Справа № 565/466/23
Провадження № 1-кп/565/94/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

- секретаря судового засідання - ОСОБА_2

- прокурора - ОСОБА_3

- обвинуваченого ОСОБА_4 ,

- захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000024 від 24.01.2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Тутовичі Сарненського району Рівненської області, розлученого, непрацюючого, з професійно-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України, на підставі угоди про визнання винуватості,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи військовозобов`язаним, у зв`язку з прийняттям Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», яким на території України оголошено повну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності Указу Президента України №69/2022, а також Указу Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» №757/2022 від 07.11.2022, яким на території України продовжено строк проведення загальної мобілізації з 21 листопада 2022 року на 90 діб, та належним чином повідомленим у встановленому законом порядку про явку на загальну мобілізацію до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15.12.2022, та наслідки неявки на таку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно ухилився від призову на військову службу під час мобілізації та тим самим без поважних причин відмовився від проходження військової служби, чим порушив вимоги ст.65 Конституції України, вимоги Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та вимоги Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію».

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 336 КК України.

20 березня 2023 року між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 в порядку, передбаченому ст.ст.468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості. Зі змісту даної угоди випливає, що підозрюваний та прокурор дійшли згоди щодо формулювання підозри, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 за ст.336 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення. Окрім цього, сторонами угоди про визнання винуватості визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 має понести за вчинене кримінальне правопорушення, а саме: сторони узгодили покарання для ОСОБА_4 у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, враховуючи тяжкість злочину, особу ОСОБА_4 , його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, сторони узгодили, на підставі ч.2 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості у підготовчому судовому засіданні, судом враховано наступні обставини.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, та просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене з ним покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, також просить затвердити вказану угоду і призначити узгоджене в ній покарання. При цьому ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, в обсязі підозри, дав свою згоду на призначення узгодженого виду та розміру покарання, передбаченого угодою про визнання винуватості. Зазначив, що будь-якого тиску з приводу укладення угоди на нього ніхто не вчиняв.

Захисник ОСОБА_5 також просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджене з ним покарання. Вказавши, що була присутня під час укладення угоди. Вказала, що ОСОБА_4 укладав угоду добровільно, без будь-якого тиску.

Відповідно до п.2 ст.468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із ч.2 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Злочин, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ч.4 ст.12 КК України є нетяжким злочином.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ст.336 КК України. При цьому враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані, що характеризують особу винного.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про визнання винуватості сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, цілком розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, свої права, зазначені в п.1 ч.5 ст.474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження вказаної угоди, передбачені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, та наслідки невиконання взятих зобов`язань, що передбачені ст.476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд встановив, що умови угоди про визнання винуватості, укладеної між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 20 березня 2023 року, відповідають вимогам КПК України та КК України, що свідчить про наявність підстав для її затвердження.

За таких обставин, суд визнав доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та ступінь кримінальної відповідальності за їх вчинення, вчинив дії, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, його дії необхідно кваліфікувати за ст.336 КК України та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання. Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а розподіл процесуальних витрат необхідно провести у відповідності до вимог, передбачених ст.124 КПК України.

З врахуванням наведених обставин, на підставі ст.ст.75, 76 КК України, керуючись ст.ст.100, 124, 314, 373, 374, 376, 394, 395, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 20 березня 2023 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_4 та прокурором ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання із випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Кузнецовський міський суд Рівненської області виключно з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію даного вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1