ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28.10.2022 Справа №607/4773/22

Провадження №1-кп/607/1109/2022

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Тернополі матеріали кримінального провадження № 0000047 від 11 січня 2022 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину, тимчасово непрацюючого, зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-08 серпня 2022 року вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ст. 126-1 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин;

-09 вересня 2022 року вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 850 гривень,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурорів Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,-

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_3 11 січня 2022 року близько 14 години 00 хвилин, який перебував у під`їзді будинку АДРЕСА_2 , перед дверима квартири АДРЕСА_3 , виник умисел на вчинення кримінального правопорушення, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису № 607/23139/21 від 17 грудня 2021 року, виданого Тернопільським міськрайонним судом, згідно якого ОСОБА_3 протягом двох місяців заборонено: перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань менше ніж 50 метрів до місця реєстрації ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалого ОСОБА_6 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватись з ним.

Реалізуючи свій умисел, 11 січня 2022 року, близько 14 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , будучи належним чином ознайомленим із обмежувальним приписом Тернопільського міськрайонного суду № 607/23139/21 від 17 грудня 2021 року, усвідомлюючи, що згідно вище вказаного рішення суду йому заборонено перебувати в місці проживання ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_1 , наближатися на відстань менше ніж 50 метрів до місця реєстрації останнього та в будь - який спосіб спілкуватись із ОСОБА_6 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, прибув до місця проживання ОСОБА_6 , а саме до квартири АДРЕСА_4 та перебуваючи у приміщенні квартири, вчинив із останнім словесний конфлікт, під час якого ображав та виражався грубою нецензурною лайкою, чим порушив вимоги обмежувального припису.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 КК України, не визнав та суду показав, що йому не було відомо про наявність обмежувального припису. Так, з 31 грудня 2021 року він проживав вдома і ніхто, в тому числі потерпілий ОСОБА_6 , не повідомляв йому, про існування такого припису. 10 січня 2022 року він прийшов на АДРЕСА_1 ввечері та не пам`ятає чи працівники поліції оголошували йому вимоги обмежувального припису, оскільки в цей день батько, ОСОБА_6 , завдав йому тілесних ушкоджень і приїжджала швидка допомога. На наступний день, 11 січня 2022 року, додому приїхали працівники поліції і сказали йому покинути квартиру, що він і зробив через дві години після їх приїзду.

Не зважаючи на невизнання вини, винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, доводиться показаннями потерпілого ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , а також оголошеними, дослідженими та проаналізованими під час судового розгляду письмовими доказами, зокрема.

Допитаний під час судового розгляду потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що він звертався в суд із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_3 , був присутній на судових засіданнях та отримував судове рішення, проте він не пригадує чи був на засіданнях ОСОБА_3 . Особисто він не повідомляв обвинуваченого, що відносно нього видано судом обмежувальний припис. З 31 грудня 2021 року ОСОБА_3 перебував по місцю їх спільного проживання, проте, враховуючи, що їх відносини частково налагодилися, він (потерпілий) не повідомляв працівників поліції про те, що обвинувачений порушує обмежувальний припис. Однак, 10 січня 2022 року між ними знову виник конфлікт та було викликано працівників поліції. Потерпілий ОСОБА_6 просить суворо не карати обвинуваченого.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду показав, що він є працівником поліції та в його повноваження входить вжиття заходів щодо протидії домашньому насильству. Так, 10 січня 2022 року він знаходився в наряді по реагуванню на повідомлення про домашнє насильство та маючи в розпорядженні обмежувальний припис, виданий відносно ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , він ознайомив обвинуваченого з його змістом, проте ОСОБА_3 від підпису відмовився. Їх спілкування фіксувалося на нагрудну камеру.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона є працівником поліції та в січні 2022 року, точної дати не пригадує, заступила в наряд по реагуванню на повідомлення про домашнє насильство. Серед іншого, до їх повноважень належить перевірка виконання обмежувальних приписів, у зв`язку з чим, разом із ОСОБА_10 , вони здійснювали перевірку виконання ОСОБА_3 обмежувального припису по вул. Чумацька в м. Тернополі. Приїхавши за вказаною у приписі адресою, вони виявили обвинуваченого. На їх запитання чи знає він про обмежувальний припис він сказав, що так, проте йому немає де проживати. Їх спілкування фіксувалося на нагрудну камеру, де відображено точну дату цих подій.

