбавленням волі.
З даних, що характеризують особу підозрюваного ОСОБА_7 вбачається, що він має міцні соціальні зв`язки, утримує неповнолітніх дітей - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має дружину та матір пенсійного віку, яка потребує належного догляду, особливо в умовах воєнного стану. Крім того ОСОБА_7 приймав активну участь у Антитерористичній операції на територіях Донецької та Луганської областей, відповідно до чого має військовий досвід. У інкримінованих йому діяннях відсутня будь-яка майнова шкода фізичним та юридичним особам. Раніше до кримінальної відповідальності не притягався, не перебуває на обліку в лікарів нарколога/психіатра, за місцем реєстрації, де фактично мешкав до травня 2021 року, за місцем фактичного проживання та місцем роботи характеризується позитивно.
Таким чином, будь-які докази існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для населення та потреби в ізоляції від суспільства відсутні.
Не вручення судового рішення ОСОБА_7 , а також не роз`яснення ОСОБА_7 та його захиснику право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження, не забезпечення присутності сторони захисту під час проголошення повного тексту судового рішення (ч. 1-3 ст. 376 КПК України).
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваного, які підтримали доводи апеляційної скарги, з доповненнями, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, з доповненнями та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши наведені у апеляційній скарзі, з доповненнями доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга, з доповненням сторони захисту не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строків тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 199 КПК України.
Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Офісом Генерального прокурора.
23.11.2021 слідчим за погодженням з прокурором ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України.
24.11.2021 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави строком на 60 діб.
11.01.2022 Першим заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, тобто до 23.02.2022.
18.01.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави до 23.02.2022.
11.02.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до шести місяців, тобто до 23.05.2022.
17.02.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави до 11.04.2022.
05.04.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до дванадцяти місяців, тобто до 23.11.2022.
07.04.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави до 05.06.2022.
02.06.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави до 30.07.2022.
27.07.2022 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави до 25.09.2022.
22.09.2022 старший слідчий першого відділу Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором першого відділу процесуального керівництва першого управління організації і процесуального керівництва у кримінальних провадженнях органів Державного бюро розслідувань Департаменту організації і процесуального керівництва досудовим розслідування органів Державного бюро розслідувань, нагляду за його оперативними підрозділу та підтримання публічного обвинувачення у відповідних провадженнях Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України, яка підтверджується наступними зібраними під час досудового розслідування доказами:
- заявою ОСОБА_12 про вчинення кримінального правопорушення;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_12 ;
- протоколами впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_12 ;
- заявою ОСОБА_13 про вчинення кримінального правопорушення;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_13 ;
- протоколами впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_13 ;
- заявою ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення;
- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_14 ;
- протоколами впізнання за фотознімками за участі ОСОБА_14 ;
- протоколами про результати проведення НСРД;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, мобільного телефону, відносно ОСОБА_15 від 30.09.2021;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, мобільного телефону, відносно ОСОБА_15 від 28.08.2021;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, мобільного телефону, відносно ОСОБА_15 від 28.08.2021 (№3143т/42 );
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, ІМЕІ мобільного телефону, відносно ОСОБА_15 від 28.08.2021;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_16 від 27.08.2021;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_17 15.09.2021;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_18 від 04.10.2021;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_19 від 01.10.2021;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_20 від 30.09.2021;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_21 від 01.10.2021;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_22 від 01.10.2021;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_23 від 01.10.2021;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_7 від 26.10.2021;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_24 від 01.10.2021;
- протоколом проведення НСРД зняття інформації з транспортних-телекомунікаційних мереж, відносно ОСОБА_25 від 26.10.2021;
- протоколом проведення НСРД візуального спостереження, відносно ОСОБА_26 від 02.09.2021;
- протоколом проведення НСРД візуального спостереження, відносно ОСОБА_26 від 18.08.2021;
- протоколом проведення НСРД візуального спостереження, відносно ОСОБА_15 від 18.08.2021;
- протоколом проведення НСРД візуального спостереження, відносно ОСОБА_15 від 26.10.2021;
- протоколом проведення НСРД аудіо-відео контролю відносно ОСОБА_15 від 25.08.2021;
- проміжним протоколом НСРД аудіо-відео контролю відносно ОСОБА_15 від 30.09.2021;
- протоколом проведення НСРД аудіо-відео контролю відносно ОСОБА_7 від 26.10.2021;
- протоколом проведення НСРД аудіо-відео контролю відносно ОСОБА_7 від 25.08.2021;
- протоколом проведення НСРД аудіо-відео контролю відносно ОСОБА_26 від 25.08.2021;
- матеріалами проведення НСРД, контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_18 від 22.07.2021, 26.07.2021, 08.09.2021;
- матеріалами проведення НСРД, контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_16 від 22.07.2021;
- матеріалами проведення НСРД, контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_27 від 11.08.2021;
- матеріалами проведення НСРД, контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_21 від 13.08.2021;
- протоколами допитів в якості свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 ;
- протоколом огляду відео з камер спостереження 03.10.2021;
- протоколами допитів осіб відносно яких застосовані заходи безпеки ОСОБА_31 та ОСОБА_32 ;
- висновком судово-психіатричного експерта № 137 від 26.05.2022 відносно потерпілого ОСОБА_13 (Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України);
- висновком судово-психіатричного експерта № 138 від 26.05.2022 відносно потерпілого ОСОБА_14 (Інституту психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України);
- іншими матеріалами кримінального провадження окремо та у своїй сукупності.
