ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/6308/21

Провадження № 1-кс/210/1345/22

"01" листопада 2022 р.

Слідчий суддя Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439 від 04.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.255-1, ч.1 ст.255-3 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області звернувся адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439 від 04.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.255-1, ч.1 ст.255-3 КК України.

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , просить скасувати арешт на рухоме майно, а саме: автомобіль AUDI SQ5, державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_3 .

Огрунтування клопотання.

17.11.2021 року слідчим суддею Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу за наслідками розгляду клопотання про арешт майна поданого у кримінальному провадженні №0000439 від 04.06.2021, на тимчасово вилучений під час обшуку 16.11.2021 року автомобіль марки AUDI SQ5, державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_3 , шляхом заборони користування, відчуження, розпорядження цим майном до скасування у порядку встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.

Приймаючи рішення про арешт автомобіля, слідчий суддя мотивував своє рішення

тим, що в період з 04.06.2021 до 16.11.2021, тобто до дати проведення обшуку,

автомобілем користувався підозрюваний ОСОБА_5 , а ОСОБА_3

жодного разу автомобілем не користувалась, що начебто свідчить що ОСОБА_3

являється формальним власником автомобіля, а фактичним його власником

являється ОСОБА_5 , а відтак тимчасове обмеження права власника

автомобіля має незначний правовий характер і перераховані основоположні суспільні

інтереси переважають принцип мирного володіння майном.

Крім того, в ухвалі слідчий суддя мотивує прийняте рішення тим, що постановою

слідчого автомобіль визнано речовим доказом і з метою запобігання можливості його

приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження,

настання інших наслідків, які можуть негативно вплинути на встановлення істини в

кримінальному провадженні необхідно накласти на нього арешт.

Проте, більш як 10 місяці з моменту вилученні автомобіля автомобіль навіть не

оглянуто і отже жодних слідів кримінального правопорушення в автомобілі виявлено

не було і тому визнання його в кримінальному провадженні речовим доказом

являється надуманим, безпідставним і незаконним оскільки він не являються

знаряддям, предметом кримінального правопорушення, на ньому не виявлено

жодних слідів злочину, тобто він ніяким чином не підпадає під ознаки, зазначені в

ст.98 КПК України, як речовий доказ.

Крім того, автомобіль тривалий час перебуває у неробочому стані і ним на протязі

більше року взагалі ніхто не користувався. Твердження суду, що автомобілем начебто

користувався ОСОБА_5 являється надуманим і зазначена підстава для

накладення арешту на майно не передбачена ст. 170 КПК України.

Вважає, що ухвалою слідчого судді про накладення арешту на автомобіль грубо порушено конституційне право власності ОСОБА_3 , гарантоване ст.41 Конституції України, яка протягом 10 місяців позбавлена можливості користуватись своєю власністю, тому накладений арешт не виправдовує потреби досудового розслідування і в подальшому застосування цього заходу відпала потреба, а тому немає перешкод для передання арештованого автомобіля у користування ОСОБА_3 .

Позиції сторін

Власник майна та прокурор у судове засідання не з`явилися.

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 , надав заяву про розгляд клопотання про скасування арешту на майно за його відсутності та за відсутності власника майна ОСОБА_3 , та просив задовольнити клопотання в повному обсязі.

Від прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури надійшла заява про розгляд заяви без його участі, щодо задоволення клопотання про скасування арешту заперечує.

У відповідності до ч. 4, 6 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксація процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання про продовження строку досудового розслідування не здійснювалось.

Виклад обставин та правові кваліфікація

Відділенням поліції №2 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439, за ознаками ч.2 ст.189, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.255-1, ч.1 ст.255-3 КК України КК України.

Процесуальне керівництво у даному провадженні здійснюється першим відділом процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури

Відповідно до постанови начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області до складу слідчої групи включені слідчі слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області.

Згідно з положеннями статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відповідальності за злочини, вчинені злочинною спільнотою» від 04.06.2020 № 671-ІХ внесено зміни в тому числі до Кримінального кодексу України, з метою виключення впливу суб`єктів злочинної ієрархії на криміногенні, економічні та політичні процеси в державі; припинення злочинної діяльності спільнот та їх учасників; ліквідування ієрархії злочинного світу та його традицій.

