Ухвала

21 грудня 2022 року

м. Київ

справа № 608/101/22

провадження № 51 - 3104 ск 22

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду

у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року щодо неї,

встановив:

У касаційній скарзі засуджена порушила питання про перевірку вказаних судових рішень в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання приписів пунктів 4, 5 ч. 2 зазначеної статті.

Так, відповідно до ст. 427 КПК у касаційній скарзі, серед іншого, зазначаються вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції, обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Проте засуджена подала касаційну скаргу без додержання зазначених приписів кримінального процесуального закону.

Згідно положень ч. 1 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. При цьому уповноважений лише перевіряти правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати й визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

Відповідно до приписів ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК, що

є підставою для зміни чи скасування такого рішення, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Так, засуджена ОСОБА_4 порушує питання про скасування вироку Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2022 року та ухвали Тернопільського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Однак у касаційній скарзі не зазначено, яких саме істотних порушень вимог кримінального процесуального закону допустилися суди першої та апеляційної інстанцій при розгляді кримінального провадження, а також яким чином вони вплинули на законність та обґрунтованість судових рішень, і були б безумовною підставою відповідно до ст. 438 КПК для скасування вироку місцевого суду та ухвали суду апеляційної інстанції касаційним судом, з огляду на положення статей 370, 412, 419 цього Кодексу.

Натомість в обґрунтування доводів своєї касаційної скарги засуджена посилається на неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, які встановлені на підставі досліджених судом доказах,

що відповідно до ч. 1 ст. 433 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

Крім того, усупереч приписам п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК, касаційна скарга засудженої не містить чітких вимог до суду касаційної інстанції, викладених у відповідності з положеннями

ст. 436 КПК. Частиною 1 ст. 436 КПК передбачено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни,

а касаційну скаргу - без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.

З урахуванням зазначеного, прохання засудженої щодо результатів розгляду касаційної скарги не узгоджується з вимогами ст. 436 КПК, оскільки остання взагалі не зазначила вимогу до касаційного суду щодо подальшого руху кримінального провадження, після скасування оскаржуваних судових рішень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 429 КПК у разі подання касаційної скарги без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, вона залишається без руху.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Суд

постановив:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Чортківського районного суду Тернопільської області від 20 травня 2022 року та ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 19 вересня 2022 року залишити без рухуі встановити строк для усунення недоліків протягом п`ятнадцяти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог касаційну скаргу буде повернуто.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_1 ОСОБА_3