справа №439/304/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2023 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди кримінальне провадження № 0000020 від 13 січня 2022 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ізмаїл Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, не працюючого, на утриманні одна неповнолітня дитина, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, суд

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_7 13.01.2022 приблизно о 14.00 год., керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 та, рухаючись ним автодорогою Т-14-10 сполученням «Броди-Лопатин-Радехів-Червоноград», що неподалік м.Броди Львівської області, при проїзді 1км, порушив вимоги Розділу 1 п.1.5, Розділу 2 п.п.2.3 б), д); Розділу 10 п.10.1; Розділу 12 п.12.1; Розділу 14 п.14.2 в) Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, які виразилися в тому, що він керуючи транспортним засобом проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не переконавшись, що це буде безпечно та смуга зустрічного руху, на яку він буде виїжджати, вільна від транспортних засобів на достатній для обгону відстані, розпочав маневр обгону попутного вантажного автомобіля, виїхав на зустрічну смугу та як наслідок допустив зіткнення із велосипедом марки «Україна», під керуванням ОСОБА_8 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого останній отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких помер під час госпіталізації до КНП «Бродівська міська лікарня» Бродівської міської ради.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми умисними діями порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, що керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні допитаний обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у порушенні правил безпеки дорожнього руху будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_8 визнав повністю, щиро розкаявся та надав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, зокрема, про те, що він 13.01.2022 приблизно о 14.00год., керуючи автомобілем марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 неподалік м.Броди Львівської області, проявив неуважність, розпочав маневр обгону попутного вантажного автомобіля, виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення із велосипедистом ОСОБА_8 . Після ДТП одразу зупинив автомобіль та старався надати першу медичну допомогу потерпілому, зупинив зустрічний автомобіль, щоб викликали швидку допомогу. Із самого початку віддав сину потерпілого 500 доларів США на відшкодування шкоди. Хотів домовитися про повне відшкодування заподіяної шкоди, однак потерпілий не бажав приймати гроші частинами, хотів всю суму одразу, а це 25 000 доларів. Таких грошей в обвинуваченого не було, тому він почав перераховувати на картковий рахунок потерпілому частинами, перерахував в загальному близько 20000 грн., після чого потерпілий заблокував рахунок. У вчиненому щиро розкаявся, просить вибачення у потерпілого, шкодує про вчинене та просить суворо не карати, адже за 30 років водійського стажу не мав жодних порушень ПДР і не притягався як до адміністративної, так і до кримінальної відповідальності. Просить не позбавляти волі, оскільки перебуваючи на волі зможе допомагати потерпілому і відшкодує заподіяну шкоду.

Потерпілий ОСОБА_4 та його представник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просили покарати ОСОБА_7 , призначивши йому реальне відбуття покарання у виді позбавлення волі, оскільки застосування іспитового строку не буде сприяти його виправленню та перевихованню. Потерпілий, внаслідок злочинних дій обвинуваченого, втратив батька, крім цього залишилася дружина та мати похилого віку, які сподівалися на його допомогу і підтримку в майбутньому, а обвинувачений позбавив їх цієї можливості. Обвинувачений не відшкодував шкоду потерпілому та всіляко ухиляється від її відшкодування. Хоча, підтвердили, що обвинувачений із самого початку дав 500 доларів США на відшкодування шкоди, потім надходили гроші від ОСОБА_7 на картку потерпілого, однак він не розумів призначеннях цих коштів, тому заблокував рахунок. Крім цього, дійсно обвинувачений запропонував в якості компенсації свій автомобіль, однак, при цьому потерпілий повинен був повернути йому деяку суму. На їх думку така поведінка обвинуваченого не вказує на те, що він розкаявся та шкодує про вчинене.

Крім визнання вини ОСОБА_7 його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема,

-показами свідка ОСОБА_9 , який в судовому засіданні показав, що він рухався своїм автомобілем по вул.Богуна в м.Броди для виїзду на трасу Київ-Чоп, погода була погана, так як падав дрібний дощ і асфальт був дуже слизьким, тому побачивши вантажний автомобіль (лісовоз) він пригальмував, щоби безпечно рухатися. Десь через кілометр побачив, як на зустрічну полосу виїхав легковий автомобіль в намірі обігнати лісовоз, однак відразу повернув на свою полосу. Коли свідок під`їхав ближче, то побачив обвинуваченого, який ішов із лісопосадки і зупиняв його та просив викликати швидку допомогу, бо сталася ДТП і знову повернувся в те місце звідки підійшов до нього. При цьому свідок побачив, що на автомобілі ОСОБА_7 є технічні пошкодження, розбите лобове скло. Самого ДТП він безпосередньо не бачив, тому деталі йому невідомі;