Однак, ОСОБА_5 28.03.1990 ІНФОРМАЦІЯ_1 , достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, використовуючи наявний в нього авторитет та стійкі зв`язки в кримінальному середовищі, протиставляючи себе нормам законності та бажаючи здійснювати злочинну діяльність в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, при невстановлених обставинах, набув статусу суб`єкта злочинного впливу на території Дніпропетровської області. Після чого, перебуваючи в статусі суб`єкта злочинного впливу, користуючись авторитетом, яким автоматично наділявся носій вказаного статусу, взяв на себе зобов`язання здійснення злочинних функцій, в тому числі функцію позазаконного вирішення конфліктів та спірних ситуацій по негласним «злодійським» правилам, між особами із числа причетних до вчинення злочинів, або за зверненням осіб до нього, чи до «смотрящих», тобто до осіб, які поширюють злочинний вплив у статусі суб`єкта підвищеного впливу, або інших довірених осіб.

Одночасно з цим, отримавши статус суб`єкта злочинного впливу, ОСОБА_5 зобов`язувався дотримуватися чітко визначених правил особистісної поведінки щодо взаємовідносин з іншими категоріями криміногенного світу та поширення свого злочинного впливу.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, спрямований на встановлення та поширення злочинного впливу, шляхом створення злочинного угрупування, перебуваючи у статусі суб`єкта злочинного впливу, підібрав з числа йому довірених осіб, які протиставляючи себе нормам законності та бажаючи продовжувати свою діяльність в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, залучив для поширення злочинного впливу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та інших невстановлених в теперішній час осіб, достовірно знаючи про їх добру фізичну підготовку, а також про наявність у них стійких зв`язків серед осіб кримінального середовища та осіб які добре фізично розвинені та мають змогу чинити фізичний та психологічний тиск, з метою спільного встановлення та поширення ними злочинного впливу на території Дніпропетровської області, який полягав, в тому числі у вчиненні вимагання, протидії законній господарській діяльності, застосування насильства та залякування фізичних осіб підприємців, з метою отримання прибутку для подальшого фінансування злочинних груп та укріплення злочинного впливу на вказаній території.

Таким чином, вищевказані особи, яким ОСОБА_5 запропонував бути співучасниками у скоєні злочинів, переслідуючи корисливий мотив особистого збагачення злочинним шляхом, дали свою згоду на вхід в склад злочинного угрупування і спільні скоєння злочинів.

Члени злочинного угрупування, усвідомлювали, що дії кожного з них є невід`ємною складовою частиною всього об`єму злочинних дій, при вчинені злочинів в процесі їх скоєння члени, з урахуванням психологічних якостей та фізичних можливостей кожного з них, виконували конкретні ролі, направлені на досягнення загальної для всіх членів організованої групи мети.

Таким чином, ОСОБА_5 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, створив злочинне угрупування, з метою вчинення злочинів та керував таким угрупуванням у складі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та інших невстановлених в теперішній час осіб, які маючи реальний вплив на криміногенну обстановку в регіоні, визнали протиправну діяльність, як основне джерело свого матеріального збагачення, та вчинили наступні злочинні дії, за участю вищевказаних осіб.

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, гр. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка являється керівником ТОВ «БАЗИС» (), та засновником підприємств ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), ТОВ «ПРОКАТНИК» ( ), ТОВ «СПЕЦПРОКАТ» (), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванні місці, прийшла до висновку, що їй, для успішного здійснення підприємницької діяльності вказаних підприємств, та позазаконного вирішення конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, необхідна домовленість із особами, як перебувають в статусі суб`єктів злочинного впливу, і які поширюють злочинний вплив на території Дніпропетровської області, і які, за грошову винагороду будуть здійснювати позазаконне вирішення будь яких ситуацій на користь вказаних підприємств, в тому числі із застосуванням фізичного або психологічного впливу на конкурентів по веденню підприємницької діяльності, тощо.

