Справа № 336/2053/22
Провадження № 1-кп/331/361/2022
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2022 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5
розглянувши у залі суду у м. Запоріжжя у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 17.05.2022 року, відносно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чкалове Веселівського району Запорізької області, ячкий має середню-спеціальну освіту, зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 , зі слів не працевлаштований, раніше не засуджений.
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України,
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Жовтневого районного суду м. Запоріжжя перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України.
У судовому засіданні прокурором було заявлене клопотання про продовження дії, застосованого до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відповідно до положення п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України встановлено наявність ризиків передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_4 може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення, впливати на свідків кримінального правопорушення. На підтвердження ризиків прокурор послався на той факт, що частина свідків ще не допитана у суді, відсутність у обвинуваченого стійких соціальних відносин із особами, які проживають на підконтрольній території. Також просить врахувати характер інкримінованого злочину.
Захисник у судовому засіданні зазначав про те, що ризики, на які посилався прокурор є припущенням, немає жодних доказів, які б підтверджували їх існування. Підозра не обґрунтована, та досліджені докази свідчать про відсутність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, яке викладене у обвинувальному акті. ОСОБА_4 не є військовослужбовцем, присягу не приймав, контракту із ЗСУ не підписував, тому не є суб`єктом вказаного кримінального правопорушення. Вказав на те, що запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні можна і застосуванням іншого запобіжного заходу.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні про ти задоволення клопотання прокурора заперечив. Зверну увагу суду на т ой факт, що уже шість місяців знаходиться під вартою, у зв`язку із чим у нього погіршився стан здоровя. Крім того, вказав на те, що визначена під час обрання запобіжного заходу сума застави, як альтернативи до обраного запобіжного заходу для нього завелика. На думку обвинуваченого, такий розмір був обраний слідчим суддею у зв`язку із великою зарплатнею військовослужбовців, однак він її уже тривалий час не отримує. Просив не продовжувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.
У підготовчому судовому засіданні, ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20.07.2022 року до обвинуваченого ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з посиланням на наявність ризиків та обґрунтованість підозри.
Ухвалою суду від 15 вересня 2022 року запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено.
До Жовтневого районного суду надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 409 КК України. Вказаний злочин віднесений згідно норми ст. 12 КК України до тяжких злочинів, за яке передбачене покарання у вигляді позбавлення на строк від п`яти до десяти років.
Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Згідно до положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.
Стаття 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганням спробам, у тому числі: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Наявність обґрунтованої підозри підтверджується фактом направлення обвинувального акту до суду, що може свідчити про те, що сторона обвинувачення зібрала достатньо доказів для того, щоб доводити винуватість особи перед безстороннім судом. Крім того, стороною обвинувачення не подавалися клопотання про зміни обвинувачення чи відмови від обвинувачення.
Так, суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, наявність осіб на утриманні. Враховуючи тяжкість інкримінованого ОСОБА_4 злочину, який відноситься до категорії тяжких злочинів, а також відсутність стійких соціальних зв`язків, також місце реєстрації та проживання за межами міста Запоріжжя, в Запорізькій області, не має офіційного працевлаштування, існує ризик переховування від суду.
Суд вважає, що не виключає можливість незаконного впливу на свідків, оскільки частина із них в судовому засіданні допитані не були, також судом не допитані свідки, які заявлені стороною захисту, у зв`язку з чим, обвинувачений може здійснювати на свідків певний вплив з метою зміни ними показань або відмови від їх надання для уникнення кримінальної відповідальності,
Окрім того, ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, згідно пояснень, які ним надавалися у судовому засіданні, не бажає повертатися до військової служби, не має постійного джерела доходу, тому підтверджений ризик повторного вчинення кримінального правопорушення.
Розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, з урахуванням вищенаведених ознак, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого на даний час неможливе, ризики, які виправдовують тримання його під вартою, не зменшились.
Крім того, обвинуваченим не надано доказів, що він має місце проживання на не окупованій території, і зможе належним чин мол виконувати процесуальні обов`язки. Більш того, ОСОБА_4 не звільнений з військової лужби, та в разі звільнення з-під варти має повернутись до військової частини, за якою рахується.
Також стороною захисту в судовому засіданні не було надано суду будь-яких документів, які б свідчили про неможливість обвинуваченого перебувати в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» за станом здоров`я.
На підставі вищевикладеного, беручи до уваги, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченому та позбавляє його можливості перешкодити інтересам правосуддя, зокрема, і запобіганню спробам переховуватися від суду, а також можливості вчинити інше кримінальне правопорушення, беручи до уваги відсутність обставин, які б перешкоджали обвинуваченому знаходитись у місцях попереднього ув`язнення, суд вважає за необхідне обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 17 вересня 2022 року включно.
Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України застава визначається залежно від ступеня тяжкості кримінального правопорушення.
Отже, визначаючи розмір застави, суд виходить з вимог ст. 178, 182 КПК України. У підготовчому судовому засіданні ухвалою суду була встановлена застава - 45 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Станом на дату розгляду клопотання, застава не внесена.
Згідно висновку Європейського суду з прав людини у справі «Істоміна проти України» суд визначає розмір застави з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, іних даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Застава має на меті не гарантувати відшкодування шкоди,завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи у судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться із урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду.
Таким чином, з огляду на той факт, що обвинувачений уже деякий час перебуває під вартою, суд вважає за можливо частково зменшити розмір застави як альтернативного запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, суд вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, а саме: прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду; не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора або суду; за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.
З огляду на викладене, клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 178, 194, 314, 315, 334 КПК України суд,
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 05 січня 2023 року включно.
Встановити заставу 35 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 86 835 (вісімдесят шість тисяч вісімсот тридцять пять) 00 коп.., яка може бути внесена протягом строку дії даної ухвали на депозитний рахунок: Отримувач: ТУ ДСАУ в Запорізькій області; Ідентифікаційний код за ; Номер рахунку (IBAN): UA0001205 Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. В призначенні платежу необхідно вказувати: вид платежу застава за ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер справи (провадження), суд, в якому розглядається справа.
Після внесення застави і звільнення з-під варти покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати за кожною вимогою прокурора або суду;
- не відлучатися з меж м. Запоріжжя без дозволу прокурора або суду;
- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;
- за наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в України.
Уповноваженій службовій особі місця ув`язнення після внесення застави, перевірки документа, що підтверджує її внесення негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 чи іншому заставодавцю, відмінному від обвинуваченого, обов`язки, що покладаються у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави та наслідки його невиконання.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.
Встановити строк дії даної ухвали до 05 січня 2023 року включно.
Копію ухвали направити до Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Повний текст ухвали оголошено 09 листопада 2022 року об 11-45 годині.
Суддя ОСОБА_1