Провадження №1-кп/447/141/23
Справа №447/219/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.03.2023 Миколаївський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження №0000043, внесеного у Єдиний реєстр досудових розслідувань 17.01.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Рудники, Стрийського району, Львівської області, українця, громадянина України, із середньою-спеціальною освітою, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, а саме 22.09.2021 Миколаївським районним судом Львівської області за ч. 1 ст. 164 КК України до покарання у виді 100 (ста) годин громадських робіт, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України,

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 26.02.2009 справа № 2-412 зобов`язаний сплачувати аліменти в користь ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає АДРЕСА_2 , на утримання сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі по 300,00 грн. щомісячно, починаючи з 26.01.2009 і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_3 , достовірно знаючи про вищевказане судове рішення, а також, усвідомлюючи про обов`язок сплати аліментів, злісно ухилився від сплати аліментів за періоди з 11.03.2021 по 30.06.2021, з 01.07.2021 по 30.11.2021, 01.12.2021 по 31.12.2021, з 01.01.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 30.01.2022, з 01.12.2022 по 25.01.2023, що проявилося у тому, що він добровільно рішення суду не виконував, з приводу працевлаштування до Миколаївської районної філії центру зайнятості не звертався та, відповідно, не ставав на облік як безробітний.

Окрім цього, ОСОБА_3 не будучи офіційно працевлаштованим, маючи впродовж періоду з 11.03.2021 по 25.01.2023 доходи, працював та отримував грошові кошти, які витратив на власні потреби, матеріально дитині ОСОБА_6 не допомагав, його матеріальним становищем не цікавився, тим самим злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що призвело до утворення заборгованості за період з 11.03.2021 по 25.01.2023 в сумі 29646,83 грн, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці платежу.

Таким чином, ОСОБА_3 будучи раніше судимим за кримінальне правопорушення передбачене цією статтею - вчинив злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 164 КК України.

Прокурор в судовому засіданні при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 просив суд врахувати обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, та призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 164 КК України у виді трьох місяців арешту. За сукупністю вироків, а саме враховуючи вирок Миколаївського районного суду від 22.09.2021 за ч. 1 ст. 164 КК України за яким він не відбув 70 годин громадських робіт, шляхом приєднання покарання призначити обвинуваченому ОСОБА_3 остаточне покарання за правилами ст. 72 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся та просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому органом досудового слідства кримінальних правопорушень та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини кримінального провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

В судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого: копія паспорта громадянина України, вимога про судимість, довідка про не перебування на обліку у лікаря-психіатра, довідка про не перебування у лікаря-нарколога; характеристика з місця проживання обвинуваченого, відповідно до якої ОСОБА_3 характеризується позитивно; повідомлення Стрийського районного відділу №1 філії державної установи "Центр пробації" у Львівській області про перебування на обліку ОСОБА_3 з 13.05.2022; копія вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 22.09.2021 по справі №447/853/21.

Враховуючи викладене в сукупності, а також обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку про призначення покарання в межах санкції статті за цей вид кримінального правопрушення, передбаченого Особливою частиною КК України, а саме за ч. 2 ст. 164 КК України у виді арешту на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Судом враховано, що відповідно до ст. 50 КК України складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а і запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Суд приймає до уваги, що обвинувачений є раніше судимою особою за вироком Миколаївського районного суду від 22.09.2021 за ч.1 ст. 164 КК України у виді 100 годин громадських робіт та на момент розгляду справи у суді не відбув 70 годин громадських робіт.

Обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину (п.1 ч.1 ст. 66 КК України).

Обставини, які обтяжують покарання, судом не встановлені.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Ухвалюючи вирок, суд враховує, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст.72 КК України, одному дню обмеження волі або арешту відповідають вісім годин громадських робіт, тобто невідбута частина покарання за вироком Миколаївського районного суду від 22.09.2021, а саме 70 годин громадських робіт відповідає 9 дням арешту.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, обвинуваченому при призначенні остаточного покарання за сукупністю вироків необхідно застосувати вимоги ст. 71 КК України.

Приймаючи до уваги, що дане кримінальне правопорушення обвинувачений вчинив після постановлення вироку Миколаївського районного суду Львівської області від 22.09.2021, однак до повного відбуття покарання, суд вважає за необхідне за правилами ст. 71 КК України повністю приєднати до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком від 22.09.2021, з урахуванням вимог п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України, де одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт, що становить 9 днів арешту.

Оскільки саме це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 за даним кримінальним провадженням не обирався. Строк покарання необхідно рахувати з моменту фактичного затримання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази відсутні.

Процесуальних витрат не понесено.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373-374, 395 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за новим виром приєднати невідбуту частину покарання за вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 22.09.2021 та остаточно призначити ОСОБА_3 за правилами, передбаченими ст. 72 КК України, покарання у виді 3 (трьох) місяців 9 днів арешту.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з часу фактичного затримання.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1