Надалі, ОСОБА_8 повідомила ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який є керівником ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є працівником вказаного підприємства, щодо можливості фінансування осіб із числа суб`єктів злочинного впливу, і які поширюють злочинний вплив на території Дніпропетровської області, з метою подальшої можливості звернення до вказаних осіб, для позазаконного вирішення ймовірних конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, а також вирішення питань, які можуть виникати з іншими представниками кримінального середовища, на що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, надали свою згоду, і таким чином вступили в попередню злочинну змову з ОСОБА_8 .

Надалі, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше травня 2021 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванням місці, вступили в попередню злочинну змову з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, про можливість звернення до вказаних осіб, як до осіб які мають статус злочинного впливу на території Дніпропетровської області, для вирішення ймовірних конфліктних ситуацій, які можуть виникати в процесі здійснення ними підприємницької діяльності, за негласними «злодійськими» правилами, а також щодо необхідності здійснювати протидію законній господарській діяльності фізичним особам підприємцям, або юридичним особам, які являються конкурентами ТОВ «БАЗИС» (), ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), ТОВ «ПРОКАТНИК» (), ТОВ «СПЕЦПРОКАТ» (), а також відносно осіб, які є працівниками підконтрольних ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підприємств, в тому числі із застосуванням погроз застосування фізичного та психологічного примусу до потерпілих, вимагання, та реальним застосуванням фізичного та психологічного примусу до потерпілих.

В свою чергу, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та інші невстановлені особи, надали свою згоду на здійснення поширення злочинного впливу на території Дніпропетровської області за зверненнями ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , за щомісячну грошову винагороду, частина з якої направлялась на фінансування злочинних груп на території Дніпропетровської області, тобто так званий «общак».

Так, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.05.2021 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , дізнались про те, що колишній працівник підприємства ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» () громадянин ОСОБА_11 здійснює законну господарську діяльність, пов`язану із продажом товарів, які також продає ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), в зв`язку з чим створює їм конкуренцію на ринку.

В цей же момент, у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з корисливих мотивів, виник умисел на вимагання грошових коштів від ОСОБА_11 в якості повернення неіснуючого боргу в сумі 1 000 доларів США, та протиправній вимозі ОСОБА_11 припинити займатися господарською діяльністю в сфері продажу будівельних матеріалів, в тому числі профлистів, або примусити останнього купувати вказаний товар виключно по вигідній їм ціні та виключно у підконтрольних їм підприємствах, і лише потім збувати клієнтам.

Розуміючи, що самостійно ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не зможуть досягти поставленої злочинної мети, вказані особи вирішили залучити до вчинення злочину ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які надали свою згоду на участь у вказаному кримінальному правопорушенні.

17.05.2021 приблизно в 19:00 годин ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з відома та згоди ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , з абонентського номеру НОМЕР_3 зателефонував потерпілому ОСОБА_11 , та висловив вимоги, поєднані із погрозами застосування до останнього фізичного насильства, щодо передачі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , грошових коштів в сумі 1 000 доларів США в якості повернення неіснуючого боргу, а також вимогу про необхідність зустрічі, для вирішення конфліктної ситуації, яка виникла в зв`язку з неповерненням вказаного неіснуючого боргу ОСОБА_11 , на що останній відмовився.

31.05.2021 в вечірній час доби, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та поширення відносно останнього злочинного впливу, ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_6 , діючи з корисливих мотивів, прибули за адресою АДРЕСА_1 , де здійснює свою господарську діяльність ОСОБА_11 , та підійшли до останнього, і в агресивній формі повторно висловили вимоги, щодо передачі ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 грошових коштів в сумі 1 000 доларів США в якості повернення неіснуючого боргу та припинення ОСОБА_11 законної господарської діяльності, пов`язаної з продажом профлистів. Одночасно з цим, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , використовуючи наявний в них авторитет та стійкі зв`язки в кримінальному середовищі, протиставляючи себе нормам законності та бажаючи здійснювати злочинну діяльність в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, висловили погрози застосування фізичного насильства відносно ОСОБА_11 , в разі не повернення вказаного не існуючого боргу, та в разі не припинення господарської діяльності, які останній сприйняв реально та такі, що можуть бути виконані, з огляду на те, що вказані особи позиціонують себе особами, які мають статус суб`єктів злочинного впливу на території Дніпропетровської області.

Після чого, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зателефонувала потерпілому ОСОБА_11 , та висловила вимогу прибуття останнього до офісу ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Шевченко 10, та передачі їм грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу.

