Номер справи137/207/21

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Літинський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судових засідань ОСОБА_2
з участю сторін кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 маючи ряд не знятих та не погашених судимостей за вчинення злочинів, передбачених ч. 1 ст. 162, ч. 1, ст. 263, ст. 395 КК України, за вироками Літинського районного суду Вінницької області, постановою Літинського районного суду Вінницької області від 10.09.2020 встановлено адміністративний нагляд за повідомленим ним місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) строком на 1 рік, та винесено ряд наступних обмежень, а саме:
- заборона виходу з будинку (квартири) за місцем проживання ( АДРЕСА_1 ) з 22:00 години до 06:00 години наступного дня;
- заборона виїзду в особистих справах за межі Літинського району Вінницької області без дозволу поліції;
- реєстрація в Літинському ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області кожну останню п`ятницю місяця.
- заборона відвідувати місця зі значним скупченням населення, кафе, бари, ресторани інші заклади де здійснюється реалізація спиртних напоїв на розлив. В подальшому 10.09.2020 ОСОБА_3 прибув до Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, під підпис ознайомився із вищевказаною постановою про встановлення адміністративного нагляду та став на облік.
Незважаючи на встановлені постановою Літинського районного суду Вінницької області від 10.09.2020 обмеження, ОСОБА_3 , достовірно знаючи про встановлення йому адміністративного нагляду з рядом обмежень, діючи з прямим умислом та маючи на меті ухилення від адміністративного нагляду, без поважних на те причин, не повідомивши працівників Літинського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області, не маючи в тому нагальної потреби, в середині січня 2021 року (точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлені) самовільно залишив місце свого проживання в АДРЕСА_1 , та попрямував в особистих справах до АДРЕСА_2 , де залишився проживати та перебував там до 19.02.2021. Відтак, при проведенні відповідних перевірок за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 15.02.2021, 16.02.2021, 17.02.2021 та 19.02.2021 був відсутній.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, - самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд.
Із показань обвинуваченого ОСОБА_3 допитаного в судовому засіданні встановлено, що він дійсно відносно нього було встановлено адміністративний нагляд з певними обмеженнями, з якими він був ознайомлений. В січні 2021 року, позвонила його хрещена та попросила, щоб він приїхав та допоміг її по господарству. Він поїхав до неї, але працівників поліції про це не повідомив. В скоєному розкаюється.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачений повністю визнав свою вину та враховуючи його покази в судовому засіданні, суд вважає їх достовірними, а тому відповідно до вимог ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду та ці обставини ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що позиція обвинуваченого добровільна та він правильно розуміє зміст цих обставин. Суд роз`яснив про позбавлення права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку при такому порядку вирішення справи.
Дослідивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України, а саме самовільному залишенні особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, так і дані, які характеризують особу обвинуваченого, а також те, що він усвідомив свою вину, щиро розкаявся у скоєному. Дані обставини суд відносить до обставин, що пом`якшують покарання.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України - відсутні.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за ст. 395 КК України, суд враховує те, що він вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів.
При вирішенні питання про призначення обвинуваченому покарання суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, враховує Постанову Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та доповненнями та виходить із принципів законності, справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації покарання.
З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд керуючись ст.50, 65 КК України, вважає, що виправлення обвинуваченого не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання ОСОБА_3 за ст.395 КК України - у межах санкції вказаної статті у виді арешту, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ :
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ст. 395 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.
Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання.
Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Літинський районний суд Вінницької області.

Відповідно до ч.2 ст. 349 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набуває чинності, якщо протягом 30 днів не буде подано апеляційної скарги. Копії вироку вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_1