УХВАЛА

03 квітня 2023 року

м. Київ

справа № 754/16491/21

провадження № 51-1542ск23

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 25 серпня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року щодо нього,

встановив:

Засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду з касаційною скаргою на указані вище судові рішення щодо нього.

Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції. При цьому такі вимоги повинні відповідати, серед іншого, положенням ст. 436 цього Кодексу.

Статтею 436 КПК визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Відповідно до її змісту, суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

За змістом касаційної скарги засуджений оскаржує вирок Деснянського районного суду м. Києва від 25 серпня 2022 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 09 лютого 2023 року, проте просить змінити лише вирок в частині кваліфікації його дій та не ставить жодних вимог щодо ухвали суду апеляційної інстанції.

Крім того, в недотримання приписів ч. 5 ст. 427 КПК, до касаційної скарги не додано копії оскарженого вироку Деснянського районного суду м. Києва від 25 серпня 2022 року.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК в касаційній скарзі має бути наведено обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Частиною 1 ст. 438 КПК визначено, що підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

При цьому за приписами ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Доводи касаційної скарги засудженого зводяться до тверджень про недопустимість ряду доказів, що, на його переконання, є підставою для перекваліфікації дій з ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 Кримінального кодексу України (далі - КК) на ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК.

Проте не зазначено, чи були такі докази предметом оцінки суду апеляційної інстанції. Зокрема, чи були в апеляційного суду належні процесуальні підстави, передбачені ч. 3 ст. 404 КПК, до безпосереднього дослідження цих доказів. Якщо так, то яких порушень кримінального процесуального закону в цій частині припустився апеляційний суд, з огляду на межі та порядок апеляційного перегляду, передбачені статтями 404, 405 КПК.

Крім того, дати протоколів огляду та пред`явлення особи для впізнання за фотознімками (25 жовтня 2022 року), які указані в касаційній скарзі, не відповідають змісту доданої до неї копії ухвали апеляційного суду, за якою кримінальне провадження до 25 серпня 2022 року уже було розглянуте в суді першої інстанції.

Також засуджений зазначає про порушення його права на захист при проведенні впізнання за фотознімками з тих підстав, що ця слідча дія проведена без участі захисника. Проте не вказує, які норми кримінального процесуального закону недотримані під час проведення вказаних слідчих дій, з огляду на положення статей 42, 52, 228 КПК, і порушення яких приписів цього Кодексу допущені судами за наслідком оцінки відповідних протоколів, складених за результатом проведення таких слідчих дій.

Відповідно до ст. 429 КПК суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу було подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки скарги

і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, котра подала касаційну скаргу.

Врахувавши вищенаведене, керуючись положеннями ст. 429 КПК, з огляду на те, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК, колегія суддів дійшла висновку, що скаргу необхідно залишити без руху і надати строк на усунення недоліків.

Недоліки касаційної скарги, пов`язані з її змістом, можуть бути усунуті шляхом подання нової касаційної скарги.

Керуючись ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків касаційної скарги - п`ятнадцять днів із дня її отримання.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3