Надалі, 02.06.2021 приблизно в 13:00 годин, ОСОБА_11 , з метою уникнення подальших конфліктних ситуацій та приїзду осіб, які погрожують йому фізичною розправою, а також з метою уникнення спричинення йому тілесних ушкоджень, та встановлення підстав утворення неіснуючого боргу, прибув до офісу ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Шевченко 10, де зустрівся із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В ході спілкування, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , висунули потерпілому вимогу передачі їм грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу, та висловили вимогу припинення господарської діяльності потерпілим, пов`язаної з продажом будівельних матеріалів, зокрема профлистів.

Почувши від ОСОБА_11 відмову від повернення вказаного вище неіснуючого боргу в сумі 1 000 доларів США, та відмову у припинені вказаної діяльності, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , застосували до потерпілого психологічне насилля, що виразилось у висловлюванні погроз на адресу останнього, в частині подальшого ймовірного застосування до нього фізичного насильства, а також подальшого звернення до осіб, які мають статус суб`єктів злочинного впливу, які ОСОБА_11 сприйняв як реальні, та такі, що можуть бути виконані, оскільки вказаних осіб, а саме ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 він сприймав як представників кримінального середовища, які поширюють свій злочинний вплив на території Дніпропетровської області.

Приблизно через 20 хвилин, до вказаного приміщення прибули ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, та поширення відносно останнього злочинного впливу, діючи спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , висунули потерпілому вимогу щодо передачі грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу.

Після чого, 17.06.2021, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, спільно та узгоджено між собою, а також з відома та згоди ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , зателефонувала потерпілому ОСОБА_11 , та висловила вимогу прибуття останнього до офісу ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), який розташований за адресою м. Дніпро, вул. Шевченко 10, та передачі їм грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості повернення неіснуючого боргу.

Надалі, 22.06.2021 року приблизно в 15:06 годин, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в якості представників підприємств, та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в якості суб`єктів злочинного впливу, продовжуючи свою злочинну діяльність, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на вимагання передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, діючи з корисливих мотивів, знаходячись в приміщенні кабінету №333 буд. АДРЕСА_2 , зустрілись з потерпілим ОСОБА_11 , та повторно висунули останньому вимоги щодо передачі грошових коштів в сумі 1 000 доларів США, в якості сплати за неіснуючий боргу, та вимогу про припинення господарської діяльності, пов`язаної з продажом будівельних матеріалів.

Окрім цього, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 19.06.2021 року, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , дізнались про те, що на території м. Павлоград Дніпропетровської області, невстановлені особи, таємно викрали належне їм майно, а саме профлисти та інші будівельні матеріали.

В цей же момент, у ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 виник прямий умисел на звернення до ОСОБА_5 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які можуть здійснювати злочинний вплив, як до осіб які перебувають у статусі суб`єктів злочинного впливу, з метою застосування ними такого впливу відносно невстановлених осіб, які здійснили таємне викрадення майна ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» ().

З цією метою, в невстановлений час, але не пізніше 19.06.2021 ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх наслідки у вигляді завдання шкоди охоронюваним законом інтересам громадян України і бажаючи їх настання, достовірно знаючи про запровадження в Україні кримінальної відповідальності за вплив суб`єктів злочинної ієрархії на суспільні відносини, в тому числі криміногенні, умисно, протиправно протиставляючи себе нормам законності в противагу загальновизнаним етичним правилам існування в правовому суспільстві, з метою вирішення за грошову винагороду конфліктної ситуацій яка виникла, знаходячись в невстановленому досудовим розслідуванні місці, звернулись до ОСОБА_5 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб, достовірно знаючи, що вказані особи можуть здійснювати злочинний вплив, з метою застосування ними такого впливу, відносно невстановлених осіб, які здійснили таємне викрадення майна ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), на що ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особи надали свою згоду.

09.07.2021, з метою конспірації спільних злочинних дій, ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 та невстановленими особами, прибув до слідчого поліції, та повідомив попередньо встановленні обставини викрадення майна ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), однак в подальшому від участі у проведенні слідчих дій, направлених на встановлення всіх обставин викрадення вказаного майна уникав, і не повідомив слідчого про наявність інформації стосовно осіб, які ймовірно вчинили вказане кримінальне правопорушення.

