Провадження №: 1-кс/755/556/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" березня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003971 від 13 грудня 2022 року про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, розлученої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, -

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

07 лютого 2023 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 .

Клопотання погоджено з прокурором Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що у невстановлений час, але не раніше листопада 2022 року, група осіб вирішила заволодіти чужим майном, а саме квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві приватної власності належала ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , а в подальшому реалізувати вказану квартиру добросовісним набувачам з метою заволодіння грошовими коштами в особливо великому розмірі.

Пізніше, невстановлені особи у невстановлений час та місці запропонували ОСОБА_4 прийняти участь у незаконному заволодінні нерухомим майном, шляхом обману, за грошову винагороду, виконавши при цьому роль власника нерухомого майна та використати завідомо підроблені документи, що посвідчують особу.

У цей же час у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне особисте збагачення, а тому вона надала свою згоду на пропозицію невстановлених осіб, після чого невстановлені особи повідомили ОСОБА_4 план з незаконного заволодіння чужим майном, а саме повідомили що вона виконуватиме відведену їй роль власника нерухомого майна та буде проводити реалізацію вказаної квартири, використовуючи при цьому підроблені документи на право власності на житло, а саме договір купівлі-продажу квартири, згідно якого вона нібито в 2012 році придбала вказану квартиру у власниці ОСОБА_7 , а також, з метою конспірації, підроблений паспорт громадянина України на іншу особу з фотокарткою ОСОБА_8 , між тим виготовлення підроблених документів на нерухоме майно та паспорта громадянина України взяли не себе інші співучасники.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_8 надала невстановленій собі власну фотокартку для виготовлення паспорту громадянина України.

Потім, невстановлена особа, маючи на руках фотокартку ОСОБА_4 , а також отриманий у невстановлений спосіб паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_9 29 вересня 2005 року Київським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області, у невстановленому місці здійснила підробку вказаного документу, а саме вклеїла фотокартку ОСОБА_8 на першу сторінку вказаного паспорта та дописала літеру «с» у прізвищі. Після чого, маючи на руках зазначені підроблені документи, невстановлені особи у невстановлений час та місці виготовили завідомо підроблений договір купівлі-продажу квартири, що за адресою АДРЕСА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_10 від 04.07.2012 року та зареєстрований в реєстрі за № 1090, на якому містився відтиск печатки нотаріуса на бланку з номером ВРС 646396, згідно якого ОСОБА_7 реалізувала квартиру ОСОБА_9 , що мав виконати роль правовстановлюючого документу під час здійснення реєстрації права власності за неіснуючою особою ОСОБА_9 (роль якої, використовуючи підроблені документи мала виконати ОСОБА_4 ).

Реалізуючи свій умисел, 22.11.2022 року ОСОБА_4 звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , офіс якої знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , з метою проведення реєстрації права власності на нерухоме майно, якою на підставі наданих документів, а також заявки від імені ОСОБА_9 було проведено державну реєстрацію права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер нерухомого майна 000), внаслідок чого право власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_9 , роль якої з використанням підробленого паспорту громадянина України виконувала ОСОБА_4 .

Таким чином, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, не являючись власником нерухомого майна, використовуючи підроблені офіційні документи, заволоділа майновими правами на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , що на праві приватної власності належала ОСОБА_7 та є спадковим майном, чим завдала матеріальної шкоди в особливо великому розмірі.

14 грудня 2022 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 15.12.2022 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 09 лютого 2023 року.

Постановою керівника Дніпровської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_12 від 06.02.2023 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 14.03.2023 року.

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2023 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 до 14 березня 2023 року.

Крім того, ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 09.03.2023 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 14.05.2023 року.

Однак, для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд слідчих та процесуальних дій, а тому у органу досудового розслідування виникла необхідність звернутись до суду з даним клопотанням.

Згідно клопотання, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 13.12.2022 року, довідкою щодо особи ОСОБА_9 , інформацією щодо реєстрації смерті ОСОБА_7 , протоколом особистого обшуку ОСОБА_13 , протоколом особистого обшуку ОСОБА_14 , протоколом огляду речових доказів, інформацією з КМ БТІ, іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Також у клопотанні слідчого, погодженого з прокурором, зазначено про наявність наступних ризиків, а саме ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, потерпілого, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема повідомити своїм спільникам, які не встановлені органом досудового розслідування, про наявні у органу досудового розслідування докази.

Отже, вивчивши надані матеріали клопотання, вислухавши доводи прокурора, який підтримав клопотання та зазначив обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, захисника, який заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на зменшення обсягу ризиків, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт або зменшити розмір застави, та підозрюваної, яка підтримала думку захисника, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Так, слідчий суддя дослідивши матеріали клопотання, долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку вважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри, оскільки останні підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити ці правопорушення.

Зазначене прямо узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, відображеною у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

При вирішенні даного питання судом також враховано положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Також ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Як вбачається із клопотання та було встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 розлучена, не має офіційного джерела доходу, не має близьких родичів, не має міцних соціальних зв`язків, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому суд вважає, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, ризик переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, і запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, в умовах воєнного стану не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної.

Також, з моменту обрання судом відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до теперішнього часу не з`явилися будь-які нові фактичні дані, які б свідчили, що обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням її під вартою, зможе запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та продовжити підозрюваній ОСОБА_4 строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Крім того, відповідно до ст. 183 КПК України слід також визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та у разі внесення застави, покласти на неї обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України. Враховуючи те, що з часом ризики зменшуються, суд вважає можливим зменшити розмір застави, визначений слідчим суддею згідно ухвали Дніпровського районного суду м. Києва від 07.02.2023 року.

Керуючись вимогами ст.ст.131, 132, 176-179, 193, 194 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

Клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003971 від 13 грудня 2022 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України, відносно підозрюваної ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України строком на 60 днів, у межах строку досудового розслідування, а саме до 07 травня 2023 року.

Визначити розмір застави ОСОБА_4 , достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у виді 85 /вісімдесяти п`яти/ прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить - 228 140 /двісті двадцять вісім тисяч сто сорок/ гривень.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-повідомляти слідчого, прокурора або суду про зміну свого місця проживання (залежно від стадії кримінального провадження).

Визначити строк дії покладених на підозрювану ОСОБА_4 ухвалою суду обов`язків - 60 днів з моменту внесення підозрюваним, заставодавцем застави у розмірі, визначеному судом, у межах строку досудового розслідування.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою у той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя: