Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/363/23

Номер провадження: 1-кс/511/215/23

10.02.2023 року слідчий суддя Роздільнянського районного суду Одеської областіОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, -

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2023 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана скарга, згідно якої адвокат ОСОБА_4 просить зобов`язати уповноважених осіб Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області невідкладно внести в порядку частини 1 статті 214 КПК України відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 01 лютого 2023 року.

В обгрунтування вказаної вимоги адвокат ОСОБА_4 зазначила, що ОСОБА_3 01 лютого 2023 року було подано заяву до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого частиною 2 статті 146 КК України. Однак, після повторного звернення 06 лютого 2023 року до Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області за отриманням витягу з ЄРДР, черговий слідчий в усній формі відмовив останньому щодо внесення відомостей до ЄРДР за його заявою.

Позиція учасників розгляду скарги.

Адвокат ОСОБА_4 надіслала на адресу суду клопотання про розгляд скарги за її відсутністю.

Представник Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області до зали судових засідань не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду скарги.

Частина третя статті 306 КПК України визначає, що відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Висновки слідчого судді за результатами розгляду скарги.

Положення частини першої статті 214 КПК України визначають, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частина четверта вищевказаної статті КПК України регламентує, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

При розгляді скарги слідчий суддя приймає до уваги позицію Верховного Суду, яка викладена в постанові від 19 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18), згідно якої: «...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин....».

У Рішенні Конституційного Суду України від 17 червня 2019 року № 4-р(II)/2020, а саме у пункті 5 мотивувальної частини зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Відповідно до висновку, що викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року (справа №818/1526/18), у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Попри це, з`ясувати обставини та мотиви, з яких слідчий дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтував невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, є неможливим, оскільки ухвала про витребування матеріалів за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 від 01 лютого 2023 року є не виконаною.

При проведенні попередньої оцінки (аналізу) заяви ОСОБА_3 від 01 лютого 2023 року, слідчий суддя прийшов до висновку, що наразі є правові підстави для зобов`язання уповноваженої особи внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що КПК України не покладає на заявника обов`язок з достовірністю наводити у заяві чи повідомленні про кримінальне правопорушення усі елементи складу злочину.

Аналогічний висновок був зроблений Верховним Судом колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 30 вересня 2021 року (справа № 556/450/18, провадження № 51-4229км20), який наголосив: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Проте, слідчий суддя зазначає, що заявник не вправі надавати слідчому (прокурору) вказівки щодо того, за якою саме правовою кваліфікацією необхідно вносити відомості про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР, натомість, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) КК України на підставі зазначених у заяві обставин, згідно приписів пункту 5 частини 5 статті 214 КПК України, здійснюється відповідною службовою особою, уповноваженою на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення при внесенні відомостей до ЄРДР, а не заявником.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Одеського апеляційного суду від 16 лютого 2021 року (справа 522/21516/20), а тому вимога заявника в частині кваліфікації злочину є такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 214, 303, 304, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Роздільнянського РВП ГУНП в Одеській області внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 01 лютого 2023 року.

Роз`яснити, що відповідно до частини четвертої статті 535 КПК України органи, особи, які виконують судове рішення, повідомляють суд, який постановив судове рішення, про його виконання.

В іншій частині відмовити.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 17 червня 2020 року №4-р(ІІ)/2020 (справа №3-180/2018 (1644/18) положення частини третьої статті 307 Кримінального процесуального кодексу України щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнані неконституційними, втрачають чиність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

У зв`язку з чим, ухвала в частині невнесення відомостей до ЄРДР може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1