Єдиний державний реєстр судових рішень
Доступ до Реєстру здійснюється в тестовому (обмеженому) режимі. Для запобігання загрозам життю і здоров'ю суддів та учасників судового процесу, а також у разі виявлення ознак кіберзагрози, доступ до Реєстру або окремих рішень у ньому може бути обмежено.
Змінені назви судів
Категорія справи №
Надіслано судом: 30.11.2022. Зареєстровано: 30.11.2022. Забезпечено надання загального доступу: 02.12.2022.
печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9, при секретарі ОСОБА_10., за участю прокурора ОСОБА_11., адвоката ОСОБА_12 підозрюваного ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_13 про продовження строку тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_14. надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_13, погоджене прокурором третього відділу організації процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів органами центрального апарату Національної поліції України Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Офісу Генерального прокурора ОСОБА_15 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 08.07.2021 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000863 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 306, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно абз. 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 №60/95-ВР (далі - Закон України від 15.02.1995 №60/95-ВР) обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів - це види діяльності з: культивування рослин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, розроблення, виробництва, виготовлення, зберігання, перевезення, пересилання, придбання, реалізації (відпуску), ввезення на територію України, вивезення з території України, транзиту через територію України, використання, знищення наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів наркотичних засобів і психотропних речовин, включених до Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, що дозволяються і контролюються згідно з цим Законом.

Згідно ч. 3 ст. 7 Закону України від 15.02.1995 №60/95-ВР, діяльність з обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, та прекурсорів, включених до таблиці IV Переліку, здійснюється суб`єктами господарювання за наявності в них ліцензії на здійснення відповідних видів діяльності, крім випадків, передбачених статтею 19 цього Закону.

Відповідно ч. 2 ст. 12 Закону України від 15.02.1995 №60/95-ВР, обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиць II і III Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону.

Статтею 13 Закону України від 15.02.1995 №60/95-ВР передбачено, що на території України забороняється обіг аналогів наркотичних засобів і психотропних речовин, за винятком їх використання в цілях, передбачених статтями 19 та 20 цього Закону.

Згідно Списку №1 Таблиці І Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (далі - Постанова від 06.05.2000 №770) до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонено, віднесено канабіс, смоли канабісу, екстракти і настойки канабісу.

Згідно Списку №2 Таблиці ІІ Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 №770 (далі - Постанова від 06.05.2000 №770), до психотропних речовин, обіг яких обмежено віднесено метамфетамін.

Так, ОСОБА_2 , ігноруючи вимоги статті 68 Конституції України щодо зобов`язання кожного громадянина неухильно дотримуватися норм Конституції України та законів України, діючи умисно, з корисливих мотивів, вирішив створити злочинну організацію, тобто стійке об`єднання декількох осіб, члени якого за попередньою змовою зорганізувалися для спільної діяльності з метою безпосереднього вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, та здійснювати керівництво такою організацією, з метою незаконного виробництва, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання з метою збуту, а також збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, та як наслідок швидкого збагачення.

Метою створення злочинної організації, яку перед собою визначив ОСОБА_2 було вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням, перевезенням та пересиланням з метою збуту, а також збутом особливо небезпечних наркотичних засобів у великих розмірах, психотропних речовин та, як наслідок незаконного збагачення.

Так, ОСОБА_2 , маючи життєвий досвід, організаторські здібності, лідерські якості та певний авторитет серед криміногенного елементу (осіб, що вчиняли злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, притягувалися до кримінальної відповідальності, тощо), у період з липня 2021 року (більш точного часу, дати та місця на даний час в ході досудового розслідування не встановлено), діючи на виконання розробленого ним злочинного плану залучив до участі у злочинній організації ряд осіб, які мали із ним довірливі відносини.

Злочинний задум ОСОБА_2 передбачав вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів на території Дніпропетровської та Запорізької областей, у зв`язку з чим до складу злочинної організації увійшли особи, проживаючі на території Дніпропетровської та Запорізької областей, які поділяли погляди ОСОБА_2 , щодо можливості вчинення таких злочинів, мали досвід у вчиненні кримінальних правопорушень пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, свідомо нехтували загальноприйнятими нормами моралі та принципами, установленими в суспільстві, за своїми морально-вольовими якостями були схильні до вчинення кримінальних правопорушень, а також були охочими збагатитися злочинним шляхом.