Допитаний під час судового розгляду свідок ОСОБА_10 суду показав, що він є працівником поліції та в січні 2022 року, точної дати не пригадує, заступив в наряд по реагуванню на повідомлення про домашнє насильство. Серед іншого, до їх повноважень належить перевірка виконання обмежувальних приписів, у зв`язку з чим, разом із ОСОБА_12 , вони здійснювали перевірку виконання ОСОБА_3 обмежувального припису по вул. Чумацька в м. Тернополі. Приїхавши за вказаною у приписі адресою, вони виявили обвинуваченого. На їх запитання чи знає він про обмежувальний припис він сказав, що так. Їх спілкування фіксувалося на нагрудну камеру, де відображено точну дату цих подій.

Окрім показань потерпілого та свідків, вина ОСОБА_3 доводиться дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Рапортом інспектора ЧЧ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_13 від 11 січня 2022 року, згідно якого 11 січня 2022 року о 14 год. 08 хв. надійшло повідомлення поліцейського наряду «Поліна» Ткач про те, що цього дня, близько 14 год. ОСОБА_3 порушив обмежувальний припис, а саме, знаходився по АДРЕСА_1 .

Рапортом інспектора ЧЧ Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_14 від 12 січня 2022 року, згідно якого 11 січня 2022 року о 21 год. 25 хв. надійшло повідомлення ОСОБА_6 про те, що син ОСОБА_3 порушив заборонний припис, закрився в квартирі та не впускає його.

Заявою ОСОБА_6 від 11 січня 2022 року, згідно якої він просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , який систематично вчиняє відносно нього домашнє насильство. 11 січня 2022 року ОСОБА_3 порушив вимоги обмежувального припису, виданого Тернопільським міськрайонним судом, де йому було заборонено наближатися на відстань менше ніж 50 метрів до його місця реєстрації та перебувати за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року, відповідно до якого було видано обмежувальний припис ОСОБА_3 , яким на строк два місяці йому заборонено: перебувати в місці проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань менше ніж 50 метрів до місця реєстрації ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалого ОСОБА_6 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватись з ним.

Протоколом огляду відеозапису від 21 січня 2022 року, згідно якого було оглянуто компакт-диску «DVD-R», 4,7 GB, на якому міститься відеозапис події, що мала місце 10 січня 2022 року, в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , по факту ознайомлення із обмежувальним приписом ОСОБА_3 . Так, при перегляді відеозапису встановлено, що камера, яка знімає, знаходиться у працівника поліції. При відкриті відеозапису зображено працівника поліції, та відомо, що останні перебувають в приміщенні квартири АДРЕСА_4 . Надалі, старший інспектор відділу превенції патрульної поліції Тернопільського районного управління поліції старший лейтенант ОСОБА_15 ознайомлює громадянина ОСОБА_3 із обмежувальним приписом виданим Тернопільським міськрайонним судом №607/20016/21 від 17 грудня 2021 року, про те, що на строк два місяці останньому заборонено: перебувати в місці проживання перебування) з постраждалою особою ОСОБА_6 за пресою: АДРЕСА_1 ; наближатись на відстань менше ніж 50 метрів до місця реєстрації ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалого ОСОБА_6 , якщо він за власним бажанням перебуває у місці невідомому кривднику, переслідувати його та в будь-який спосіб спілкуватись з ним. В подальшому, ОСОБА_3 запропоновано підписатись у протоколі про роз`яснення особі стосовно якої винесено обмежувальний припис покладених на нього обов`язків та заборон, на що останній в категоричній формі відмовляється.

Відеозапис, долучений до протоколу, переглянутий судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже, судом встановлено, що 10 січня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 був ознайомлений із рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року та видачу йому обмежувального припису, що спростовує твердження обвинуваченого, що йому про такий факт було невідомо.

