1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2297/23 1-кс/335/773/2023
березня 2023 року м. Запоріжжя
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Запоріжжя, громадянина України, який має повну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх та не повнолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зі слів раніше судимого за ст. 81, 140 КК України (в редакції 1960 року),
підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України, п.13 ч.2 ст.115 Кримінального кодексу України та ч.1 ст.262 Кримінального кодексу України,
Старший слідча-криміналіст слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .
Досудовим розслідуванням встановлено, що приблизно з 12 години 15 хвилин 17 березня 2023 року, ОСОБА_7 , перебуваd біля приміщення магазину «Бердянський Фірмовий», розташованого за адресою: Запорізька область, Пологівський район, м.Гуляйполе, вул. Героїв України, де вживав спиртні напої разом зі ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .
Перебуваючи біля магазину «Бердянський Фірмовий» в м. Гуляйполе Пологівського району Запорізької області, близько 16 години 05 хвилин 17 березня 2023 року, ОСОБА_4 побачив військовослужбовців ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з якими раніше знайомий не був та жодних стосунків не підтримував, які приїхали до магазину з метою придбання продуктів харчування, та місцевих мешканців ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які перебували біля приміщення вказаного магазину, яких без будь-якої причини вирішив позбавити життя.
17 березня 2023 року близько о 16 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на позбавлення життя двох та більше осіб, побачив у військовослужбовця НГУ - головного сержанта гранатометного взводу ВЧ НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходячись біля магазину « Бердянський Фірмовий » із закріпленою за ним автоматичною вогнепальною зброєю - автоматом АК № НОМЕР_2 , споряджену магазином з 30 патронами калібру 5,45 мм, яку ОСОБА_10 зберігав при собі, якою ОСОБА_4 вирішив заволодіти.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи умисел на заволодіння вказаною автоматичною вогнепальною зброєю для подальшого її використання з метою доведення свого злочинного умислу, спрямованого на протиправне заподіяння смерті двох та більше осіб, скористався моментом, коли ОСОБА_10 завантажував продукти харчування до автомобіля, та з із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, а саме завдання удару кулаком руки в обличчя військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та шляхом ривку з плеча останнього, відкрито заволодів закріпленою за ним вогнепальною автоматичною зброєю - автоматом АК № НОМЕР_2 та магазином з 30 патронами калібру 5,45 мм.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.262 КК України - викрадення вогнепальної зброї, бойових припасів.
Крім того, реалізовуючи свій злочинний умисел, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, та свідомо бажаючи настання наслідків у вигляді смерті ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , 17 березня 2023 року приблизно о 16 годині 10 хвилин, перебуваючи біля магазину «Бердянський Фірмовий», розташованого по вулиці Героїв України в м. Гуляйполі Пологівського району Запорізької області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілих та бажаючи їх настання, використовуючи попередньо викрадену з вказаною метою ним у військовослужбовця ОСОБА_10 автоматичну вогнепальну зброю - автомат АК № НОМЕР_2 , споряджений магазином з 30 патронами калібру 5,45 мм, привів його в бойову готовність та здійснив не менше 20 пострілів у бік магазину «Бердянський Фірмовий», біля якого де на той момент перебували ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , спричинивши ОСОБА_10 наскрізне кульове поранення середньої третини правої гомілки, верхньої треті плеча та лівої кісті, ОСОБА_9 - вогнепальне поранення лівого сідничного культового суглоба, ОСОБА_12 - вогнепальне поранення м`яких тканин правого та лівого стегна.
Таким чином, ОСОБА_4 , розуміючи, що виконав всі необхідні для досягнення свого злочинного умислу дії, покинув місце вчинення злочину, однак, кримінальне правопорушення не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 вчасно зреагували на раптово виниклу небезпеку, та їм у подальшому була надана перша медична допомога.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст. 115 КК України - закінчений замах на вчинення умисного протиправного заподіяння смерті двох або більше осіб.
