Справа № 216/5629/21
У Х В А Л А

про зміну запобіжного заходу

28 лютого 2023 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

його захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Захисник у судовому засіданні заявив клопотання про зміну діючого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в обґрунтування якого зазначив наступне: так, 06 січня 2023 року був проведений медичний огляд обвинуваченого, і у висновку медичних працівників медичного центру «Мрія» від 16.01.2023 року №23/01-16-1 лікаря-невролога ОСОБА_9 та терапевта ОСОБА_10 було зазначено, що у зв`язку з неможливістю виявлення причин судом та втрати свідомості без проведення додаткових методів обстеження та призначення лікування в повному обсязі, обвинувачений потребує дообстеження в умовах стаціонару з достатнім матеріально-технічним оснащенням лікарні, що, на думку захисника, здійснити в умовах слідчого ізолятору неможливо, після чого 03 лютого 2023 року він звернувся до Філії Державної установи «ЦЕНТР ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ`У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ТА ДОНЕЦЬКІЙ ОБЛАСТЯХ (ФІЛІЯ ЦОЗ ДКВС УКРАЇНИ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ТА ДОНЕЦЬКІЙ ОБЛАСТЯХ) МЮ України із запитом про проведення рекомендованих медичних дообстежень обвинуваченого, однак із відповіді Центру він взагалі не зрозумів, яка саме реакція медичних працівників була на його запит, а саме на конкретне питання стосовно виконання вимог медичного висновку, а саме проведення рекомендованого дообстеження та призначення лікування обвинуваченому він відповіді не отримав, тобто це питання не було розглянуто, а замість цього у відповіді містились посилання на якісь клінічні дослідження, але на які самі та де невідомо, оскільки зі слів обвинуваченого йому відомо, що ніяких досліджень з останнім взагалі не проводилось, що йде всупереч п. 2.7 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом МЮ України, МОЗ України від 10.02.2012 року №239/5/104, який наголошує, що у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО, керівництво якого забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Отже, таке відношення керівництва медичної частини слідчого ізолятору та керівництва філії Центру охорони здоров`я ДКВС України ставить під загрозу життя та здоров`я обвинуваченого, і невиконання вимог фахових лікарів, які проводили медичний огляд підсудного, це свідоме небажання виконувати свої безпосередні посадові обов`язки та інструкції, що ставить під сумнів подальше лікування в умовах знаходження слідчого ізолятора.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника у повному обсязі.

Прокурор усудовому засіданні заперечував проти задоволення захисника обвинуваченого, при цьому клопотання про відкладення розгляду справи для того, щоб ознайомитись з клопотанням захисника, суду не заявив, зазначив, що таке клопотання необґрунтоване, оскільки згідно отриманої із ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)» довідки обвинувачений отримує належне лікування, має задовільний стан здоров`я та може утримуватись в зазначеній установі.

Представник потерпілих також заперечував проти задоволення захисника обвинуваченого, оскільки установа, лікарі якої проводили огляд обвинуваченого, не є сертифікованою та їв висновок носить рекомендаційний характер.

Потерпілі в судове засідання не з`явились.

Колегія суддів, вислухавши учасників судового провадження, вивчивши матеріали наданого захисником клопотання з додатками, приходить до такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Як видно із результатів консультативного огляду обвинуваченого лікарем-неврологом ОСОБА_9 та лікарем-терапевтом ОСОБА_10 , які працюють у Медичному центрі «МРІЯ» (ліцензія МОЗ України АЕ 196460 від 27.12.2012 року) та додатку до нього, зазначені лікарі 06 січня 2023 року провели медичний консультативний огляд обвинуваченого, який утримується в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)», у присутності його захисника та поставили обвинуваченому такий діагноз:

-епілепсія (хвороба головного мозку) з тоніко-клонічними нападами 4-5 разів на рік на тлі аномалії розвитку головного мозку;

