Справа 688/1239/19
№ 1-в/688/37/23
Ухвала

Іменем України

27 лютого 2023 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці клопотання Шепетівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про звільнення від призначеного покарання

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Хабаровськ Російської Федерації, проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, з вищою освітою, одруженого, пенсіонера, особи з інвалідністю 2 групи, засудженого вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2020 року за ч. 2 ст. 125 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

встановив:

20 лютого 2023 року Шепетівський районний відділ №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку. В обґрунтування клопотання зазначає, що вирок суду набрав законної сили 27 листопада 2020 року. 28 грудня 2020 року засуджений взятий на облік у відділі пробації, того ж дня йому надіслано повідомлення про необхідність сплатити штраф. Примусове стягнення призначеного штрафу чинні нормативні акти не встановлюють.

В судовому засіданні представник органу пробації ОСОБА_4 клопотання підтримав, з підстав викладених у ньому.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання.

Засуджений ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно 22 лютого 2023 року, про що в матеріалах справи міститься відповідна розписка про отримання судової повістки, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи, чи розгляд справи у його відсутності суду не подав.

Враховуючи позицію представника органу пробації, прокурора, суд визнав можливим розглянути клопотання у відсутності засудженого, оскільки це не погіршує його становище та перешкод для такого розгляду чинний КПК не містить.

Заслухавши в судовому засіданні представника органу пробації та прокурора, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2020 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначено покарання у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1020 грн.

Згідно ухвали Хмельницького апеляційного суду від 27 листопада 2020 року вирок суду першої інстанції залишено без змін.

28 грудня 2020 року ОСОБА_5 взятий на облік у Шепетівському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2022 року, яка набрала законної сили 16 лютого 2022 року, відмовлено у задоволенні подання заступника начальника Шепетівського районного відділу №2 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_6 про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу щодо ОСОБА_5 .

З відповідей Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області за вих. №688/1239/19/7234/22 від 16 вересня 2022 року та вих. №688/1239/19/1634/23 від 13 лютого 2023 року слідує, що в матеріалах кримінальної справи №688/1239/19 1-кп/688/11/20 по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.125 КК України відсутня квитанція про сплату штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн.

Відповідно до рапортів старшого інспектора Шепетівського райвідділу №2 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_4 від 14 та 15 лютого 2023 року, з метою встановлення факту сплати штрафу ОСОБА_5 , ним були здійснені дзвінки на мобільний номер телефону НОМЕР_1 , в ході бесіди 14 лютого 2023 року донька засудженого повідомила, що штраф батько не сплачував, а 15 лютого 2023 року донька засудженого ОСОБА_5 повідомила, що її батько на даний час перебуває на лікуванні, зв`язку з ним не має.

Згідно вимог ч.1 ст.80 КК України особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки: 1) два роки - у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.3 ст.80 КК України перебіг давності зупиняється, якщо засуджений ухиляється від відбування покарання. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення засудженого від відбування покарання або з дня його затримання. У цьому разі строки давності, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 цієї статті, подвоюються.

Частиною 4 статті 80 КК України визначено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення строків, зазначених у ч.1 та ч.3 цієї статті, засуджений вчинить новий середньої тяжкості, тяжкий або особливо тяжкий злочин. Обчислення давності в цьому випадку починається з дня вчинення нового злочину.

Отже, ст.80 КК України застосовується у разі, якщо у встановлений законом строк вирок суду не був виконаний за умови, що засуджений не ухилявся від його відбування покарання, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності, та до закінчення строку виконання вироку не вчинив нового злочину, що є підставою для переривання строку давності.

Стаття 80 КК України передбачає нормативне регулювання інституту звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку та встановлює імперативні строки, сплив яких є безумовною підставою для звільнення засудженого від відбування призначеного йому покарання.

Положення ст.80 КК України свідчать, що держава втрачає право на виконання призначеного засудженому покарання лише у тих випадках, коли засуджений своєю поведінкою не перешкоджав процедурі його виконання.

За таких обставин застосування ст.80 КК України передбачає дослідження та встановлення судом терміну, протягом якого обвинувальний вирок не виконувався, збігу строку давності його виконання та факту ухилення засудженим від його відбування, що є підставою для зупинення перебігу такого строку давності.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 5-324кс15 (постанова від 24 грудня 2015 року) ухилення від відбування покарання, як підстава для зупинення строків давності виконання обвинувального вироку, є особливим юридичним фактом, який може бути підтверджений лише обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Редакція ч.3 ст.80 КК України певним чином співвідноситься зі статтями 389 та 390 цього Кодексу, оскільки ухилення від відбування покарання, про яке йдеться у ч.3 ст.80 Загальної частини КК, у своєму конкретному прояві відповідає складу одного із злочинів, передбачених зазначеними статтями Особливої частини КК.

Суд зазначає, що підстав для висновку про ухилення особи від відбування покарання при застосуванні ч.3 ст.80 КК України не має, оскільки суд тим самим фактично визнає особу винною у вчиненні нового злочину. Таке правозастосування суперечить ч.1 ст.62 Конституції України, згідно з якою особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, вирішувати питання про зупинення строків давності виконання обвинувального вироку суду можливо лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду, яким особа буде визнана винною в ухиленні від відбування покарання.

Враховуючи, що в матеріалах особової справи відсутні дані про ухилення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, зокрема притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389 КК України, та про вчинення ним нового злочину до закінчення строку давності, тому відсутні підстави вважати, що перебіг строку давності зупинявся чи переривався.

Відповідно до приписів ст.152 КВК України закінчення строків давності виконання обвинувального вироку є підставою для звільнення від відбування покарання.

Підстава для звільнення від відбування покарання у відповідності до положень ст. 80 КК України складається з трьох обов`язкових елементів:

1) закінчення (сплив) строків давності виконання обвинувального вироку;

2) не ухилення особи від відбування призначеного їй покарання;

3) не вчинення нею нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливого тяжкого.

Враховуючи, що на даний час закінчились строки давності виконання вироку Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2020 року, факт ухилення ОСОБА_5 від відбування покарання не встановлений вироком суду, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки наявні підстави для звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання на підставі п.1 ч.1 ст. 80 КК України.

За наведених обставин, суд вважає, що клопотання про звільнення засудженого від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання вироку, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, ч.1 ст.80 КК України, суд,-

ухвалив:

Клопотання Шепетівського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строку давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 06 лютого 2020 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, у виді штрафу у розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 гривень, у зв`язку з закінченням строку давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1