Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/943/23
Провадження № 1-кс/644/242/23

УХВАЛА

24 лютого 2023 року слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянув клопотання слідчого СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 , по матеріалу досудового розслідування, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 від 10 січня 2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив накласти арешт на майно, вилучене 22 лютого 2023 року під час огляду квартири АДРЕСА_1 , а саме 2 квитанції про зняття готівки за 06.01.2023 рік та топор (сокиру).

Клопотання вмотивовано тим, що 06 січня 2023 року о 08 годині 17 хвилин надійшло повідомлення про те, що з 06 січня 2023 року з квартири АДРЕСА_1 не виходить сусід. Під час перевірки повідомлення за даною адресою виявлено тіло ОСОБА_5 з колото різаними пораненнями тулуба.

За даним фактом 10 січня 2023 року у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000038було зареєстровано кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор та слідчий в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, слідчий звернувся з заявою про розгляд клопотання за його відсутності.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття прокурора та слідчого у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання, і тому суд вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності прокурора та слідчого.

Вивчивши матеріали клопотання, оцінивши надані докази, слідчий суддя дійшов наступного…

06 січня 2023 року в денний час доби ОСОБА_6 перебував за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої з раніше знайомим ОСОБА_5 . Після вживання алкогольних напоїв, на ґрунті ревнощів, у ОСОБА_7 виник умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_5 .

Керуючись умислом, направленим на протиправне заподіяння смерті іншій людині, усвідомлюючи протиправність та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки у вигляді смерті іншої людини внаслідок своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, ОСОБА_6 , діючи умисно, взяв на кухні вищевказаної квартири ніж та завдав ножом шість ударів в область грудної клітини та живота ОСОБА_5 , внаслідок чого останній помер. Після скоєного ОСОБА_6 з місця вчинення злочину зник.

Згідно з довідкою ХОБСМЕ 2 № 10-12/84-С/23 причиною смерті потерпілого ОСОБА_5 стала масивна крововтрата, множинні колото різані ушкодження тулуба, використання гострого предмета з метою убивства чи нанесення ушкодження, закрита черепно мозкова травма.

22 лютого 2023 року слідчим проведено огляд місця події в квартирі АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено 2 квитанції про зняття готівки за 06.01.2023 рік та сокиру. Сокиру вилучено для встановлення чи не отримано закритої черепно мозкової травми ОСОБА_5 даним предметом (а.с. 5-9).

Постановою слідчого від 23 лютого 2023 року визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000038 від 10.01.2023 року 2 квитанції про зняття готівки за 06.01.2023 рік та топор (сокиру).

Пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України визначено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

За змістом ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів і інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 98 КПК України встановлено, що матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставини, що встановлюється під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально - протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, є речовими доказами по справі.

З метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також для можливості призначення і проведення відповідних судових експертиз та долучення в якості речового доказу до вищевказаного кримінального провадження, слід накласти арешт на вилучене майно.

Вищезазначене майно відповідає вимогам ст. 98 Кримінального процесуального кодексу України щодо речових доказів, а саме: є об`єктом, який зберіг на собі сліди, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучене майно має доказове значення по кримінальному провадженню, оскільки зазначене майно цілком відповідає критеріям, зазначеним у частині 2 статті 167 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 110, 131, 132, 167, 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 22 лютого 2023 року під час огляду квартири АДРЕСА_1 , а саме 2 квитанції про зняття готівки за 06.01.2023 рік та сокиру.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1