09.07.2021 в 15:00 годин, реалізуючи спільний злочинний умисел, направлений на встановлення та поширення злочинного впливу на території м. Павлоград Дніпропетровської області, з метою вирішення ситуації у позазаконний спосіб, та отримання прибутків, ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, на автомобілі марки автомобіля марки AUDI SQ5, державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , прибули до м. Павлоград, де під вигаданим приводом придбання автомобільних шин зустрілись з раніше незнайомим їм ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Надалі, ОСОБА_5 , та невстановлені особи, в ході спілкування з ОСОБА_12 , повідомили останньому про те, що вони являються представниками кримінального середовища м. Дніпра, тобто особами, які перебувають у статусі суб`єктів злочинного впливу, та можуть застосовувати такий вплив до інших осіб, в тому числі до нього. У зв`язку з чим ОСОБА_5 та невстановлені особи висловили вимогу ОСОБА_12 про нібито добровільну передачу належного йому майна, а саме профлистів, які останній законно придбав у невстановлених осіб, і таким чином здійснили поширення відносно ОСОБА_12 злочинного впливу.

Сприймаючи ОСОБА_5 та невстановлених осіб, як представників кримінального середовища м. Дніпра, тобто осіб, які перебувають у статусі суб`єктів злочинного впливу, та можуть застосовувати такий вплив до інших осіб, в тому числі до нього, ОСОБА_12 , оцінюючи ситуацію яка склалась та ймовірність застосування до нього фізичного та психологічного примусу, повідомив вказаним особам інформацію про анкетні дані осіб, в яких він придбав вказані профлисти, а також проти своєї волі взяв на себе зобов`язання передати ОСОБА_5 профлисти, які він придбав у невстановлених осіб, або надати грошові кошти в сумі вартості вказаних профлистів, хоча придбав вказане майно законно, та жодних документів, які б вказували на належність вказаного майна ТОВ «ПРОКРІВЛЯ ТА ФАСАД» (), йому не надали.

Надалі, 09.07.2021 в вечірній час доби, але не пізніше 21:40 годин, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на встановлення та поширення злочинного впливу на території м. Павлоград Дніпропетровської області, з метою вирішення ситуації у позазаконний спосіб, та отримання прибутків, ОСОБА_5 та невстановлені досудовим розслідуванням особи, на автомобілі марки автомобіля марки AUDI SQ5, державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , прибули до невстановленого досудовим розслідуванням місця, де зустрілись з особами ромської національності, які є особами, які перебувають у статусі суб`єктів злочинного впливу, та можуть застосовувати такий вплив до інших осіб на території м. Павлоград Дніпропетровської області, де вирішили вищевказану ситуацію щодо викрадення майна, на користь ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10

16.11.2021 слідчим відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського р/с м. Кривого Рогу проведено обшук автомобіля марки AUDI SQ5, державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , за результатами якого вилучено вказаний автомобіль.

16.11.2021 слідчим винесено постанову про визнання вказаних речей та грошових коштів в якості речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Обставини, встановлені слідчим суддею

16.11.2021 слідчим відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області на підставі ухвали слідчого судді Дзержинського р/с м. Кривого Рогу проведено обшук автомобіля AUDI SQ5, державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , за результатами якого вилучено вказаний автомобіль.

Слідчим було винесено постанову про визнання вилученого майна в ході огляду місця події від 16.11.2021 року, а саме: автомобіля марки AUDI SQ5, державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 ,.

В подальшому, ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу 17.11.2021 року слідчим суддею Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу за наслідками розгляду клопотання про арешт майна поданого у кримінальному провадженні №0000439 від 04.06.2021, на тимчасово вилучений під час обшуку 16.11.2021 року автомобіль марки AUDI SQ5, державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_3 , шляхом заборони користування, відчуження, розпорядження цим майном до скасування у порядку встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.

Ухвала оскаржена, залишена без змін.

Оцінка та висновки слідчого судді

Стаття 124 Конституції України передбачає, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч.1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до частини 1 статті 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Вирішуючи питання про наявність підстав для скасування арешту майна, накладеного слідчим суддею в межах кримінального провадження №0000439 від 04.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.255-1, ч.1 ст.255-3 КК України, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується для досягнення дієвості кримінального провадження.

