Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України

15 листопада 2022 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:
судді-доповідача - ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000044 від 16 квітня 2022 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 серпня 2022 року, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кузнецовськ Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, непрацюючого, розлученого, судимого Кузнецовським міським судом Рівненської області за ч. 1 ст. 121 КК України, з урахуванням змін внесених ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 17.11.2019 року до 2 років позбавлення волі,
-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 серпня 2022 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 років.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з моменту затримання, тобто з 16 квітня 2022 року. Зараховано в строк покарання ОСОБА_6 його попереднє ув`язнення з моменту затримання з 16 квітня 2022 року, відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню відбуття покарання у виді позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 600 000 (шістсот тисяч) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_6 на шістдесят днів до 8 жовтня 2022 року включно (ухвалою Рівненського апеляційного суду від 29 вересня 2022 року продовжено ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів - до 27 листопада 2022 року включно).
Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Кузнецовського міського суду Рівненської області від 19.04.2022 року на відповідне майно.
Вирішено питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.
За вироком суду в період приблизного часу з 11 год. 20 хв. до 12 год. 20 хв. 16.04.2022 року, між ОСОБА_6 , який перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_2 та власницею даного помешкання ОСОБА_9 , на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, виник словесний конфлікт, який переріс в шарпанину. В ході вказаного конфлікту ОСОБА_6 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні кухні вказаної квартири, діючи умисно з положення стоячи напроти ОСОБА_9 , наніс потерпілій не менше двох ударів правою ногою і коліном правої ноги в ліву частину тулубу, внаслідок чого заподіяв для неї середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, які спричинили довготривалий розлад здоров`я та тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя на момент їх заподіяння, а також легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та легкі тілесні ушкодження.
Після цього ОСОБА_6 , перебуваючи в приміщенні спальні вищевказаної квартири, продовжуючи свої протиправні дії, усвідомлюючи, що нанесення удару ножем у шию є життєво-небезпечним для життя людини, оскільки там сконцентровані життєво-важливі органи життєзабезпечення людини, бажаючи настання невідворотного наслідку у вигляді смерті людини, на грунті неприязних відносин, умисно в момент того, як ОСОБА_9 перебувала на підлозі у спальній кімнаті, наніс ножем три удари останній в ділянку передньої бокової частини шиї зліва, а за тим, взявши кухонний ніж у ліву руку, наніс ще один удар ножем по обличчю, в ділянку правого очного яблука, де й лишив знаряддя вчинення злочину, внаслідок чого заподіяв потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя на момент їх заподіяння, від яких ОСОБА_9 померла на місці події та які знаходяться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті потерпілої.
В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 покликається на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості.
Звертає увагу, що ОСОБА_6 визнав вину повністю, на досудовому слідстві та в суді розкаявся у вчиненому злочині та сприяв його розкриттю, не бажав заподіяння смерті ОСОБА_9 , конфлікт був спровокований ОСОБА_9 , яка також перебувала в стані алкогольного сп`яніння, коли зрозумів, що ОСОБА_9 мертва, сам відразу викликав поліцію, попросив вибачення у потерпілої, запевнив, що більше не буде вчиняти такого, вживатиме заходів для відшкодування шкоди родині потерпілої, має позитивні наміри на життя після звільнення та щодо подальшого працевлаштування для отримання коштів.
Вважає заявлений потерпілою у цивільному позові розмір моральної шкоди не підтверджений належними доказами, є необґрунтованим та не доведеним, а також надмірним.
Просить змінити вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 серпня 2022 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України та пом`якшити призначене покарання, призначивши 7 років позбавлення волі та зменшити стягнуту на користь ОСОБА_8 моральну шкоду на суму 300000 грн.
Обвинувачений ОСОБА_6 в апеляційній скарзі звертає увагу, що він в силу ст. 89 КК України несудимий, є інвалідом 3 групи, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що судом першої інстанції належним чином не враховано.
Просить змінити вирок суду відносно нього та пом`якшити призначене покарання.
Заслухавши суддю-доповідача, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційні скарги, потерпілу, прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційних скарг захисника і обвинуваченого, перевіривши вирок суду в межах апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги захисника і обвинуваченого не підлягають до задоволення з таких підстав.
Згідно вимог ч.1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, в апеляційних скаргах не оскаржується.