Так, найвищу (першу) ланку у злочинній організації ОСОБА_2 відвів собі згідно чого йому, як організатору злочинної організації та її вищому керівнику, підпорядковувались всі інші учасники злочинної організації, в першу чергу найбільш наближені особи, які безумовно, чітко і своєчасно виконували всі його вказівки, настанови та вимоги. При цьому, саме ОСОБА_2 визначав напрямки злочинної діяльності, розробляв плани вчинення окремих злочинів і доводив їх до виконавців, як особисто так і за допомогою наближених осіб координував їх злочинну діяльність згідно з ієрархічною побудовою злочинної організації, приймав рішення про включення до складу злочинної організації нових членів, здійснював контроль за їх діяльністю через підпорядкованих безпосередньо йому наближених осіб, самостійно визначав механізм перевезення та збуту наркотичних засобів попередньо визначеним особам, особисто визначав коло осіб, яким підпорядковані особи збували наркотичні засоби та психотропні речовини, приймав участь у вчиненні злочинів, доручав учасникам злочинної організації підшукування місць зберігання наркотичних засобів, розподіляв отримані злочинним шляхом грошові кошти та отримував основний дохід від вчинення злочинних дій.

Другу ланку у злочинній організації ОСОБА_2 відвів своїм найбільш довіреним особам, які безпосередньо підпорядковувалась тільки йому, підшуковували і залучали до злочинної діяльності нових осіб, доводили до підпорядкованих їм учасників злочинної організації плани вчинення злочинів, контролювали їх виконання, безпосередньо здійснювали керівництво співучасниками злочину, особисто приймали участь у вчиненні злочинів, здійснювали координацію та контроль вчинення злочинів, забезпечували зовнішню безпеку існування та діяльності злочинної організації, шляхом недопущення викриття діяльності злочинної організації, поширення будь-якої інформації про діяльність злочинної організації тощо.

До третьої ланки у ієрархії злочинної організації за погодженням з ОСОБА_2 , його найбільш довіреними особами увійшли безпосередні виконавці здійснення злочинів - виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання з метою збуту, а також збуту особливо небезпечних наркотичних засобів, психотропних речовин, які поділяли їх погляди щодо можливості вчинення злочинів з метою незаконного швидкого збагачення, які, будучи членами злочинної організації, підпорядковувались ОСОБА_2 та його найбільш довіреним особам, безпосередньо вчиняли злочини, відповідно до відведеної їм ролі та розробленого плану вчинення злочинів, керували діями осіб, які не входили в злочинну організацію і яких використовували для вчинення злочинів.

Відповідно до свого злочинного плану створення та діяльності злочинної організації ОСОБА_2 розподілив ролі та функції між співучасниками вчинення злочинів, а також розробив механізм й ієрархічну структуру підпорядкування членів злочинної організації.

Зокрема, ОСОБА_2 , як керівник злочинної організації, виконував наступні функції: здійснював загальне керівництво та координацію діями всіх учасників злочинної організації; спільно з іншими учасниками злочинної організації розробляв плани вчинення злочинів, координував дії учасників під час готування та вчинення кримінальних правопорушень; розподіляв ролі між усіма учасниками злочинної організації; встановлював загально-визначені правила поведінки та конспірації в злочинній організації та забезпечував їх дотримання всіма учасниками; підшуковував та самостійно визначав «покупців» наркотичних засобів та психотропних речовин; підшуковував, погоджував знайдені та визначав місця зберігання наркотичних засобів та психотропних речовин з метою подальшого збуту; здійснював безпосередній підбір учасників злочинної організації; відповідав за розподіл грошових коштів отриманих внаслідок вчинення кримінальних правопорушень; встановлював та погоджував час та місце вчинення злочинів; приймав безпосередню участь у вчинюваних злочинною організацією злочинах; підтримував зв`язки з керівниками та учасниками інших злочинних угрупувань, які не входили до складу створеної ним злочинної організації; підтримував зв`язки з посадовими особами правоохоронних органів, які забезпечували невикриття його злочинної діяльності за певну винагороду; визначав безпечні маршрути для пересування та перевезення наркотичних засобів, психотропних речовин.

ОСОБА_2 , розуміючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками не лише для здоров`я конкретної особи, а й для здоров`я населення в цілому, пов`язана зі здійсненням чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, виконуючи розроблений план, переконав ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , та інших невстановлених осіб, у можливості швидкого незаконного збагачення, шляхом вчинення злочинів та ефективній конспірації злочинної діяльності, при функціонуванні злочинної організації, довів їм структуру злочинної організації, ступінчату ієрархічну підпорядкованість її членів, розроблений ним план та механізм учинення злочинів, на що отримав їх добровільну згоду на участь у злочинній організації та її незаконній діяльності.

