Справа №577/2530/22 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/387/22 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - арешт майна
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року про накладення арешту на майно,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000568 від 30 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України, було задоволено.

Накладено арешт на автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ 554М» д.н. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 та пісок 1,7 м3 із кузову автомобіля «ЗИЛ-ММЗ 554М» д.н. НОМЕР_1 , який належить державі в особі Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, з забороною їх відчуження, розпорядження та користування.

Не погодившись з таким судовим рішенням, власник майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ-НМЗ 554 М» д.н. НОМЕР_1 та пісок 1,7 м3 із кузову вказаного автомобіля, відмовити.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що зазначені в ухвалі висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, належним чином не вмотивовані і не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, так як при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя в порушення п.п. 1,5 ч. 2 ст. 173 КПК України не перевірив правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, під час розгляду клопотання, слідчий суддя не дослідив надані слідчим матеріали кримінального провадження, які, на його думку, є сфальсифікованими.

Апелянт зазначає, що на місці події 30 липня 2022 року біля кустарного кар`єру в районі с. Гути Конотопського р-н, Сумської області він дійсно був присутній, однак пісок не крав, і під час виявлення представниками правоохоронних органів його автомобіля, кузов був порожній, пісок об`ємом близько 1,7 м3 в ньому не перебував, про що він пояснював слідчому судді, однак це враховано не було.

При цьому, відсутність піску об`ємом близько 1,7 м3 в автомобілі «ЗИЛ-НМЗ 554 М» н.з. НОМЕР_1 на місці події, підтверджується слідчим у клопотанні, аргументи якого були взяті слідчим суддею за основу під час винесення ухвали. Разом з тим, слідчий у клопотанні вказує, що саме 30 липня 2022 року, під час огляду його домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено кучу свіжовикопаного піску об`ємом близько 1,7 м3, а тому, взагалі не зрозуміло, де уповноваженими особами було виявлено пісок об`ємом близько 1,7 м3, чи у причепі його автомобіля, чи на подвір`ї його домогосподарства.

Апелянт зазначає, що у судовому засіданні він пояснював, що пісок, який перебуває у його домогосподарстві, отриманий законно, що підтверджується відповідними документами, крім того під час огляду було видно, що пісок покритий кіркою, що свідчило про те, що він довгий час там знаходиться і не є свіжо привезеним, як зазначено у протоколі, крім того, у вказаному протоколі відсутнє посилання на наявність на піску кірки, крім того у протоколі містяться не його підписи і взагалі багато пропусків, що свідчить про те, що можна було вносити коригування після ознайомлення з текстом та проставленням підпису.

Апелянт зауважує, що у 2021 році посадові особи, які здійснюють досудове слідство, вже намагалися сфальсифікувати щодо нього докази і ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 07 квітня 2021 року вже накладався арешт на цей же автомобіль, однак, ухвалою Сумського апеляційного суду від 11 червня 2021 року рішення слідчого судді в частині накладення арешту саме на автомобіль було скасовано.

Апелянт зазначає, що він є фізичною особою-підприємцем, один із видів його діяльності це надання послуг перевезення, а тому переміщення його автомобіля по місту є очевидним і взагалі не має відношення до подій, які сталися 30 липня 2022 року та жодним чином не підтверджують обґрунтованість накладення арешту на його автомобіль.

Крім того, апелянт зауважує, що підозру йому не оголошували, а тому і з цих підстав накладення арешту на його майно є незаконним.

Про призначення даного кримінального провадження до апеляційного розгляду його учасники були повідомлені завчасно у передбаченому законом порядку.

Від власника майна ОСОБА_6 на адресу апеляційного суду надійшла заява, в якій останній просив розглядати дане провадження за його відсутності, та за відсутності його представника адвоката ОСОБА_8 .

У поданій заяві прокурор також просив розглядати дану справу за його відсутності, рішення слідчого судді залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Враховуючи наявність вищезазначених заяв, а також, що учасники даного провадження повідомлені належним чином, колегія суддів вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за їх відсутності, що не суперечить ч. 4 ст. 405 КПК України, а тому, перевіривши матеріали даного провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Положеннями ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

За змістом ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. При цьому, на відміну від інших правових підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт з метою забезпечення речових доказів не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

За правилами ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним уст. 98 КПК України.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Перевіряючи законність прийнятого судового рішення в межах поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вищезазначені вимоги Закону слідчим суддею дотримані не в повному обсязі.

Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000568 від 30 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України, за фактом незаконного добуту піску біля кустарного кар`єру біля с. Гути Конотопського району Сумської області на території Попівської сільради.

Виїздом на місце події 30 липня 2022 року було виявлено автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ 554М» синього кольору н.з. НОМЕР_1 із піском у кузові об`ємом 1,7 м3, поряд з яким знаходився ОСОБА_9 . Вказаний автомобіль з піском було вилучено. Крім того, під час огляду 30 липня 2022 року у господарстві ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено кучу свіжевикопаного піску об`ємом близько 1,7 м3.

В рамках даного кримінального провадження до слідчого судді Конотопського міскрайонного суду Сумської області звернувся слідчий СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 з клопотанням про накладення арешту на вилучене 30 липня 2022 року майно, а саме, автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ 554М» н.з. НОМЕР_1 із піском у кузові об`ємом 1,7 м3.

