справа № 488/31/23
провадження № 1-кп/488/203/23
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2023 року місто Миколаїв, вулиця Доктора Самойловича, 29-А

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретаря:ОСОБА_2
прокурора:ОСОБА_3
обвинуваченого:ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Дмитрівка Казанківського району Миколаївської області, громадянин України, українець, неодружений, не працює, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-16.03.2021 року Снігурівським районним судом Миколаївської області за частиною 3 статті 297, статтею 70 КК України до 5 ( п`яти ) років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 2 роки;

-20.04.2021 року Центральним районним судом міста Миколаєва за частиною 4 статті 407, частиною 4 статті 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

-23.12.2021 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 122, частиною 1,4 статті 70 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі статті 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 роки;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України, -

ВСТАНОВИВ

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, термін якого неодноразово продовжувався, останній раз до 20.05.2023 року.

08.11.2022 року, в ранковий час, точніше встановити не вдалося, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, скориставшись тією обставиною, що на нього ніхто не звертає уваги, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно, в період воєнного стану викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме мобільний телефон «Redmi» моделі «9C NFC (M2006C3MNG) 2/32 Gb, Midnight Gray», чорного кольору, вартістю 3.698,50 гривень, з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «ВФ Україна» № НОМЕР_1 , без вартості, та з сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_2 , без вартості, після чого скрився з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Окрім цього, 08.11.2022 року, в ранковий час, точніше встановити не вдалося, обвинувачений, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, скориставшись тією обставиною, що на нього ніхто не звертає уваги, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно, в період воєнного стану викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 , а саме банківську картку з магнітним носієм інформації, держателем якої є ОСОБА_5 , банку «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , яка згідно норм Закону України «Про інформацію», Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Закону України «Про банки і банківську діяльність», Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБ України від 30 квітня 2010 року №223, є різновидом офіційних документів.

Окрім цього, 08.11.2022 року о 08:20 годині, обвинувачений, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, скориставшись тією обставиною, що на нього ніхто не звертає уваги, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно, діючи повторно, в період воєнного стану, направився до банкомату «ПриватБанк», який розташований за адресою: місто Миколаїв, вулиця Океанівська, будинок 39, де шляхом зняття з раніше викраденої ним банківської картки «Ощадбанк» № НОМЕР_3 , держателем якої є ОСОБА_5 , заволодів у період часу з 08:21 години по 09:13 годину 08.11.2022 року грошовими коштами у сумі 400,00 гривень, після чого скрився з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Окрім цього, 09.11.2022 року в період часу з 06:00 години по 19:30 годину, точніше встановити не вдалося, обвинувачений, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в коридорі першого поверху першого під`їзду, керуючись раптово виниклим корисливим умислом, спрямованим на викрадення чужого майна, скориставшись тією обставиною, що на нього ніхто не звертає уваги, діючи умисно, шляхом вільного доступу, таємно, діючи повторно, в період воєнного стану, викрав належний ОСОБА_6 гірський велосипед марки «TopRider», моделі «ТОР-611», чорно-червоного кольору, вартістю 5.500,00 гривень, після чого скрився з місця вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши тим самим потерпілій матеріальну шкоду у вказаному розмірі.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою провину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю, підтвердив встановлені судом обставини та заявив, що дійсно 08.11.2022 року та 09.11.2022 року викрадав майно, належне потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , перелік та вартість якого відповідає інформації, вказаній в обвинувальному акті. Частину майна, а саме гірський велосипед марки «TopRider» обвинувачений згодом повернув потерпілій ОСОБА_6 , частково відшкодував шкоду, завдану потерпілій ОСОБА_5 .

У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. При цьому допит обвинуваченого відповідно до частини 4 статті 349 КПК України здійснюється обов`язково.

В ході допиту обвинуваченого суд з`ясував, що той правильно розуміє зміст обставин вчинення ним кримінального правопорушення, встановлених судом, не заперечує їх та переконався у добровільності такої позиції обвинуваченого. Окрім того, учасникам провадження роз`яснено, що у відповідності до частини 2 статті 394 КПК України рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Потерпілі звернулися до суду із заявами, в яких просили розглядати справу за їх відсутності, при цьому ОСОБА_6 повідомила про відсутність претензій до обвинуваченого.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх шляхом аналізу досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає доказаною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Дії обвинуваченого за епізодами:

-08.11.2022 року (викрадення телефона потерплої ОСОБА_5 ), тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах військового стану, суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України;

-08.11.2022 року (викрадення банківської картки потерпілої ОСОБА_5 ), тобто викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, суд кваліфікує за частиною 1 статті 357 КК України;

-08.11.2022 року (викрадення грошей з картки потерпілої ОСОБА_5 ) та 09.11.2022 року, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах військового стану, суд кваліфікує за частиною 4 статті 185 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній, раніше судимий, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується негативно.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, які відносяться до кримінальних проступків (частина 1 статті 357 КК України) та тяжких злочинів (частина 4 статті 185 КК України), сукупність усіх обставин, що характеризують дані кримінальні правопорушення, які є умисними, корисливими, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття обвинуваченого та його активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодування шкоди, спричиненої його діями потерпілім ОСОБА_6 (шкода відшкодована повністю) та ОСОБА_5 (шкода відшкодована частково).

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі та позбавлення волі на строки, що будуть достатніми не тільки для покарання, а й виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Остаточне покарання обвинуваченому на підставі частини 1 статті 70 КПК України суд визначає шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Відповідно до вимог частин 1, 4 статті 71 КК України до призначеного судом покарання суд частково приєднує покарання, невідбуте обвинуваченим за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23.12.2021 року, яким ОСОБА_4 засуджений за частиною 1 статті 125, частиною 1 статті 122, частин 1, 4 статті 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років) та звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 (три) роки.

На підставі статті 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави судові витрати на проведення експертиз в сумі 3.398, 04 гривень (три тисячі триста дев`яносто вісім гривень 04 копійки).

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України та призначити йому покарання:

-за частиною 4 статті 185 КК України - позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

-за частиною 1 статті 357 КК України - обмеження волі строком на 1 (один) рік.

У відповідності до частини 1 статті 70 КПК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

У відповідності до статті 71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23.12.2021 року, яким ОСОБА_4 засуджено до 5 (п`яти) років позбавлення волі, призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування ОСОБА_4 покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази, а саме:

-банківську картку «Ощадбанк» № НОМЕР_3 - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_5 ;

-гірський велосипед марки «TopRider», моделі «ТОР-611», чорно-червоного кольору - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (на рахунок UA0014481, Миколаїв.ГУК/Корабел.р-н/24060300, код отримувача (ЄДРПОУ): 37992030, код класифікації доходів 24060300, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, призначення платежу: « ОСОБА_4 за проведення судових експертиз, Корабельний районний суд міста Миколаєва, код 02892468») судові витрати в розмірі 3.398, 04 гривень (три тисячі триста дев`яносто вісім гривень 04 копійки).

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1