Далі, діючи без розриву у часі, 17 березня 2023 року, приблизно о 16 годині 15 хвилин, ОСОБА_4 , не зупиняючись на досягнутому, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України, маючи умисел, направлений на позбавлення життя раніше йому не знайомого військовослужбовця НОМЕР_3 76 ОБ ТРО РВП ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував у приміщенні магазину «Бердянський Фірмовий», розташованого по вулиці Героїв України в м. Гуляйполі Пологівського району Запорізької області, посягаючи на найвищу соціальну цінність - життя людини, та свідомо бажаючи настання наслідків у вигляді смерті останнього, обійшов приміщення вказаного магазину з тильної сторони та зайшовши до приміщення магазину, використовуючи попередньо викрадену з вказаною метою ним у військовослужбовця ОСОБА_10 автоматичну вогнепальну зброю - автомат АК № НОМЕР_2 , споряджену магазином з 30 патронами калібру 5,45 мм, здійснив постріл у бік ОСОБА_11 , спричинивши останньому вогнепальне поранення області шиї, від якого настала смерть останнього на місці події.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 , скоїв кримінальне правопорушення, передбачене п.13 ч.2 ст. 115 КК України - вбивство, тобто умисне протиправне заподіянні смерті іншій людині, вчинене особою, яка раніше вчинила умисне вбивство.
Згідно клопотання, вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме:
- протоколами огляду місця події від 17.03.2022 року - території біля магазину та приміщення магазину «Фірмовий Бердянський», розташованого по вулиці Героїв України в м. Гуляйполе Пологівського району Запорізької області, в ході проведення якого виявлено труп військовослужбовця ОСОБА_11 з вогнепальним пораненням та вилучено: мобільний телефон, 2 запальнички, 20 гільз, 2 змиви, автомат АК 74, магазин до автомату АК 74;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 ;
- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;
- іншими матеріалами кримінального провадження.
17.03.2023 року о 23 годині 30 хвилин ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України (час фактичного затримання 16 година 30 хвилин).
18.03.2023 року старшим слідчим-криміналістом СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_6 в ході досудового розслідування, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 та ч.1 ст.262 КК України, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі.
Враховуючи дані про особу підозрюваного та обсяг пред`явленої підозри, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з утриманням у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».
Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання у повному обсязі, просили його задовольнити.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 проти клопотання слідчого про застосування щодо її підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечувала. Просила застосувати відносно підозрюваного більш м'який запобіжний захід, який не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема, запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.
Підозрюваний покладався на розсуд суду.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання з доданими до нього матеріалами, слідчий суддя встановив наступне.
17.03.2023 року о 23 годині 30 хвилин у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 .
Як випливає з повідомлення про підозру від 17.03.2023 року, слідчим ОСОБА_6 за погодженням з прокурором ОСОБА_3 повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, п.1 ч.2 ст.115, п.13 ч.2 ст.115 та ч.1 ст.262 КК України.
Слідчий суддя, дослідивши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, встановив достатність підстав на даному етапі досудового розслідування вважати висунуту ОСОБА_4 підозру обґрунтованою.
При цьому, слідчий суддя враховує, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, а також те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, яке карається позбавленням волі на строк до п`ятнадцяти років, або довічним позбавленням волі, який є особою раніше судимою, вік та стан здоров`я, сімейний, майновий стан, а також відсутність на день розгляду клопотання слідчого документів, які б підтверджували наявність у підозрюваного стійких соціальних з`язків.
Тому, слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою.
Також, слідчий суддя вважає обґрунтованими ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, про які зазначає слідчий та прокурор.
Слідчий суддя вважає непереконливими доводи захисника підозрюваного, що такий запобіжний захід як домашній арешт може забезпечити належну поведінку ОСОБА_4 на час проведення досудового слідства.
Клопотання слідчого містить відомості, передбачені ст. 184 КПК України.
Згідно з ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Згідно практики Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Ионкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова, могла вчинити правопорушення.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст.183 КПК України).
Злочини, в якому пред`явлено особі повідомлення про підозру є: умисним, тяжким та особливо тяжким.
Такі така позиція ЄСПЛ узгоджується з положеннями національного законодавства, зокрема ст.ст. 177, 183 КПК України.
У даному випадку наявні ознаки суспільного інтересу та необхідність забезпечення завдань кримінального провадження, у тому числі: завершення досудового розслідування по кримінальному провадженню, захист прав потерпілого, тощо (ст. 2 КПК України), які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.