При цьому, слідчий у клопотанні просив накласти арешт на вказане майно з забороною його відчуження, розпорядження та користування та визначити місце його зберігання у Конотопському РВП ГУНП в Сумській області.

Своє клопотання слідчий вмотивував тим, що існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що вказане майно є доказом злочину та підлягає спеціальній конфіскації і з врахуванням того, що постановою слідчого зазначене майно визнано речовим доказом у даному провадженні, накладення арешту необхідно з метою його збереження від приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення.

Перевіряючи доводи вказаного клопотання, слідчим суддею було встановлено, що доданими до клопотання матеріалами підтверджується те, що вилучене під час огляду 30 липня 2022 року майно є предметом та знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, слідчим суддею було встановлено, що власником автомобіля ЗИЛ-ММЗ 554М д.н. НОМЕР_1 є ОСОБА_6 , а власником піску є держава в особі Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області.

Саме з врахуванням вищезазначеного, а також того, що постановою слідчого Конотопського РВП ГУНП в Сумській області від 01 серпня 2022 року автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ 554М» н.з. НОМЕР_1 та пісок 1,7 м3 із кузову автомобіля визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження №0000568, слідчий суддя дійшов висновку про наявність правових підстав для накладення на нього арешту, заборонивши його відчуження, розпорядження та користування, як просив у клопотанні слідчий.

На спростування доводів апелянта, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про наявність правових підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, з врахуванням тих обставин, що такий захід забезпечення кримінального провадження, під час досудового розслідування, є необхідним з метою перевірки та уточнення відомості, які мають значення для встановлення наявності чи відсутності обставин вчинення кримінального правопорушення, при цьому, обґрунтованим є накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ 554М» н.з. НОМЕР_1 шляхом заборони його відчуження та розпорядження, а на пісок 1,7 м3 шляхом заборони його відчуження, розпорядження та користування.

Доводи апелянта про те, що у даному кримінальному провадженні йому підозра не оголошена, а тому відсутні підстави для накладення арешту на майно, колегія суддів вважає такими, що не узгоджуються з вимогами кримінального процесуального закону з яким пов`язано вирішення питання накладення арешту на майно та яким встановлено, що арешт, з метою забезпечення речових доказів, не вимагає повідомлення про підозру у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Разом з тим, колегія суддів вважає слушними доводи апелянта про те, що рішення слідчого судді в частині накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ 554М» н.з. НОМЕР_1 шляхом заборони користування ним, є таким, що обмежує його права, з врахуванням наступного.

Відповідно до позиції ВРП, усталеної за результатами перевірки судових рішень щодо незаконного накладення арешту на майно (справа №2279/2дп/15-20 від 27 липня 2020 року, справа № 412/2дп/15-21 від 22 лютого 2021 року), арешт майна як захід забезпечення кримінального провадження застосовується не лише для забезпечення досягнення дієвості цього провадження, а й із метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, якщо щодо нього існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що таке є доказом кримінального правопорушення, чи якщо за його рахунок можливо відшкодувати шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення.

При цьому особа, на майно якої накладено арешт, фактично позбавляється права розпорядження та користування ним. Безумовно, внаслідок накладення арешту на майно особа зазнає втручання з боку держави в особі її державних органів у її право на мирне володіння таким майном у розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції.

З огляду на вказану вище правову підставу накладення арешту на майно та з метою реалізації функцій судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні слідчому судді належить під час розгляду клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача з`ясовувати та перевіряти, чи такий засіб забезпечення кримінального провадження є виправданим втручанням у право власності особи, тобто «передбачений законом», здійснюється в «інтересах суспільства», та враховувати розумне співвідношення пропорційності між засобами та метою, «яка має бути реалізована будь-якими засобами, що застосовуються державою, в тому числі тими, які спрямовані на встановлення контролю за використанням особою своєї власності» (рішення у справі «Боржонов проти Російської Федерації», §§5763).

Вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна у спосіб, що може призвести до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, не відповідає приписам статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статей 170, 172, 173 КПК України.

Як встановлено слідчим суддею, автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ 554М» н.з. НОМЕР_1 на праві власності належить ОСОБА_6 . Крім того, з долученого до апеляційної скарги свідоцтва платника єдиного податку серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 є фізичною-особою підприємцем і здійснює діяльність автомобільного вантажного транспорту, а тому, накладення арешту на належний йому автомобіль, який використовується у господарській діяльності, шляхом заборони його користування, призведе до надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності останнього, що є неприпустимим.

Неврахування слідчим суддею вищезазначених вимог закону перешкодило слідчому судді постановити законне та обгрунтоване рішення, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та, відповідно до п.3 ч. 1.ст. 409 КПК України, підставою для скасування оскаржуваної ухвали, з постановленням, за результатом апеляційного розгляду, нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на автомобіль марки «ЗИЛ ММЗ 554М», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_6 , шляхом заборони його користування.

Керуючись ст.170,173,404,405,407,412,419,422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 08 серпня 2022 року, якою було задоволено клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000568 від 30 липня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України, скасувати, у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ Конотопського РВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000568 від 30 липня 2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 240 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучений 30 липня 2022 року під час огляду місця події автомобіль марки «ЗИЛ-ММЗ 554М», державний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження та на пісок, належний державі в особі Попівської сільської ради Конотопського району Сумської області, об`ємом 1,7 м3 із кузову автомобіля марки «ЗИЛ-ММЗ 554М», державний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4