-краніалгія напруги (біль у черепі, причиною якого вважається підвищений артеріальний та внутрішньо черепний тиск);

-епізодична мігрень(хронічне захворювання нервової системи, яке проявляється виникнення головного болю);

-виражений енцефалоастенічний синдром (незапальне органічне ураження головного мозку) з порушенням сну (патологічний стан, при якому людина швидко втомлюється та не може повністю впоратися з фізичним та інтелектуальним навантаженням. Причиною виникнення синдрому може бути запальні хвороби головного або спинного мозку, черепно-мозкова травма (яка була у підсудного двічі зі струсом головного мозку), серцева недостатність, атеросклероз, надмірні емоційні та фізичні навантаження, що приводе до розсіяності та нездатності запам`ятовувати інформацію;

-радикулопатія шийна та поперекова спондилогенна із м`язово-тонічним синдромом(неврологічний синдром в результаті стискання нервів);

-гіпертонічна хвороба ІІ ступеню, стадія 2, з підозрою на ризик 3;

-кардіосклероз міокардитичний (результат перенесеного міокардиту, тобто запального ураження серцевого м`яза. Міокардит викликає дистрофію міокарда, з`являються склеротичні зміни);

-серцева недостатність І ступеню(початкова недостатність кровообігу. Чим вищий клас, тим більше виражені симптоми та ураження);

-хронічний тонзиліт;

-лімфаденопатія шийних та підщелепних лімфовузлів(збільшення лімфовузлів (більше 1 см), коли не виключається виникнення абсцесу);

-хронічний гастрит з підвищеною секреторною функцією;

-хронічний дуоденіт(хронічне запалення дванадцятипалої кишки, як дільниці травневого тракту. Може призвести до кровотечі у шлунок та дванадцятипалу кишку, а також до онкологічних захворювань);

-хронічний холецистит(запальне захворювання жовчного міхура);

-гепатоз(група захворювань печінки, в основі якого лежить порушення обміну речовин в печінкових клітинах яке призводить до розвитку в цих клітинах дистрофічних змін);

-алоцепція.

Узв`язку з неможливістю виявлення причин судом та втрати свідомості без проведення додаткових методів обстеження та призначення лікування в повному обсязі, пацієнт потребує дообстеження в умовах стаціонару з достатнім матеріально-технічним оснащенням лікарні.

Після проведення зазначеного медичного обстеження захисник обвинуваченого 03 лютого 2023 року звернувся до Філії Державної установи «ЦЕНТР ОХОРОНИ ЗДОРОВ`Я ДЕРЖАВНОЇ КРИМІНАЛЬНО-ВИКОНАВЧОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ`У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ТА ДОНЕЦЬКІЙ ОБЛАСТЯХ (ФІЛІЯ ЦОЗ ДКВС УКРАЇНИ У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ТА ДОНЕЦЬКІЙ ОБЛАСТЯХ) МЮ України (далі по тексту Центр) із запитом про проведення рекомендованих медичних дообстежень обвинуваченого, однак із відповіді Центру від 03.02.2023 року убачається, що 23 січня 2023 року було проведено загально-клінічні обстеження обвинуваченого, результати у межах норми, на 08 лютого 2023 року стан здоров`я обвинуваченого розцінюється як задовільний, останній може утримуватись в КУВП №3 та приймати участь в судових засіданнях.