Слідчий суддя, вважає, що прокурором доведено повністю ризики передбачені ст. 177 КПК України та доведено, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, зможе ухилитись від слідства та суду з метою уникнути від відповідальності може незаконно впливати на потерпілих та свідків шляхом вмовлянь, залякування; оскільки не проведено ряд судових експертиз, може впливати й на експертів, які будуть залучені до їх проведення. Крім того, оскільки ОСОБА_4 офіційно не працевлаштований, залишаючись на волі, може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому він підозрюється, тому що обізнаний про місце мешкання потерпілих.
Одночасно судом враховується практика Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. Вирішуючи це питання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але й високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.
Відстоювання підозрюваним власної правової позиції та суворість можливого покарання, є вагомою підставою для продовження перешкоджання у встановленні чи перекручуванні визначальних обставин у справі, знищенню слідів злочинів, незаконного впливу на потерпілих, очевидців, свідків тощо.
Крім того, обізнаність про місце проживання свідків/очевидців, потерпілої є приводом для незаконного впливу на учасників кримінального провадження.
Щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.
У ході судового розгляду адвокатом заявлено клопотання про обрання запобіжного заходу не пов`язаного з позбавленням волі, а саме цілодобового домашнього арешту.
У ч. 1 ст. 176 КПК України вказаний перелік запобіжних заходів за рівнем їх тяжкості. Так найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, далі за рівнем тяжкості йде особиста порука, застава, домашній арешт, і найбільш суворим для особи є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. (ч. 3 ст. 176 КПК України).
Водночас домашній арешт, як запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_4 , на переконання слідчого судді, не є ефективним запобіжним заходом.
На даний момент слідчий суддя встановив наявність ризиків п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, який ефективно забезпечується триманням під вартою.
Домашній арешт є менш обтяжливим запобіжним заходом, а тому повною мірою не може запобігти наявним ризикам кримінального провадження.
Слідчий суддя вважає, що при застосуванні ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (домашній арешт, особисте зобов`язання, порука, застава), вказане не забезпечить на початковому етапі проведення досудового розслідування та у подальшому, належного виконання останнім його процесуальних обов`язків.
Так, у даному випадку діяння в яких підозрюється ОСОБА_4 , свідчить про наявність конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами і метою запобіжного заходу. Враховуючи обставини кримінальних правопорушень, вбачається, що тримання особи, яка підозрюється у такому кримінальному правопорушенні, під вартою необхідне для забезпечення охорони суспільних прав та інтересів.
Крім того, будь-яких обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Доказів, що підозрюваний за стан здоров`я не може утримуватися у СІЗО суду не надано.
Отже, судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, як сторони обвинувачення, так і захисту.
Разом з цим, аналіз матеріалів, наданих суду сторонами процесу, доводить, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі і той, який просить обрати захисник, не забезпечить належного виконання останнім процесуальних обов`язків та не зможе запобігти вказаним ризикам, у відповідності з мотивацією викладеною вище.
Крім того інші запобіжні заходи є неспіврозмірними із врахуванням інкримінованих кримінальних правопорушень, та не забезпечить належної поведінки підозрюваного під час здійснення досудового розслідування та подальшого судового розгляду та фактично виключає будь-який контроль за поведінкою підозрюваного за умови його перебування на свободі, що створить усі необхідні умови для настання вищевказаних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.
При цьому суд керується і завданнями кримінального провадження, котрими є захист особи, суспільства та держави, враховуючи механізм та мотивацію протиправної діяльності з боку підозрюваного.
Тому, у задоволенні клопотання захисника належить відмовити.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи те, що ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру в злочинів, які вчинені із застосування насильства, у зв`язку із цим за правилами п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави не визначається.
За таких обставин, доходжу висновку про обґрунтованість вимог клопотання, з огляду на що клопотання слідчого підлягає задоволенню у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 192 - 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя
Клопотання старшого слідчої-криміналіста слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області майор поліції ОСОБА_6 - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислювати з 17.03.2023 року по 15.05.2023 року включно, з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України, без визначення розміру застави на підставі п.1 ч.4 ст.183 КПК України, у зв`язку з вчиненням підозрюваним злочину із застосуванням насильства.
В задоволенні клопотання захисника про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту - відмовити.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали, яка підлягає негайному виконанню з моменту її оголошення.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18.03.2023 року.

Повний текст ухвали виготовлений 18.03.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1