Також сторона обвинувачення зазначила про те, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення дії попередньої ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, тобто до 25.09.2022, оскільки для цього необхідно вчинити ряд слідчих та процесуальних дії з метою повного та всебічного дослідження обставин вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, виявлення обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, а також встановлення та притягнення до кримінальної відповідальності інших осіб, причетних до вчиненого злочину. При цьому, ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують обраний запобіжний захід відносно підозрюваного не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.
Приймаючи таке рішення, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України та врахував, що її обґрунтованість встановлено судами також при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та при вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу.
Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_7 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено та стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
За змістом ч. 3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст.184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.
Згідно з вимогами ст. ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на такий, що не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжений у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення в строки, встановлені статтею 219 цього Кодексу.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Відповідальність за дотримання розумних строків тримання підозрюваного під вартою покладається в першу чергу на національні судові органи (рішення у справі "Геращенко проти України" п. 100).
Колегією суддів апеляційної інстанції встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею належно дотримані.
Задовольняючи клопотання органу досудового розслідування, слідчий суддя всупереч доводам апелянта встановив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України, що підтверджується долученими до клопотання матеріалами, сукупність яких є достатньою для продовження дії запобіжного заходу, оскільки ризики, передбачені ст. 177 КПК України у судовому засіданні прокурором доведено та вони не зменшились, що виправдовують подальше утримання підозрюваного під вартою
Слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного ОСОБА_7 , який має вищу юридичну освіту, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_33 ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_7 за місцем служби у відділі кримінальної поліції Синельниківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, де працює з 2018 року характеризується виключно позитивно. Згідно довідки Старости Знаменівського старостинського округу Піщанської сільської ради від 20.12.2021 №235, за час проживання ОСОБА_7 на території Стростинського округу з червня 2021 року скарг стосовно нього не надходило. Відповідно до характеристики наданої Головою ЖБК ОСОБА_7 характеризується позитивно. ОСОБА_7 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, а відтак доказів того, що стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_7 не допускає тримання його під вартою слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод не має.
А також враховано, що при застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановлені слідчим суддею ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшились та продовжують існувати. Слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини врахував тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_7 , за умови доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, характер та обставини вчинення злочину, так як вони сформульовані в повідомлені про підозру та приходить до висновку про доведеність ризиків, а для їх запобігання є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
Тому з урахуванням того, що на даній стадії досудового розслідування не можливо провести всі заплановані слідчі дії направлені на встановлення фактичних обставин справи, на підставі чого колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти встановленим ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.
На підставі наведеного, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням слідчого судді місцевого суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого, оскільки він всебічно та у повному обсязі довів обставини, які виправдовують подальше обмеження права підозрюваного перебувати на волі.
Таке судове рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства (рішення у справах "Лабіта проти Італії" п. 153, "Мюллер проти Франції" п. п. 35-45). Відтак, колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою має забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_7 , процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.
Доводи захисника, за змістом апеляційної скарги, про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не доведення прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також, що матеріали справи не містять встановлених фактичних обставин та доказів, за якими можливо встановити обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинів є необґрунтованими та не можуть бути прийняті до уваги, оскільки слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про невмотивованість висновків суду щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного є безпідставними, оскільки суперечать наявним у матеріалах кримінального провадження доказам, які містять фактичні дані на підтвердження наведених слідчим суддею в ухвалі обставин.
