Справа № 527/401/23
провадження № 1-кс/527/78/23
УХВАЛА

01 березня 2023 року м. Глобине

Слідчий суддя Глобинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине клопотання старшого слідчого Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000040, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2023 року до суду надійшло клопотання старшого слідчого Відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно за матеріалами кримінального провадження №0000040, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 18 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадженні слідчого відділу №1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000040 від 18 лютого 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

17.02.2023 близько 18:30 невідома особа під приводом того, що донька потрапила в ДТП, незаконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки м. Глобине, Кременчуцького району Полтавської області сума матеріального збитку встановлюється.

20.02.2023 близько 17:15 невідома особа під приводом того, що донька потрапила у ДТП, незконно заволоділа грошовими коштами ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя м. Глобине, Кременчуцького району, Полтавської області. Сума матеріального збитку встановлюється.

25.02.2023 близько 13 год. 10 хв. невідома особа, шляхом обману, під приводом того, що донька потрапила в ДТП заволоділа грошовими коштами у сумі 37000 грн. ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки м. Глобине, Кременчуцького району, Полтавської області.

В ході допиту потерпілої ОСОБА_7 , остання повідомила що під час вчинення шахрайства відносно неї, вона бачила поряд свого двору легковий автомобіль сірого кольору саме на якому приїхав та поїхав невідомий чоловік який заволодів її коштами.

В ході перегляду камер відеоспостереження розташованих поряд домогосподарства потерпілої ОСОБА_7 , в м. Глобине, вул. Пушкіна, встановлено, що поряд домогосподарства потерпілої в момент вчинення кримінального правопорушення знаходився легковий автомобіль ВАЗ 2110, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 , жителю м. Хорол.

В ході допиту свідка ОСОБА_8 було встановлено, що в нього у власності перебуває автомобіль ВАЗ 2110, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , та на даному автомобілі він в якості таксиста три рази привозив з м. Хорол, в м. Глобине ОСОБА_9 , а саме 17.02.2023 в м. Глобине на вул. Героїв Краснодону, 20.02.2023 в м. Глобине на пров. Новий, буд. 6, 25.02.2023 на вул. Пушкіна, що саме останній робив за вказаними адресами йому не відомо.

27.02.2023 в м. Глобине, за адресою: вул. Центральна 189, було проведено огляд автомобіля ВАЗ 211040, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , після проведення огляду автомобіль було передано власнику ОСОБА_8 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що автомобіль ВАЗ 211040, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , жителю АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що в кримінальному провадженні є достатньо даних вважати, що тимчасово вилучене майно під час проведення вищевказаної слідчої дії є доказом вчинення кримінального правопорушення, і відповідає вимогам ст. 167 КПК України, а тому з метою збереження речових доказів, а також запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, псування, втрати, передачі, пересування, відчуженняслідчий просив суд, накласти арешт автомобіль ВАЗ 211040, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , жителю м. Хорол, шляхом заборони відчуження майна власником чи іншими особами на підставі його довіреності.

У судове засідання слідчий не з`явився, направив до суду заяву, у якій просив проводити розгляд клопотання у його відсутність, зазначив, що клопотання підтримує.

В судове засідання власник майна не з`явився, направив до суду заяву, у якій просив проводити розгляд клопотання у його відсутність, зазначив, що не заперечує проти накладення арешту на автомобіль .

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, дійшов висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей, тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 5, ч. 7 ст. 237 КПК України, при проведенні огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження, та речей, вилучених з обігу. Вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Як зазначено в ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим суддею встановлено, що вилучений в ході огляду місця події 27.02.2023 автомобіль ВАЗ 211040, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , жителю м. Хорол, набув статусу тимчасово вилученого майна та визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зазначене майно відповідає критеріям, зазначеним у п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК, має значення речових доказів у кримінальному провадженні та підлягатиме дослідженню, а тому незастосування арешту може призвести до його втрати чи пошкодження. Клопотання слідчого подане до суду у строк, визначений ч. 5 ст. 171 КПК України. Слідчим доведено наявність обставин, викладених в ч. 11 ст. 170 КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на майно з метою забезпечення кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 131, 132, 167, 167, 170-173, 175, 372, 309 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 27.02.2023 під час огляду в АДРЕСА_2 , автомобіль ВАЗ 211040, сірого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 належить ОСОБА_8 , жителю м. Хорол, шляхом заборони відчуження майна власником чи іншими особами на підставі його довіреності, залишивши його в користуванні ОСОБА_8 , до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку. Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1