Справа № 541/995/23
Провадження № 1-кс/541/336/2023
У Х В А Л А

29 березня 2023 рокум. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваної ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000354 від 27 березня 2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Келлог Туруханського району Красноярського краю, громадянки України, з середньою освітою, яка не працює, заміжння, утриманців немає, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України не судима,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

встановив:

28 березня 2023 року до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_4 .

З клопотання та наданих матеріалів кримінального провадження вбачається наступне.

26 березня 2023 року близько 16 години ОСОБА_4 в приміщенні житлової кімнати будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , розпивала спиртні напої разом із співмешканцем ОСОБА_7 , який мешкав у вищезазначеному будинку. Між ними виникла сварка, в ході якої на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин ОСОБА_4 , яка знаходилась на відстані витягнутої руки від останнього та, здійснюючи господарські справи, утримувала у правій руці ніж, діючи умисно, маючи намір та бажання на умисне протиправне заподіяння йому смерті, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно заподіяла йому один колючий удар в область грудей зліва, від якого потерпілий отримав ножове поранення, несумісне з життям, та впав на підлогу.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 66 від 28 березня 2023 року причиною смерті ОСОБА_7 стала гостра крововтрата, ножове поранення черевної стінки з ураженням печінки.

27 березня 2023 року відомості по даному факту внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000354 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

28 березня 2023 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом щодо реєстрації повідомлення про скоєне кримінальне правопорушення від 27 березня 2023 року; протоколами обшуку від 27 березня 2023 року; протоколами допиту свідків, зокрема ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; лікарським свідоцтвом про смерть ОСОБА_7 № 66 від 28 березня 2023 року; протоколом затримання особи ( ОСОБА_4 ), підозрюваної у вчиненні злочину, від 27 березня 2023 року; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_4 від 27 березня 2023 року; іншими доказами у своїй сукупності.

Метою застосування запобіжного заходу слідчим зазначено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, слідчий у своєму клопотанні стверджує, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можливо застосувати до підозрюваної з наступних причин:

1) особисте зобов`язання не можливо застосувати у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинила особливо тяжкий злочин та, усвідомлюючи, що судом може бути засуджена до міри покарання у вигляді позбавленням волі, може переховуватись від слідства та суду;

2) особиста порука на адресу слідчого відділу та прокуратури не надходили письмові звернення осіб, які поручаються за ОСОБА_4 ;

3) застава слідчому чи прокурору не надходили заяви або клопотання від підозрюваної, рідних або інших осіб про врахування можливостей внесення грошових коштів на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому КМУ при зверненні слідчого, прокурора до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу;

4) домашній арешт не можливо встановити, оскільки ОСОБА_4 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 . Власником нерухомого майна за місцем фактичного проживання підозрюваної є ОСОБА_7 , якому ОСОБА_4 було умисно протиправно заподіяно смерть, тому проживання у зазначеному будинку без добровільної згоди власника є фактично неможливим, в зв`язку із чим підозрювана може проживати за межами території, на яку поширюється юрисдикція органу досудового розслідування, та не підлягати постійному візуальному контролю з метою запобігання вчиненню вищевказаних ризиків.

Застосування запобіжного заходу, передбаченого ст. 183 КПК України, у вигляді тримання під вартою у даному випадку є найдоцільнішим.

Під час судового розгляду прокурор підтримав клопотання з викладених в ньому підстав.

Підозрювана не заперечувала проти задоволення клопотання.

Захисник підозрюваної просив вирішити клопотання на розсуд слідчого судді, але просив врахувати, що підозра є необґрунтованою, докази, на які посилається орган досудового розслідування, не доводить винуватості ОСОБА_4 , свідки не були очевидцями вчинення злочину. Посилання прокурора та слідчого на практику ЄСПЛ в даному випадку є недоречним. Ризики, зазначені в клопотанні, є шаблонними, жодним чином не підтверджені.

Вислухавши пояснення підозрюваної, захисника, думку прокурора, перевіривши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Витяг з ЄРДР № 0000354 свідчить про те, що 27 березня 2023 року відносно ОСОБА_4 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 115 КК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до вимог п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 травня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

27 березня 2023 року о 21 год 44 хвна підставі та в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 було затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. В цей же день затриманій в присутності її захисника повідомлено про підозру у вчиненні вказаного злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених цією статтею.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу відповідно до положень ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зазначені у вказаній статті.

Як вбачається з клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії особливо тяжких злочинів.

Розуміючи тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній, з урахуванням конкретних обставин вчиненого злочину та їх наслідків, остання може переховуватись від суду, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи, не працює, постійного місця проживання не має, утриманці у неї відсутні, тобто відсутні міцні фактори, які могли би попередити спроби переховування підозрюваної.

Ризик впливу на свідків, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що їх показаннями буде доводитись її вина у вчиненні кримінального правопорушення, матиме можливість шляхом вмовляння або погроз вплинути на показання свідків з метою їх зміни, що унеможливить об`єктивне дослідження доказів та їх належну оцінку.

Враховуючи, що ОСОБА_4 , яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, не має постійного місця проживання та роботи, джерела її доходу не відомі, існує наявність передбаченого ч. 5 ст. 177 КПК України ризику вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення.

Таким чином, наявна обґрунтована підозра відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, наявність ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, а також мета забезпечення належної поведінки підозрюваної свідчать про неможливість запобігання існуючим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів. Вищезазначене підтверджується доказами, доданими до клопотання.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що у практиці ЄСПЛ визначено, що існування обґрунтованої підозри щодо вчинення особою тяжкого злочину на початковому етапі розслідування виправдовує тримання під вартою.

Підстав, що перешкоджають обранню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не вбачає.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не визначає розміру застави, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини.

Оцінивши зазначені обставини в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрювану ОСОБА_4 в подальшому належить утримувати під вартою.

Таке рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по кримінальному провадженню існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 194, 372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 21 год 44 хв 27 березня 2023 року до 21 год 44 хв 25 травня 2023 року.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1