Протоколом огляду відеозапису від 21 січня 2022 року, згідно якого було оглянуто компакт-диску «DVD-R», 4,7 GB, на якому містяться відеозапис події, що мала місце 11 січня 2022 року, в приміщенні квартири АДРЕСА_4 , по факту порушення обмежувального припису ОСОБА_3 . Так при перегляді відеозапису встановлено, що камера спостереження розташована нагрудно на працівнику поліції інспектору сектору протидії домашньому насильству Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенанту поліції ОСОБА_10 . Тривалість відеозапису 00:07:46 год., у нижньому правому куті наявний надпис із датою та часом «00000-000000 2022/01/11 13:34:45». Надалі інспектор сектору протидії домашньому насильству Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_10 та дільничний офіцер поліції сектору дільничних офіцерів поліції Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області лейтенант поліції ОСОБА_12 , перебувають у коридорі та намагаються увійти до приміщення квартири АДРЕСА_4 . У вказаній квартирі перебуває гр. ОСОБА_3 , який зачинився зсередини. На 00:00:50 год. працівники поліції заходять до приміщення квартири, де запитують у гр. ОСОБА_3 , чи розуміє він, що своїми діями порушує рішення Тернопільського міськрайонного суду, яким йому видано обмежувальний припис, на що гр. ОСОБА_3 відповів, що так. Після цього працівники поліції попросили гр. ОСОБА_3 покинути приміщення вище вказаної квартири, на що гр. ОСОБА_3 починає агресивно себе поводити, сперечається із працівниками поліції та конфліктує. Надалі останній проводить працівників поліції із приміщення квартири та повідомляє, що квартири він покидати не збирається.

Відеозапис, долучений до протоколу, переглянутий судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Отже, 11 січня 2022 року обвинувачений ОСОБА_3 , будучи ознайомлений із рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 17 грудня 2021 року та видачу йому обмежувального припису, продовжував перебувати у приміщенні квартири АДРЕСА_4 , що йому заборонено вимогами обмежувального припису.

Таким чином, суд, дослідивши всі обставини кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку та вважає, що органами досудового розслідування його дії кваліфіковано вірно за ст. 390-1 КК України, як умисне невиконання обмежувальних приписів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості, характер та наслідки вчиненого проступку, його ставлення до цього порушення та поведінку після його вчинення, особу винного, зокрема: його вік, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, перебуває на обліку у лікаря нарколога, негативно характеризується по місцю проживання. Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання та підстав для застосування ст. 69 КК України, при призначенні покарання обвинуваченому, суд не вбачає.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що, з метою виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_3 , йому слід призначити покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді обмеження волі. Вищевказане покарання суд вважає необхідним та достатнім для досягнення мети не лише кари за вчинене обвинуваченим, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так і іншими особами.

Крім цього, згідно вироків Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області: від 08 серпня 2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин; від 09 вересня 2022 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого за ч. 1 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що становить 850 гривень.

Беручи до уваги те, що кримінальний проступок, за яким обвинувачений ОСОБА_3 притягається до кримінальної відповідальності (за даним вироком) був вчинений ним до постановлення вироків від 08 серпня 2022 року та 09 вересня 2022 року, остаточне покарання йому слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироками від 08 серпня 2022 року та 09 вересня 2022 року, більш суворим, призначеним за даним вироком.

Також, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк, оскільки виправлення останнього можливе без ізоляції від суспільства.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, на нього слід покласти обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначено за вироками Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 серпня 2022 року та 09 вересня 2022 року, більш суворим, що призначене за даним вироком, визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому 1 (один) рік іспитового строку.

Зобов`язати ОСОБА_3 , відповідно до ч.1 ст. 76 КК України, в період дії іспитового строку, періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази:

- DVD-R диск, на якому міститься відеозапис події, а саме запис працівників поліції від 10 січня 2022 року, по факту ознайомлення із обмежувальним приписом ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 - залишити при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили;

- DVD-R диск, на якому міститься відеозапис події, а саме запис працівників поліції від 11 січня 2022 року, по факту порушення обмежувального припису ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 - залишити при матеріалах кримінального провадження, після набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддяОСОБА_1