ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1676/22 Справа № 932/4420/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року про відмову у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Миколаєві, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року клопотання слідчого СВ Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишено без задоволення.
Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів до 13 листопада 2022 року. Покладено на підозрюваного процесуальні обов`язки: цілодобово не покидати місце проживання, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду; з`являтися за викликом до суду, прокурора та/або слідчого за першою вимогою; повідомляти суд, прокурора та /або слідчого про зміну місця свого проживання; утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні, а також здати слідчому документи, що дозволяють в`їзд та виїзд з України.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, втім їх тяжкість не може слугувати підставою для продовження тримання під вартою. Слідчий суддя вказав, що в клопотанні не міститься достатнього обґрунтування того, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові, які виправдовують продовження тримання під вартою, а застосування більш м`яких не гарантує запобігання цим ризикам.
Визначаючи вид запобіжного заходу, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, який має постійне місце проживання, у зв`язку з чим прийшов до висновку про необхідність застосування альтернативного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року, скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, з заставою у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, які в силу ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких, є особою раніше судимою та схильною до протиправної поведінки.
Вважає, що слідчим суддею не враховано достатньою мірою відомості про особу підозрюваного, який не має легального джерела доходу, міцних соціальних зв`язків та утриманців, у зв`язку із чим, перебуваючи на свободі, може продовжувати свою злочинну діяльність.
Вказує, що підозрюваний, перебуваючи на свободі, може здійснювати незаконний вплив на свідків, оскільки йому відомі їх повні анкетні дані, адреси проживання.
Зазначає, що лише застосування виняткового запобіжного заходу забезпечить виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача; підозрюваного та захисника, які, кожен окремо, заперечували проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду і відсутність підстав для застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу; прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на її задоволенні з викладених в ній підстав; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

- виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
- виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На думку колегії суддів, слідчий суддя при розгляді клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою цих вимог закону дотримався в повному обсязі.
Під час апеляційного перегляду встановлено, що в провадженні Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №30001404, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 307 КК України.
Колегія суддів, керуючись вимогами ст. 404 КПК України, згідно яким суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційної скарги, не вважає за доцільне вдаватися до детального обговорення обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення з огляду на те, що підозра достатньою мірою підтверджується доказами, доданими до клопотання прокурора та в апеляційному порядку ніким не оспорується.
Що стосується висновку суду про наявність щодо ОСОБА_6 ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, то його колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки останній небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів і за нього передбачене покарання у виді позбавлення волі на тривалий строк, що може спонукати останнього до спроби уникнути покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.
Колегія суддів звертає увагу на те, що ризик незаконного впливу на свідків та експертів, на який посилається прокурор, хоча і може існувати, втім не має істотного характеру, оскільки стороною обвинувачення належних доказів на підтвердження вагомості вказаного ризику не надано.
Апеляційним судом встановлено, що прокурором у клопотанні про продовження строків тримання під вартою не наведено переконливих доводів на підтвердження того, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого, як не надано і доказів здійснення підозрюваним спроб переховування чи незаконного впливу на свідків.
Доводи прокурора щодо необхідності продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою колегія суддів не вважає достатньо переконливими і такими, що у сукупності свідчать про можливість усунення встановленого щодо останнього ризику з числа передбачених ст. 177 КПК України лише у такий спосіб.
Також колегія суддів оцінює як такий, що відповідає встановленим фактичним обставинам і відомостям про особу підозрюваного, висновок слідчого судді про можливість усунення цього ризику достатньою мірою шляхом застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, з покладенням на нього відповідних обов`язків.
При цьому апеляційним судом враховується, що відносно ОСОБА_6 встановлено наявність лише ризиків, які обумовлені головною мірою суворістю покарання, яке загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим, втім ця обставина сама по собі не є достатньою підставою для застосування до останнього найбільш суворого запобіжного заходу.

Також приймається до уваги, що на час апеляційного розгляду ОСОБА_6 фактично перебуває під домашнім арештом 34 дні, і стороною обвинувачення не надані відомості про вчинення ним у цей період будь-яких дій на шкоду досудовому розслідуванню з числа передбачених ст. 177 КПК України, неявки за викликом, або про те, що з будь-яких інших міркувань застосований до нього запобіжний захід виявися недостатньо дієвим.

З урахуванням наведеного колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора.
Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні оскаржуваної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2022 року про відмову у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3