Відповідно до п. 2.7 Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом МЮ України, МОЗ України від 10.02.2012 року №239/5/104, у разі необхідності в додаткових лабораторних обстеженнях, які не можуть бути проведені в медичних частинах СІЗО (наявним обладнанням, лабораторіями та обсягом медико-санітарної допомоги не передбачено проведення цих обстежень), вони проводяться на базі закладів охорони здоров`я з орієнтовного переліку. Про необхідність проведення обстеження, яке потребує вивезення особи, узятої під варту, до закладу охорони здоров`я, лікар медичної частини СІЗО готує медичну довідку про стан її здоров`я та запит до керівництва СІЗО, керівництво якого забезпечує своєчасне направлення особи, узятої під варту, на обстеження до обраного лікарем медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Тому колегія суддів, зважаючи на Відповідь Центру від 03.02.2023 року, приходить до переконання, що відповідальні особи Центру, які отримали результати медичного консультативного огляду обвинуваченого від його захисника, вимоги зазначеного пункту не виконують, а відтак колегія суддів погоджується із твердженнями захисника обвинуваченого, що таке відношення керівництва медичної частини слідчого ізолятору та керівництва філії Центру охорони здоров`я ДКВС України до обвинуваченого ставить під загрозу його життя та здоров`я.

При цьому колегія суддів звертає увагу на наступне.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод наголошує: «Нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню».

Європейський суд з прав людини тлумачить ненадання вчасної медичної допомоги або тримання у приміщені, яке не може бути призначене для лікування, саме як приниження гідності особи або нелюдське поводження.

Якщо проаналізувати рішення ЄСПЛ у справах «Мельник проти України» та «Mouisel v. France», то можна зрозуміти позицію ЄСПЛ з приводу оцінки ситуацій, пов`язаних з перебуванням в ув`язненні хворої людини без належних умов. Суд наголошує, що складовими, які необхідно розглядати щодо сумісності стану здоров`я заявника та умов його утримання, є такі: медичний стан в`язня, доцільність ув`язнення з огляду на стан здоров`я в`язня та адекватність медичної допомоги та піклування, які надається в умовах ув`язнення.

У справі «Aлєксaнян проти Російської Федерації» ув`язнений вимагав переведення до лікарні, яка спеціалізується на лікуванні СНIДу. Заявник стверджував, що тюремна лікарня була непридатним закладом для лікування його хвороби. Національний суд у своєму рішенні зазначив, що він не вбачає серйозних практичних перешкод, для того щоб заявника негайно перевели у спеціалізовану медичну установу.

Також важливо зауважити, що Московський центр СНIДу був готовий прийняти заявника на стаціонарне лікування. Окрім того, суд встановив, що заявник мав можливість покрити більшість витрат, пoв`язaниx з лікуванням. Приймаючи рішення, Національний суд виxoдив з тoгo, що рeжимнa зaгрoзa, яку він представляв на той час (якщо вона існувала), була нeпoрiвнянa з ризиком для йoгo здоров`я. В будь-якому випадку, зaxoди бeзпeки, вжитi кримiнaльнo-викoнaвчим органом у лiкaрнi №60, не видaвaлися зaнaдтo обтяжливими.

У цій справі ЄСПЛ зaзнaчив, що органи влади не виявили достатньої турботи про здоров`я заявника. Це призвело до приниження йoгo гідності та створило особливо скрутні умови, які спричинили стрaждaння заявника, пoв`язaне з тримaнням під вaртoю та йoгo захворюванням. З огляду на всі обставини справи, ЄСПЛ констатував порушення ст. 3 Конвенції.

У справі «Лoгвiнeнкo проти України» заявник страждав на інфільтративний туберкульоз однієї легені. У лютому 2000 р. йому діагностували пізню стадію ВІЛ-інфекції. За час тримання під вартою та відбування покарання стан здоров`я заявника погіршився. Заявник скаржився до ЄСПЛ за ст. 3 Конвенції на неналежні умови його тримання під вартою, неадекватність наданої йому медичної допомоги та погане поводження працівників Виправної колонії №47. ЄСПЛ дійшов висновку про порушення прав заявника за ст. 3 Конвенції у зв`язку з тим, що відповідні державні органи не забезпечили заявнику належних умов тримання, які відповідали б його стану здоров`я, а також не забезпечили його адекватним та необхідним лікуванням.