Що стосується виду та міри покарання, то колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

За правилами ст. 65 КК України, суд призначає покарання за вчинений злочин відповідно до Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вимоги цієї норми є імперативними, тобто обов`язковими для застосування судом. Наведені в ній положення стосовно загальних засад призначення покарання, через які реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, виходячи із встановленої ст.50 КК України мети покарання ? кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, зобов`язують суд при призначенні покарання належним чином враховувати ці встановлені законом критерії.

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про призначення покарання в межах санкції статті чи частини статті, яка передбачає відповідальність за інкримінований злочин, можливість призначення більш м`якого покарання (ст. 69 КК України), застосування чи незастосування ст. 75 КК України.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Конституційний Суд України в своєму рішенні зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного».

Справедливість покарання повинна визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, у тому числі й потерпілих. Однією із умов досягнення цієї мети є відшкодування завданого злочином збитку або усунення заподіяної шкоди.

Відповідно до вироку суду, обираючи ОСОБА_6 вид та міру покарання, судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 65 КК України враховано тяжкість злочину, які відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, дані про особу обвинуваченого, який визнав злочинність своїх дій та висловив з приводу їх жаль, характеризується негативно, веде аморальний спосіб життя, вживає алкогольні напої, не працює, розлучений, судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП ВМР «Вараська багатопрофільна лікарня» не перебуває. Звернуто увагу, що відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 78/22 від 11.05.22, ОСОБА_6 на момент вчинення інкримінованого йому діяння яким-небудь психічним захворюванням не страждав, в момент вчинення суспільно небезпечного діяння міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_6 яким-небудь психічним захворюванням не страждає та застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Судом враховано обставину, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 - активне сприяння розкриттю злочину, до обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого віднесено вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зважаючи на те, що обвинувачений не вжив заходів до реального відшкодування шкоди, суд прийшов до висновку про відсутність у його діях щирого каяття.

Врахувавши дані обставини, суд обґрунтовано прийшов до висновку про можливість виправлення та перевиховання обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства з призначенням покарання у виді позбавлення волі в межах санкції частини статті за ікримінований злочин.

На думку колегії суддів, враховуючи принципи індивідуалізації та співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, суспільну небезпечність даної категорії злочинів проти найцінніших людських благ життя та здоров`я, які у зв`язку з таким посяганням у кримінально-правовому аспекті визнаються одними із найнебезпечніших, даних про особу винного, суд першої інстанції, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з врахуванням положень ст. 50 КК України, призначив ОСОБА_6 покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення останнього та попередження вчинення ним в подальшому нових злочинів.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно ст. 2 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, право кожного громадянина на життя охороняється законом. Відповідно до ст. ст.3, 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, ніхто не може бути свавільно позбавлений життя.

При цьому колегія суддів враховує практику рішень Європейського суду з прав людини. Так, в справі Скополла проти Італії від 17.09.2009 року, суд зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

За наведеного доводи сторони захисту щодо невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості, колегія судді вважає необгрунтованими.

Що стосується доводів апеляційних скарг щодо незгоди з розміром стягнутої з обвинуваченого на користь потерпілої моральної шкоди, завданої його злочинними діями, апеляційний суд вважає також необгрунтованими з огляду на те, що заявлений цивільний позов, вирішено відповідно до вимог діючого законодавства.

Частиною 5 ст.128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з вимогами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її заподіяла, при наявності вини вказаної особи.

Відповідно до ч.1 ст.129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно положень ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Сталою судовою практикою визначено, що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних, душевних, психічних страждань, яких зазнав позивач, погіршення здібностей потерпілого, їх тривалості або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи, матеріальної оцінки життя та здоров`я людини, будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням особи, тому будь-який її розмір може мати суто умовний характер, враховуючи засади розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд має навести в рішенні відповідні мотиви.

Як вбачається з вироку суду, при вирішенні цивільного позову потерпілої, щодо відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із вимог розумності та справедливості, врахував характер, обсяг, глибину душевних страждань потерпілої, заподіяння непоправних змін у житті останньої внаслідок смерті матері та прийшов до правильного висновку про необхідність стягнути з обвинуваченого на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування моральної шкоди саме 600 000 грн.

Доказів на спростування висновків суду першої інстанції строною захисту в апеляційних скаргах не наведено, і в ході судового засідання апеляційної інстанції не здобуто.

За наведеного, вирок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, є законним, обгрунтованим і вмотивованим, а тому підстав для його зміни не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Кузнецовського міського суду Рівненської області від 10 серпня 2022 року відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 115 КК України залишити без зміни, а апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_6 ? в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3