Справа № 455/809/18
Провадження № 1-кп/455/43/2023
ВИРОК

Іменем України

24 січня 2023 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, кримінальне провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Тернава Старосамбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, військовозобов`язаного, має судимість за вироками, а саме:

- Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2017 року за ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України, яким затверджено угоду про примирення від 20.04.2017 року, та ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим та визначено до відбуття покарання - 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік;

- Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31.01.2020 року за ч.2 ст. 190 КК України - 2 (два) роки обмеження волі; за ч. 1 ст. 186 КК України - 1 (один) рік позбавлення волі; за ч.2 ст.186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі, на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_3 остаточне покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі, згідно ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186 та ч.2 ст.190 КК України,

за участю: сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту - обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 29.04.2018 року, приблизно о 13:30 годині, перебуваючи на території автостанції, що знаходиться за адресою: м. Хирів, вул. Івасюка, №1, Старосамбірського району Львівської області, діючи умисно, спрямувавши свій злочинний умисел на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом обману, з корисливих мотивів, під приводом здійснення телефонного дзвінка, заволодів мобільним телефоном марки «КОВАLТ» моделі SМ6 в корпусі чорного кольору ІМЕІ1 НОМЕР_1 , ІМЕІ2 НОМЕР_2 , вартість якого згідно висновку експертизи становить 1579,50 гривень, із сім-картою оператора «Київстар», № НОМЕР_3 , вартість якої, згідно довідки вартості становить 25,00 гривень та картою пам`яті моделі Місrо СD класу С4, ємкістю 8 Gb, вартість якої, згідно висновку експертизи становить 76,33 гривень, який належить ОСОБА_6 , після чого втік з місця події, розпорядившись вказаним майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1680,83 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 16.06.2018 року, приблизно о 19:00 годині, перебуваючи на тротуарі проїжджої частини автодороги Т-14-01 «КПП «Смільниця-м.Старий Самбір», поруч із будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, з корисливих спонукань, умисно, шляхом ривка з руки ОСОБА_7 , відкрито викрав грошові кошти, а саме: 600,00 доларів США, що по курсу НБУ, станом на 16.06.2018 року становить 15731,81 гривень та 2000,00 гривень, та побігши залишив місце події, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 17731,81 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 , 20.12.2018 року, близько 12:29 години, шляхом вільного доступу, зайшов у приміщення супермаркету «Рукавичка» Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробничої компанії «Львівхолод», який розташований в м.Старий Самбір, вул.Л. Галицького, №42/6, де перебуваючи у відділі продажу продуктових товарів, та маючи умисел та таємне викрадення чужого майна, о 12:31 годині забрав із торгової вітрини вісім шоколадок торгової марки «Корона Чорний шоколад», масою нетто по 90 грамів кожна на суму 177,60 гривень та дві шоколадки торгової марки «Міленніум Голден нат», масою нетто по 100 грамів кожна на суму 41,60 гривень, а всього на суму 219,20 гривень, які поскладав у поліетиленовий пакет та заховав під курткою. Після чого ОСОБА_3 пройшов через термінал каси №2 та не оплативши вартість викрадених ним десяти шоколадок направився в сторону виходу із супермаркету, чим заподіяв супермаркету «Рукавичка» Товариства з обмеженою відповідальністю Торгово-виробничої компанії «Львівхолод» матеріальну шкоду на загальну суму 219,20 гривень. Після чого охоронець даного магазину вибіг із службового приміщення за ОСОБА_3 та наздоганяючи його кричав, щоб останній зупинився і віддав викрадений товар. Однак, незважаючи на це, ОСОБА_3 вибіг із приміщення вказаного магазину та побіг в сторону автовокзалу, пробіг близько 300 м від магазину, а коли охоронець наздогнав його, останній викинув викрадені ним шоколадки та втік.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 27.09.2019 року, приблизно в 11:00 годині, перебуваючи в м.Хирів, вул.Стуса Старосамбірського району Львівської області, а саме: на проїжджій частині дороги поблизу залізно-дорожнього переїзду №102 Самбірської дистанції колії, діючи з корсливих мотивів, повторно, маючи умисел на заволодіння грошовими коштами та з метою особистого збагачення, шляхом зловживання довірою ОСОБА_8 під приводом продажу мобільного телефону заволодів його коштами в сумі 400,00 гривень, чим завдав потерпілому шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_3 продовжуючи свою злочинну діяльність, 27.09.2019 року, приблизно о 11:20 годині, перебуваючи на залізничному вокзалі м.Хирів Старосамбірського району Львівської області, маючи умисел на заволодіння чужим майном, повторно, з корисливих спонукань, умисно, шляхом ривка з руки ОСОБА_8 відкрито викрав грошові кошти в сумі 400,00 гривень та побіг у невідомому напрямку залишивши місце події, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 400,00 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 обгрунтовно обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченому ч.2 ст.186 КК України.

