Код суду 233 Справа № 233/527/23
Вирок
20 квітня 2023 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Семенівка, Чернігівської області, громадянин України, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину 2011 року народження, військовослужбовець військової служби за призивом під час мобілізації, на особливий період, навідника 1 відділення 1 кулеметного взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405КК України, -
Відповідно до обвинувального акту від 31 січня 2023 року затвердженого прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 :
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та проходячи її на посаді навідника 1 відділення 1 кулеметного взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , 07 грудня 2022 року близько 09 годині 20 хвилин, перебуваючи у приміщенні штабу у місці тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 по АДРЕСА_2 , в порушення вимог ст.ст.3,17,28,29,65,68Конституції України, п.п.1,2 ст.1, п.4 ст.2Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.11,16,28-33,127,128Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4,6Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, із застосуванням зброї, в умовах воєнного стану, з метою залякати своїх прямих начальників за посадами та військовим званням та вплинути на їх службову діяльність, з мотивів невдоволення їх правомірної службовою діяльністю у виді забезпечення виконання бойового розпорядження №122/ОКП/2485/дск від 03 грудня 2022 року про вибуття на бойові позиції для облаштування взводного опорного пункту та утримання противника на напрямку Отрадівка, Опитне Бахмутського району Донецької області, що виразилось у віддані відповідного наказу про вибуття на бойові позиції та подальших заходах направлених на припинення порушення ОСОБА_5 військової дисципліни та фіксації його відмови від виконання наказу, вчинив погрозу вбивством з застосуванням ручної осколкової гранати Ф-1, шляхом її демонстрації та утриманням її корпусу у правій руці, з фіксацією кільця запобіжної чеки - у лівій руці, з нецензурним висловлюванням, за змістом «Я вас підірву/вб`ю», відносно командира 2 стрілецької роти 65 окремого стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_6 та командира 1 кулеметного взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_7 , що останні сприйняли, як реальну погрозу заподіяння їм смерті, в зв`язку з чим, у них виникли побоювання про реальну можливість їх вбивства при належному виконанні ними службових обов`язків при забезпеченні виконання бойових завдань за призначенням ОСОБА_5 ..
Такі дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.4 ст.405ККУкраїни, як погроза вбивством начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, із застосуванням зброї вчинена в умовах воєнного стану.
19 квітня 2023 року, за згодою потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 - з одного бокута обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності захисника ОСОБА_4 - з іншого боку, в порядку, передбаченому ст.ст.468,469,470,472КПК України - укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з даною угодою обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується: беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.405КК України; щиро каятися; у разі затвердження угоди про визнання винуватості, виконати призначене покарання; не вчиняти до закінчення проходження військової служби інших військових злочинів, сплатити витрати на залучення експертів.
Сторони, за погодженням з потерпілими, узгодили покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.4 ст.405КК України із застосуванням ст.ст.5,69КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, яке на підставі ст.62КК України буде замінене на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 (один) рік.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.
Згідно з п.1 ч.3 ст.314КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до статті 468КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.
Згідно з ч.4 ст.469КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Так, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно дост.12КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України,характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст.476КПК України.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України та КК України.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а також те, що потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , відповідно до ч.4 ст.469КПК України надали письмові згоди від 19 квітня 2023 року на укладання даної угоди про визнання винуватості.
Обвинувачений ОСОБА_5 погоджується на призначення узгодженого покарання у за ч.4 ст.405КК України із застосуванням ст.ст.5,69КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, яке на підставі ст.62КК України буде замінене на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні для військовослужбовців строком на 1 (один) рік.
З огляду на викладене, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим, в присутності його захисника та за згодою потерпілих, відповідає вимогам закону, не порушує законних прав чи інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом не встановлено.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він вважається особою раніше не судимою, має адресу реєстрації та місце мешкання, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, на медичних обліках за місцем проживання не перебуває, працездатний, є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується посередньо, критично ставиться до скоєного, не має намірів в подальшому вчиняти подібне.
Перевіряючи, чи відповідає узгоджене сторонами угоди покарання на відповідність загальним засадам призначення покарання, судом встановлено наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Враховуючи данні про особу обвинуваченого, а також його критичне ставлення до скоєного, з урахуванням приписів ст.5КК України, суд вважає наявними, підстави для застосування ст.69КК України, та призначення ОСОБА_5 узгодженого сторонами покарання нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції ч.4 ст.402КК України.
Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України,за приписами ст.5КК України, із застосуванням ст.69КК України, у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік є достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.
Крім того, беручи до уваги вищенаведені обставини і особу винуватого та його статус, суд погоджується з тим, що доцільно застосувати до обвинуваченого ст.62КК України та покарання у виді позбавлення волі замінити на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на той же строк.
З огляду на викладене, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди від 19 квітня 2023 року про визнання винуватості, укладеної між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , у присутності його захисника ОСОБА_4 та за згодою потерпілих ОСОБА_7 і ОСОБА_6 , а також призначення узгодженої сторонами міри покарання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.
Питання про речові докази не потребує вирішення у зв`язку із їх знищенням на підставі наданого суду стороною обвинувачення Акту про знищення (знешкодження) вибухових матеріалів або таких, що їх нагадують №528 від 15.12.2022 року.
Документально підтвердженні процесуальні витрати на залучення експерта, відповідно до ч.2 ст.124КПК України, слід покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , з якого стягнути на користь держави витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи у розмірі 1887 гривень 80 копійок.
Застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти, до набрання вироком законної сили, слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст.314,373,374,475КПК України, суд -
Угоду про визнання винуватості за згодою потерпілих - ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , укладену 19 квітня 2023 року, між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони - ОСОБА_3 та обвинуваченим - ОСОБА_5 , у присутності його захисника - ОСОБА_4 затвердити.
ОСОБА_5 - визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.405КК України та призначити узгоджене сторонами покарання, за приписами ст.5КК України, із застосуванням ст.69КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст.62КК України замінити ОСОБА_5 призначене вироком покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців на строк 1 (один) рік.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з дня затримання з 07 грудня 2022 року.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_2 розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. Тернівська, 29, як захід забезпечення кримінального провадження, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта та проведення судової вибухово-технічної експертизи у розмірі 1887 (одна тисяча вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394КПК України, до Дніпровського (Донецького) апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити та/або направити: прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Суддя ОСОБА_1