Разом з тим, закінчити розслідування у строк до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , немає можливості, оскільки для прийняття законного процесуального рішення у кримінальному провадженні необхідно виконати певний перелік процесуальних дій.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про продовження запобіжного заходу, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовуються, заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

17.08.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, після чого о 20 год. 00 хв. того ж дня затримано на підставі ч. 4 ст. 208 КПК України.

19.08.2022 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 15.10.2022.

04.10.2022 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000863 від 08.07.2021 продовжено до 3-х місяців, тобто до 17.11.2022.

14.10.2022 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_1 продовжено строки запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 14.11.2022.

02.11.2022 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового росзлідування у кримінальному провадженні №0000863 від 08.07.2021 до 6-ти місяців, тобто до 17.02.2023

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 у цьому кримінальному провадженні закінчується 14.11.2022, а завершити досудове слідство до вказаного строку неможливо, оскільки для прийняття законного процесуального рішення у кримінальному провадженні необхідно виконати наступні процесуальні дії, а саме: встановити інших осіб, причетних до вчинення вказаних кримінальних правопорушень; провести судові експертизи дослідження матеріалів, речовин, виробів, вилучених під час проведення слідчих дій; провести судові балістичні, комп`ютерно-технічні, молекулярно-генетичні та інші судові експертизи по об`єктам вилученим під час проведення обшуків; після отримання результатів експертизи та об`єктів дослідження вирішити питання про належність вказаних об`єктів до кримінального провадження як речових доказів; провести огляди вилучених під час проведення слідчих (розшукових) дій документів, мобільних телефонів, комп`ютерної техніки та іншого майна, після чого вирішити питання про належність вказаних об`єктів до кримінального провадження як речових доказів; на підставі отриманих ухвал слідчого судді отримати тимчасовий доступ (здійснити виїмку) матеріалів з банківських установ та операторів мобільного зв`язку; після отримання інформації з банківських установ та операторів мобільного зв`язку, здійснити її огляд та провести аналіз; розсекретити матеріали проведених негласних слідчих (розшукових) дій; після розсекречення матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій, провести їх аналіз, допитати осіб відносно яких вони проводились; скласти кінцеві повідомлення про підозру та вручити їх; долучити матеріали виконання всіх доручень, направлених для виконання оперативним підрозділам в порядку ст. 40 КПК України; провести інші необхідні слідчі та негласні слідчі (розшукові) дії, у яких виникне необхідність; виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваними та їх захисниками; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Як вбачається з матеріалів провадження, міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою була застосована до підозрюваного з урахуванням тяжкості інкримінованого йому злочину та даних про його особу.

Крім того прокурором в судовому засіданні доведено наявність існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Посилання підозрюваного та його захисника на відсутність ризиків, повністю та беззаперечно спростовано долученими до клопотання про продовження запобіжного заходу документами та прокурором під час судового засідання.

Таким чином, підозрюваним та його захисником не було спростовано доводи прокурора та не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, характер та обставини вчинення ймовірного злочину, так як вони сформульовані в повідомленні про підозру, наявність суспільного інтересу в забезпеченні об`єктивності досудового розслідування, і приходить до висновку про наявність підстав вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відтак з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного в подальшому при здійсненні досудового розслідування належить утримувати його під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає недостатніми підстави для відмови в задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , як про це ініційовано питання захисником та підозрюваним.

Приймаючи до уваги, що у справі потрібно виконати процесуальні дії, проведення яких потребує значного часу, а підстав для скасування або зміни запобіжного заходу підозрюваному не встановлено, вважаю необхідним продовжити строк його тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Питання щодо доведеності вини підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_13 про продовження строку тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 01.01.2023 включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_16

Логін:

Для помилки:

Пароль:

Для помилки:

З метою упередження перешкоджанню стабільній роботі Реєстру шляхом здійснення автоматичних або автоматизованих запитів на пошук та копіювання ("викачування") бази даних, запроваджено інтерактивний елемент захисту системи

Введіть cуму цифр, зображених на малюнку:

Перевірити
Закрити

Ваше ім'я:

Для помилки:

Ваш e-mail:

Для помилки:

Повідомлення:

Для помилки:

Введіть в поле результат арифметичного виразу:

Для помилки:

Зачекайте, будь ласка...