Норми, викладені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний перевірити можливість досягнення дієвості кримінального провадження без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження, що узгоджується із п. 2 ч. 2 ст. 173 КПК України, відповідно до якої при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК).

Згідно з п.п. 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу 17.11.2021 року слідчим суддею Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу за наслідками розгляду клопотання про арешт майна поданого у кримінальному провадженні №0000439 від 04.06.2021, на тимчасово вилучений під час обшуку 16.11.2021 року автомобіль марки AUDI SQ5, державний номер НОМЕР_1 , vin: НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_3 , шляхом заборони користування, відчуження, розпорядження цим майном до скасування у порядку встановленому Кримінально-процесуальним кодексом України.

З метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості його відчуження, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, що його незастосування призведе до відчуження майна, враховано доводи сторони обвинувачення щодо необхідності у накладенні арешту на зазначене майно.

Посилання в клопотанні про зняття арешту майна на те, що відпала потреба у подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження - арешту майна, не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи.

Вказаний у клопотанні про скасування арешту автомобіль є предметом вчинення кримінального правопорушення та визнаний в якості речових доказів.

Згідно частини 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Відповідно до вимог пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .

Згідно з частиною 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Оскільки майно, на яке накладено арешт відповідає критеріям, визначених у статті 98 КПК України, підстави для застосування арешту відповідно до статті 170 КПК України не перестали існувати, кримінальне провадження триває, слідчий суддя не вбачає підстав для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 листопада 2021 року у справі № 210/6308/21.

Прокурор довів достатність підстав вважати, що був вчинений злочин, ознаки якого містяться в диспозиціях ч.2 ст.189, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.255-1, ч.1 ст.255-3 КК України, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації, яка була отримана під час проведення 16 листопада 2021 року огляду, під час якого вилучений вказаний у клопотанні автомобіль, може бути використаний для доведення відомостей про факти чи обставини, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, передбачених у статті 98 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт на вилучений автомобіль накладено обґрунтовано та дотепер підстави для застосування заходу забезпечення кримінального провадження продовжують існувати.

Накладений арешт забезпечує досягнення мети і завдань кримінального провадження і на даному етапі досудового розслідування відповідає "справедливому балансу" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власника майна, а його скасування може призвести до втрати речового доказу, що у свою чергу завдасть шкоди подальшому проведенню повного та неупередженого досудового розслідування та судовому розгляду справи по суті.

Що стосується посилання заявника на те що, потреба у збереженні накладеного арешту на вказане вище майно відпала. вважаю за необхідне зазначити, що арешт у даному випадку накладено з метою забезпечення збереження речових доказів, що відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України надає можливість застосовувати захід забезпечення кримінального провадження та наклади арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Інші доводи заявника були ретельно дослідженні як слідчим суддею при накладені арешту, так і апеляційним судом при перегляді ухвали, втім не беруться до уваги, як такі, що дають можливість скасувати арешт майна, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 174 КПК України, слідчий суддя при розгляді відповідного клопотання має встановити лише те, що у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано. Визнання ж порушення норм кримінального процесуального законодавства під час проведення обшуку або інших підстав для визнання доказів незаконними на цій стадії кримінального провадження неможливе, але може бути предметом судового розгляду на підготовчому судовому засіданні та при розгляді справи по суті. За наведених обставин доводи адвоката у цій частині слідчим суддею також відхиляються.

Крім того, на думку слідчого судді на даному етапі скасування арешту є передчасним.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, передчасність зняття арешту, з метою забезпечення речових доказів, не підтвердження підстав, на які покликався заявник, для скасування арешту, вважаю, що клопотання не підлягає задоволенню.

Відмова в задоволенні клопотання не позбавляє власника ініціювати клопотання повторно, зокрема з посиланням на нові обставини, яким не була надана оцінка слідчого судді.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167-168, 170-174, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000439 від 04.06.2021 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.189, ч.2 ст.364-1, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.255-1, ч.1 ст.255-3 КК України - залишити без задоволення.

Відмова в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному зверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти цієї ухвали можуть бути подані подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1