Допитаний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях по п`ятьох епізодах - заволодінні мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою, вчиненому повторно, у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно та у заволодінні чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, визнав повністю, пояснив, що повністю погоджується із обставинами, викладеними в обвинувальних актах, оголошеними прокурором з обвинувальних актів. Додатково пояснив, що:

29.04.2018 року, о 13:30 годині, він перебував біля Хирівського вокзалу. У ОСОБА_6 попросив телефон передзвонити. В цей час в нього виникла думка заволодіти тим телефоном. Він відійшов на 500-600 м. Телефон ОСОБА_6 лишив вдома мамі, а потім працівники поліції його вилучили.

16.06.2018 року, біля 19:00 години, він зустрівся з ОСОБА_7 по вул.Івасюка в м.Хирові та попросив в нього 3 гривні. ОСОБА_7 витягнув з кишені пачку грошей, які він вирвав в нього з рук і побіг. ОСОБА_7 був п`яним і кричав за ним, але він не зупинявся. Там було 600 доларів США та 2000 гривень.

20.12.2018 року, близько 12:30 години, він зайшов в магазин «Рукавичка», бо хотів щось поїсти. Він з вітрини магазину взяв шоколадки, поставив їх всередину куртки та пройшов повз касу не оплачуючи. Охоронець біг за ним і кричав, щоб він повернув шоколадки, але він їх викинув, коли охоронець його наздогнав та побіг далі.

27.09.2019 року, приблизно в 11:00 годині, він зустрівся з ОСОБА_8 і запропонував йому купити телефон, якого він не мав за 600 гривень. ОСОБА_8 сказав, що купить за 400 гривень. Він взяв ті гроші і пішов. Повернувся через 20 хвилин і сказав, що потрібно ще доплатити 200 гривень. Коли ОСОБА_8 витягнув з кишені гроші, він вихопив їх і втік. Як виявилося потім це було 400 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив його суворо не карати та визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 25.01.2022 року подав в канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, претензій до обвинуваченого у нього не має, щодо міри покарання покладається на думку суду (справа №455/809/18, а.с.217).

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю торгівельно - виробничої компанії «Львівхолод» - ОСОБА_9 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 15.03.2021 року подав в канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, претензій до обвинуваченого у нього не має, щодо міри покарання покладається на думку суду, також просив визнати недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються (а.с.190, справа №455/809/18).

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 30.01.2020 року подав в канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, претензій матеріального та морального характеру не має, так як ОСОБА_3 відшкодував таку (а.с.21, справа №455/1472/19). Також як вбачається з матеріалів справи (а.с.1, том 2, справа №455/809/18) потерілий ОСОБА_8 помер.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 30.12.2021 року подав в канцелярію суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, претензій до обвинуваченого у нього не має, щодо міри покарання покладається на думку суду (справа №455/809/18, а.с.212).

З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст. 349 КПК визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінальних правопорушень (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні злочинів при обставинах, викладених в обвинувальних актах, а саме:

у вчиненні ним 29.04.2018 року заволодінні чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, (шахрайство), вчинене повторно, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України;

у вчиненні ним 16.06.2018 року відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України;

у вчиненні ним 20.12.2018 року відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України;

у вчиненні ним 27.09.2019 року заволодінні чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою, (шахрайство), вчинене повторно, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.190 КК України;

у вчиненні ним 27.09.2019 року відкритого викрадення чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, тому ці його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.186 КК України.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного, який по місцю проживання характеризується негативно, в психіатричному чи наркологічному кабінетах на обліку не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Також, суд не вбачає підстав для визнання обтяжуючими обставинами - вчинення злочину повторно та рецидив злочину, оскільки, як роз`яснено в п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про повторність, сукупність та рецидив злочину та їх правові наслідки» №7 від 04.06.2010 року, якщо рецидив злочину утворює одночасно і повторність, що передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК України, як ознака злочину, що впливає на кваліфікацію, то за ч.4 ст. 67 КК України суд не може при призначенні покарання ще раз враховувати повторність або рецидив злочину як обставину, що обтяжує покарання.