Крім того, як встановлено колегією суддів апеляційного суду, обставини підозри судом з`ясовані в тій мірі, в якій закон на даному етапі кримінального провадження вимагає від слідчого судді. Так, з положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при обранні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. При цьому закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого запобіжного заходу. При цьому слідчий суддя місцевого суду не знайшов у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось очевидно необґрунтованого чи довільного. Не виявлено таких обставин і колегією суддів апеляційного суду.
З наведеного убачається, що слідчим суддею враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваного, які вказують на можливість останнього вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим підозрюваному ОСОБА_7 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який на думку колегії суддів, в сукупності з існуючими ризиками, особою підозрюваного, тяжкістю кримінальних правопорушень та їх наслідками, є обґрунтованим та підстав для відмови у задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 , колегія суддів не вбачає.
Даних, які б унеможливлювали подальше тримання підозрюваного ОСОБА_7 , під вартою, матеріали судового провадження не містять та колегією суддів не встановлено.
Наявність обставин, які б давали підстави вважати про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ніж тримання під вартою, колегією суддів не встановлено під час перегляду оскаржуваної ухвали.
Посилання апелянта на те, що сторона обвинувачення послалась в клопотанні на докази, які не містяться у матеріалах, долучених в обґрунтування клопотання, знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду. Однак колегією суддів встановлено, що до клопотання про продовження строку додано достатньо доказів на підтвердження обґрунтованості повідомленої ОСОБА_7 , підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 368 КК України. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, обґрунтованість даної підозри неодноразово перевірялась слідчими суддями під час застосування та продовження запобіжного заходу щодо останнього. З урахуванням зазначеного, колегія суддів враховує дану обставину на яку посилається сторона захисту, проте вважає, що вона не спростовує висновків слідчого судді встановлених під час розгляду клопотання про продовження строку тримання під вартою та не є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ухвали.
Щодо порушення строку звернення з клопотанням про продовження строку тримання під вартою на яку посилається сторона захисту, як на підставу скасування оскаржуваної ухвали та відмову у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, слід зазначити наступне.
Кримінальним процесуальним кодексом не передбачено, як підставу у відмові у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою, порушення процесуального строку звернення з відповідним клопотанням.
Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Також не знайшло підтвердження апелянта, що слідчий суддя не врахував загальні положення щодо розумності строків тримання під вартою, оскільки відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів. Зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримано. Як вбачається з матеріалів клопотання ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.11.2021 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , який ухвалами слідчих судді продовжувався, в межах строків досудового розслідування. Строк досудового розслідування продовжено до 12 місяців відповідно до ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 05.04.2022 до 23.11.2022, а строк тримання під вартою ОСОБА_7 , оскаржуваною ухвалою продовжено до 20.11.2022, тобто в межах п. 2 ч. 3 ст. 197 КПК України.
Із зазначеного випливає, що безумовною підставою для скасування судового рішення є відсутність журналу судового засідання або технічного носія інформації. Проте як зазначає апелянт та встановлено колегією суддів, в матеріалах справи міститься технічний носій інформації, однак на ньому міститься аудіо фіксація судового засідання, без відео фіксації, яке дійсно є порушенням норм процесуального закону. Однак не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали, з урахуванням того, що технічний носій інформації в матеріалах справи наявний, а відсутність відео фіксації не вплинуло на прийняття слідчим суддею законного та обґрунтованого рішення.
Всі інші обставини, згідно вимог КПК України будуть встановлюватись під час судового розгляду по суті.
Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді місцевого суду постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не виявлено.
Зважаючи на викладене, рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим і вмотивованим, оскільки постановлене згідно норм матеріального права з ретельним дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України та ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та об`єктивно оціненими судом, в порядку та в межах, передбачених на даній стадії кримінального провадження, натомість доводи та твердження про які йдеться в поданій апеляційній скарзі, з доповненнями колегія суддів апеляційної інстанції вважає безпідставними, в зв`язку з чим приходить до остаточного висновку про залишення поданоїапеляційноїскарги, з доповненнями,без задоволення.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 199, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 22 вересня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу, з доповненнями захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4