Держава повинна забезпечити ведення детального обліку стану здоров`я ув`язненого та лікування, яке він отримав, перебуваючи під вартою (рішення у справі «Худобін проти Російської Федерації»), а також своєчасність і правильність діагностики та лікування (рішення у справі «Алексанян проти Російської Федерації»). У рішеннях «Гумматов проти Азербайджану» та «Маленко проти України» ЄСПЛ стверджує, що факт огляду ув`язненого лікарем і призначення того чи іншого лікування не може автоматично бути підставою для висновку про те, що медична допомога була адекватною.

Окрім того, державні органи влади повинні довести, що були створені необхідні умови для реалізації призначеного лікування (рішення у справі «Голомійов проти Молдови»). У вищезазначених справах ЄСПЛ зобов`язав держави виплатити заявникам грошові кошти за завдані їм моральні страждання. Суми, які суд зобов`язав виплатити, сягають від 8000 до 12000 Євро.

Отже, можна стверджувати, що позитивним зобов`язанням держави за ст. 3 Конвенції про захист прав і людини та основоположних свобод є створення належних умов для забезпечення медичної допомоги особам, які перебувають у місцях позбавлення волі. Зокрема, регулярність та систематичність нагляду, наявність плану терапевтичних заходів з метою лікування хвороби ув`язненої особи або запобігання її ускладненню, замість усунення симптомів; забезпечення органами державної влади детального документування стану здоров`я ув`язненої особи та її лікування протягом ув`язнення; створення умов, необхідних для фактичної реалізації призначеного лікування.

Таким чином, зважаючи на все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про доведеність в судовому засіданні з боку сторони захисту, що з боку керівництва медичної частини слідчого ізолятору та керівництва філії Центру охорони здоров`я ДКВС України не створено належних умов для забезпечення належної медичної допомоги обвинуваченому, який утримується в умовах слідчого ізолятора та, безперечно, потребує такої допомоги, зокрема, відсутня регулярність та систематичність нагляду, наявність плану терапевтичних заходів з метою лікування хвороб обвинуваченого або запобігання їх ускладненню, замість чого дії зазначених осіб направлені лише на усунення симптомів, відсутнє забезпечення детального документування стану здоров`я обвинуваченого та його лікування протягом ув`язнення, а також не створено умов, необхідних для фактичної реалізації призначеного лікарями Медичного центру «МРІЯ» обстеження та лікування, що ставить під загрозу життя та здоров`я обвинуваченого, а висновок Центру щодо задовільного стану здоров`я обвинуваченого та що останній може утримуватись в КУВП №3 колегія суддів ставить під сумнів, оскільки такий висновок суперечить діагнозу зазначених лікарів та так чи інакше вказує на недоцільність проведення додаткового медичного обстеження обвинуваченого та призначення лікування в повному обсязі.

Відтак, колегія суддів приходить до переконання про можливість задоволення клопотання захисника обвинуваченого та про зміну діючого відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час, а саме з 22 години до 06 години, що надасть обвинуваченому можливість пройти необхідне медичне обстеження та отримати належне лікування в умовах стаціонарного відділення з достатнім матеріально-технічним оснащенням лікарні.

Керуючись ст. ст. 110, 315-317, 331, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_8 задовольнити.

Змінити діючий відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою: АДРЕСА_1 , на два місяці, а саме до 28 квітня 2023 року включно, заборонивши ОСОБА_7 залишати з 22 години до 06 години своє місце проживання, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього наступних обов`язків:

- не відлучатись без дозволу суду за межі м. Кривого Рогу;

- прибувати до суду за його першим викликом;

- повідомляти суд про зміну місця проживання або реєстрації;

- зобов`язати ОСОБА_7 утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими по даній справі.

Звільнити ОСОБА_7 з-під варти в залі суду негайно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1 ,

Судді ОСОБА_3 ,

ОСОБА_2 .

Повний текст ухвали складено та проголошено 06 березня 2023 року.