Відтак, обставин, які обтяжують обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Аналізуючи вимоги ст. ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.

Обираючи ОСОБА_3 міру примусу, суд зважає на тяжкість вчинених злочинів, даних про його особистість й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, беручи до уваги, що він вчинив п`ять злочинів, враховуючи розмір викраденого, відсутність претензій до обвинуваченого зі сторони потерпілих, те, що тяжких наслідків від вчинених злочинів не настало, однак, враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив один із злочинів під час призначеного йому іспитового строку за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 16.06.2017 року, суд приходить висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише за умов ізоляції його від суспільства.

А відтак ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у межах, визначених санкціями ч.2 ст.190, ч.2 ст.186 КК України та за правилами ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винного і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 засуджений вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2017 року за ч.1 та ч.2 ст. 185 КК України яким затверджено угоду про примирення від 20.04.2017 року, ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочинів та на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначено до відбуття покарання - 1 (один) рік 1 (один) місяць позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік;

Враховуючи те, що одне із кримінальних правопорушень вчинено ОСОБА_3 під час іспитового строку, то підстав для застосування ст.75 КК України для призначення покарання обвинуваченому з випробувальним терміном та призначення покарання з застосуванням ст.69 КК України, судом не встановлено.

А відтак, суд вважає необхідним призначити йому остаточне покарання за правилами ст.71 КК України, шляхом приєднання частини невідбутого покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2017 року.

Об`єднана палата ККС ВС у постанові від 15.02.2021 року по справі № 760/26543/17 дійшла висновку, якщо до особи вироком суду застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона вина ще й у інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, у таких випадках питання про її відповідальність за сукупністю кримінальних правопорушень має вирішуватись у залежності від того, чи залишається на момент постановлення нового вироку незмінним попередній вирок, за яким вона звільнена від відбування покарання з випробуванням і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені нею до постановлення попереднього вироку. У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання зберігає свою закону силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч.4 ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок виконується самостійно.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 31.01.2020 року ОСОБА_3 звільнений у порядку ст.75 КК України від відбування призначеного йому остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі за ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України з іспитовим строком 2 роки. Вказаний вирок набув законної сили, відтак вказаний вирок необхідно виконувати самостійно.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України стягнути з обвинуваченого на користь держави процесуальні витрати, пов`язані на залучення експерта за проведення у справі експертизи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.190 та ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за:

ч.2 ст.190 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

ч.2 ст.186 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до даного покарання приєднати частину невідбутого покарання за вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 05.05.2017 року та призначити остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 30.01.2020 року, яким за ч.2 ст.190, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України, ОСОБА_3 визнано винуватим та на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено з випробуванням із встановленням іспитового строку два роки, на підставі ст. 76 КК України покладено обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу питань з пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації - виконувати самостійно.

Початок строку відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази, а саме:

-десять шоколадок, 8 з яких «Корона» чорний шоколад, цілі лісові горіхи, масою нетто 90 грам», одну шоколадку «Мillenium Golden Nut» екстра чорний шоколад з цілим горіхом, масою нетто 100 грам», одну шоколадку «Мillenium Golden Nut», білий шоколад з цілим горіхом і клюквою масою нетто 100 грам - які передані на зберігання магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що розташований в м.Старий Самбір вул.Л. Галицького 42/6, Львівської області - повернути магазину «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод»;

- мобільний телефон, марки «KOBALT» моделі SM6 та карту пам`яті моделі Mikro CD класу С4 ємкістю 8 Gb, який повернутий потерпілому ОСОБА_6 згідно розписки - вважати повернутим ОСОБА_6 .

Судові витрати у справі, за проведення товарознавчої експертизи №9/286 від 31.05.2018 року - 572 (п`ятсот сімдесят дві) гривні 00 копійок стягнути з ОСОБА_3 в користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 в даному кримінальному провадженні не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1