печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8346/23-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

02.03.2023 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання лідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Печерської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на мобільний телефон «Iphone 5S» IMEI1: НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , який поміщено до поліетинового пакету, прошито, опечатано з підписами понятих, вилучений у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час затримання останнього в порядку ст. 208, 615 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 .

02 березня 2023 року, до початку розгляду клопотання, стороною кримінального провадження, слідчою було подане клопотання про розгляд клопотання у його відсутність, також, прокурором у заяві зазначено, що клопотання підтримує в повному обсязі, із підстав, наведених у ньому та просить слідчого суддю задовольнити вказане клопотання.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність не з`явившихся осіб, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

Обґрунтовуючи вказане клопотання прокурор вважає, що у провадженні слідчого відділу Печерського УП ГУ НП в м. Києві знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000304 від 15.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи на меті вчинити особливо тяжке кримінальне правопорушення, яке виразились у заволодінні чужим майном шляхом обману під приводом обміну валют, 15.02.2023, маючи на меті отримання доходів отриманих злочинним шляхом, вчинив кримінальне правопорушення заволодівши грошовими коштами потерпілого.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою заволодіння чужим майном шляхом обману в особливо великих розмірах, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів 01.02.2023 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виняйняв приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , нежилі приміщення №2,3,4, яке обладнав як імітаційний пункт обміну валют, де самостійно здійснював роль касира.

Встановлено, що 15.02.2023 ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, прибув до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , нежилі приміщення №2,3,4. Перебуваючи в приміщенні імітаційного пункту обміну валют, ОСОБА_5 , очікував на потерпілого ОСОБА_6 , який в мережі інтернет на сайті «Finance.ua», знайшов оголошення про купівлю іноземної валюти Євро за курсом 42 грн. 45 коп. за 1 Євро, та рекламний номер телефону НОМЕР_3 , на який він в подальшому зателефонував та домовився про обмін грошових коштів в сумі 50 000 Євро.

Невстановлена досудовим розслідуванням особа повідомила їй адресу обмінного пункту, а саме: АДРЕСА_2 , куди останній приїхав того ж дня о 13 год. 30 хв. В цей же час їй перетелефонувала невстановлена досудовим розслідуванням особа та представившись касиром, запропонувала зайти до обмінного пункту валюти, який розташований за вищевказаною адресою на першому поверсі будинку. Всередині вказаного приміщення за метало-пластиковою перегородкою знаходився ОСОБА_5 , якому ОСОБА_6 передав через отвір в метало-пластиковій перегородці грошові кошти в сумі 50 000 Євро з метою обміну на гривні.

У цей момент, ОСОБА_5 не бажаючи припиняти свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном шляхом обману в особливо великих розмірах, з метою доведення до кінця злочинного умислу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих спонукань, переконавшись у точній сумі, заявленій потерпілим, забрав вказані грошові кошти, а саме 50 000 Євро та за допомогою спеціального пульту зачинив вхідні двері до приміщення пункту обміну валют, всередині якого знаходився ОСОБА_6 .. Після чого, ОСОБА_5 утримуючи при собі грошові кошти в сумі 50 000 Євро, зайшов до іншої кімнати квартири, підбіг до металопластикового вікна та випригнув з нього, опинившись на вулиці у внутрішньому дворику будинку АДРЕСА_2 . В подальшому, ОСОБА_5 покинув місце вчинення кримінального правопорушення, а грошовими коштами, які належать ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_6 , матеріальної шкоди на загальну суму 50 000 Євро, що відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 15.02.2023 складало 1 967 000 (один мільйон дев`ятсот шістдесят сім тисяч) гривень 00 копійок.

Крім цього, 24.02.2023 року слідчим СВ Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 в порядку ст. 208, 615 КПК України затримано гр-на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході обшуку якого виявлено та вилучено:

- Мобільний телефон «Iphone 5S» IMEI1: НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , який поміщено до поліетинового пакету, прошито, опечатано з підписами понятих.

24.02.2023 вказані вище вилучений мобільний телефон було визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Слідча вказує, що арешт майна у виді вилучення вказаних речових доказів є необхідним заходом, що забезпечить дієвість розслідування у кримінальному провадженні та збереження речового доказу.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: забезпечення речових доказів.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, слідчим суддею встановлено, що 24.02.2023 вказані вище вилучений мобільний телефон було визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Слідчим доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання слідчого про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки незастосування арешту може призвести до відчуження майна.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Таким чином, клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 131, 132, 170173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого СВ Печерського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон «Iphone 5S» IMEI1: НОМЕР_1 із сім-карткою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , який поміщено до поліетинового пакету, прошито, опечатано з підписами понятих, вилучений у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час затримання останнього в порядку ст. 208, 615 КПК України за адресою: АДРЕСА_1 .

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1