-висновком експерта №СЕ-19/114-22/568-ІТ від 21.01.2022, згідно якого, зокрема, в даній дорожній ситуації водій автомобіля «Mitsubishi Pajero» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 повинен був керуватись технічними вимогами п.п. 10.1., 12.1. та 14.2.в), чинних ПДР (див. детальніше дослідницьку частину наступного висновку експерта). В даній дорожній ситуації, технічна можливість водієм автомобіля «Mitsubishi Pajero» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 уникнути даної автопригоди - зіткнення з велосипедом, визначалась виконанням ним вимог п.п. 10.1., 12.1. та 14.2.в), чинних ПДР, для дотримання яких в нього не було завад технічного характеру. В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля «Mitsubishi Pajero» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 не відповідали вимогам п.п. 10.1., 12.1. та 14.2.в), чинних ПДР і вказана невідповідність дій водія знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку з настанням даної пригоди. З технічної точки зору, при заданих слідством вихідних даних, причиною настання даної дорожньо-транспортної пригоди стала суперечність дій водія автомобіля «Mitsubishi Pajero» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 вимогам п.п.10.1,12.1 та 14.2в) чинних ПДР;

- висновком експерта №7/2022 від 09.02.2022 та фото таблицею долучною до даного висновку. У висновку встановлено, що в трупа ОСОБА_8 були виявленні чисельні тілесні ушкодження. Вказані тілесні ушкодження утворились від дії тупих предметів, прижиттєво, в короткий проміжок часу, могли утворитись під час дорожньо-транспортної пригоди - зіткнення легкового автомобіля із велосипедом під керуванням ОСОБА_8 ; мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження як небезпечні для життя в час спричинення, привели до настання смерті. В момент первинного контакту із транспортним засобом гр. ОСОБА_8 знаходився у вертикальному чи близькому до нього положенні та був повернутий, найімовірніше, своєю передньо-боковою зліва поверхнею тулуба. Смерть ОСОБА_8 , 64 роки настала внаслідок тупої поєднаної травми голови, тулуба і кінцівок у вигляді багатоуламкового перелому кісток лицевого і мозкового відділів черепа з крововиливами під оболонки головного мозку, переломів хребетного стовпа з ушкодженням внутрішніх органів і масивною внутрішньою кровотечею, перелому лівої стегнової кістки;

-протоколом проведення слідчого експерименту від 17.01.2022 року, схемою та фото таблицею доданими до нього в ході якого встановлено, обставини ДТП, яке мало місце 13.01.2022 приблизно о 14.00год. на автодорозі Т-14-10 сполученням «Броди-Лопатин-Радехів-Червоноград», що неподалік м.Броди Львівської області відбулося за участі водія автомобіля «Mitsubishi Pajero» реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_7 та велосипедиста ОСОБА_8 . Протоколом проведення слідчого експерименту від 17.01.2022, схемою до нього та відеодиском було відтворено обставини розвитку ДТП відповідно до показань свідка ОСОБА_10 .

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні вказаного вище діяння доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

Згідно вимог ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до ч. 2ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 року № 7, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

Обираючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, є неумисним тяжким злочином проти безпеки руху та експлуатації транспорту, внаслідок якого спричинено смерть потерпілого.

Обвинувачений раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, визнав винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, надав належну критичну оцінку своїй протиправній поведінці, вибачився перед потерпілим та добровільно частково відшкодував збитки потерпілому, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не працює, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду.

Обставин, що обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Також суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5 стосовно призначення покарання, згідно якої останні просили суворого покарання обвинуваченому у виді реального позбавлення волі. Хоча у справах цієї категорії позиція потерпілого не є обов`язковою для суду, однак вона враховується у сукупності з обставинами, передбаченими ст. 65 КК України,не маючи над ними пріоритету.

З огляду на безальтернативний характер санкції ч. 2 ст. 286 КК України, обставини вчиненого діяння, враховуючи думку потерпілого, суд призначає ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України і такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Однак, беручи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи позицію прокурора щодо призначення покарання обвинуваченому, з урахуванням особи обвинуваченого, його поведінки після вчинення кримінального правопорушення, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе без позбавлення волі на певний строк, тому звільняє його від відбування основного покарання на підставі ст.75КК України з випробуванням та покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України.

Крім того, беручи до уваги наслідки діяння, вчиненого обвинуваченим, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому додаткове покарання, передбачене санкцією ч. 2 ст.286 КК України у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов не заявлявся.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17.01.2022 року на велосипед марки «Україна» слід скасувати.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17.01.2022 року на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 слід скасувати.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном три роки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід не обирався.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17.01.2022 року на велосипед марки «Україна».

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 17.01.2022 року на автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Речові докази:

велосипед марки «Україна», який знаходиться на зберіганні на території спец майданчика для затриманих т.з. ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області передати потерпілому ОСОБА_4

автомобіль марки «Mitsubishi Pajero», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_11 залишити в її розпорядженні.

Стягнути із засудженого ОСОБА_12 в користь держави 1716.20 грн. за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/562-ІТ від 26.01.2022; 1716.20 грн. за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/560-ІТ від 25.01.2022; 2574.30грн. за проведення судової інженерно - транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/570-ІТ від 27.01.2022; 1716,20грн. за проведеннясудової інженерно - транспортної експертизи № СЕ-19/114-22/568-ІТ від 21.01.2022.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити засудженому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1