КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду у м. Києві, матеріали за апеляційною скаргою представника Комунального підприємства «АТП 2528» Чернігівської міської ради» ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт на об`єкт незавершеного будівництва по вул. Київська (від вул. Гончої до Грибоєдова) в м. Чернігів, із забороною проведення на об`єкті будь-яких будівельних/ремонтних робіт.

Відповідно до ухвали, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого про накладення арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник КП «АТП 2528» Чернігівської міської ради» ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна, відмовити.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги представник зазначає, що кримінальне провадження, в рамках якого арештовано майно Комунального підприємства «АТП - 2582» Чернігівської міської ради, має виключно політичний характер та, виходячи з фактичних обставин, незаконно спрямовано проти чинного міського голови міста Чернігова ОСОБА_7 , оскільки відсутні будь-які правові підстави для накладення арешту на об`єкт незавершеного будівництва та щодо заборони проводити будь-які будівельні роботи.

Представник просить врахувати, що жодних доказів вчинення ані міським головою, ані посадовими особами структурних підрозділів Чернігівської міської ради чи підрядників (виконавців будівельних/ремонтних робіт) органом досудового розслідування не надано.
Як вказує представник, клопотання прокурора не відповідає вимогами ст. 171 КПК України, оскільки не містить належного обгрунтування необхідності арешту та оригіналів чи копій документів, якими прокурор підтверджує свої доводи.

Твердження органу досудового розслідування про фактичне дублювання робіт за Договором № 7461/50 від 28 грудня 2021 року із роботами, виконаними за раніше укладеним Договором № 7461/26 спростовуються доданими до цього клопотання доказами.

У той же час, проведення судового засідання без участі власника чи законного володільця майна, порушило право Комунального підприємства на мирне володіння своїм майном, яке гарантоване йому статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Також як зазначає апелянт, посилання слідчого судді на долучену прокурором до клопотання про арешт майна постанову про визнання майна речовим доказом не може слугувати єдиною і однозначною підставою для формування у суду переконання у тому, що майно про арешт якого звернувся слідчий чи прокурор дійсно містить ознаки такого доказу.

Отже, як вважає представник КП «АТП - 2528» Чернігівської міської ради є законним володільцем майна, щодо якого слідчим суддею вирішено питання про арешт.

В судове засідання учасники судового провадження не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені завчасно та належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.
Крім того, апеляційний суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно виконувати процесуальні обов`язки.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Києві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0001013 від 13 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Постановою слідчого об`єкт незавершеного будівництва по вул. Київська (від вул. Гончої до Грибоєдова) в м. Чернігів, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.
04 лютого 2022 року заступник начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешт на об`єкт незавершеного будівництва по вул. Київська (від вул. Гончої до Грибоєдова) в м. Чернігів, із забороною проведення на об`єкті будь-яких будівельних/ремонтних робіт.
Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року, задоволено вказане клопотання прокурората накладено арешт на заначений об`єкт незавершеного будівництва із забороною проведення на об`єкті будь-яких будівельних/ремонтних робіт.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

При розгляді апеляційної скарги колегія суддів перевіряє дотримання слідчим суддею вимог ст.ст.132,167,170,171,172,173 КПК України та бере до уваги сукупність усіх чинників і обставин, передбачених зазначеними нормами кримінального процесуального закону.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1 ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для збереження речових доказів та можливої конфіскації майна.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченого п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 вказаного Кодексу.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, при розгляді клопотання про арешт майна слідчий суддя дотримався вимог статей 132,170,172,173 КПК України, перевіривши при цьому, наявність ризиків та доведеність обставин, передбачених ст.ст. 132, 170 КПК України, таким чином, взявши до уваги усі обставини, які у відповідності до ст. 173 КПК України повинні враховуватися при вирішенні питання про арешт майна.

Крім того, майно, на яке прокурор просить накласти арешт, постановою старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Чернігові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві ОСОБА_8 від 31 січня 2022 року визнане речовим доказом у даному кримінальному провадженні (том 1 а.с. 84-86).
Висновки слідчого судді про арешт майна цілком доведені матеріалами кримінального провадження, специфікою розслідування самого злочину, що потребує проведення певних слідчих дій, та саме такого заходу як накладення арешту на майно належне КП «АТП - 2528» Чернігівської міської ради, шляхом заборони проведення на об`єкті незавершеного будівництва будь-яких будівельних/ремонтних робіт.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на зазначене майно.
А тому доводи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для арешту вищевказаного майна, не є переконливими.
Як вважає колегія суддів, слідчий суддя під час розгляду клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, перевірив співрозмірність втручання у діяльність КП «АТП - 2528» Чернігівської міської ради,з потребами кримінального провадження.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, арешт майна з підстав передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.
Посилання представника в апеляційні скарзі на те, що слідчим судде в ухвалі не визначено, в чому полягає необхідність арешту майна, є безпідставними, та в даному випадку не можуть бути підставою для скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів.

Крім того, матеріали судового провадження свідчать, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання зникнення чи відчуження майна, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, суд дослідив зазначені обставини та не знайшов у висновках органу досудового розслідування при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно, порушень вимог КПК України та чогось очевидно безпідставного чи сумнівного.
Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, автором апеляційної скарги не надано та колегією суддів не встановлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, врахувавши наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, всупереч доводам апеляційної скарги.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на вищевказане майно, діяв у спосіб і у межах діючого законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляційної скарги стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Підстав для скасування ухвали слідчого судді, передбачених ст. 409 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, а тому апеляційна скарга представника, з урахуванням усіх викладених в ній доводів, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року, якою задоволено клопотання заступника начальника відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 та накладено арешт на об`єкт незавершеного будівництва по вул. Київська (від вул. Гончої до Грибоєдова) в м. Чернігів, із забороною проведення на об`єкті будь-яких будівельних/ремонтних робіт залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Комунального підприємства «АТП 2528» Чернігівської міської ради» ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року, залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з часу проголошення і оскарженню не підлягає.
Судді:

_______________ _______________ _____________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-сс/824/1811/2022
Єдиний унікальний номер справи 757/6378/22
Категорія: ст. 171 КПК України
Слідчий суддя у суді першої інстанції ОСОБА_9 .
Доповідач у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1