Справа № 524/5617/22
Провадження № 1-кп/524/551/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Кременчук

Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі: головуючого по справі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0001604, по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лубни, Полтавської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, на утриманні дітей не має, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_3

в с т а н о в и в:

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 , 19.09.2022 року, близько 11 год. 20 хв., перебуваючи в магазині «Оптовичок» за адресою: м. Кременчук, вул.. Кондратюка, 20, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, з метою власного збагачення, вважаючи, що її дії непомітні для оточуючих, поклав у в кошик ковбасу «Салямі Парміджано» сиро вялену, вищого сорту вагою 0, 362 кг., вартістю 104 грн. 40 коп., ковбасу запечену на дровах вищого гатунку, вартістю 62,00 гривні, ковбасу «Домашню смажену» вищого гатунку, вартістю 96 грн. 41 коп., шийку «Королівську», вартістю 121 грн. 48 коп., шийку «Королівську», вартістю 155 грн. 43 коп., потім переклав вищевказаний товар в сумку та, пройшовши повз лінії кас, вийшов з торгівельного залу не розрахувавшись за товар, намагався покласти сумку із товаром до комірки камери схову, що знаходиться в тамбурі магазину, але в цей час був виявлений та зупинений продавцем магазину ОСОБА_6 . Таким чином, ОСОБА_7 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця ,та не скористався викраденим не з власної волі так як був затриманий працівниками магазину. Своїми умисними діями ОСОБА_7 завдав матеріального збитку потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму, 539 грн. 72 коп.

Викрадене майно повернуто потерпілому у повному обсязі.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого кваліфіковано як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинений в умовах воєнного стану, що передбачено ч.2 ст.15, ч.4 ст. 185 КК України.

27 вересня 2022 року між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за письмової згоди потерпілого ОСОБА_8 , за участю захисника ОСОБА_5 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_7 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна скоєного у в умовах воєнного часу, що передбачено ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_7 буде призначене покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75,76 КК України, обвинуваченого ОСОБА_3 буде звільнено від відбування покарання з випробуванням зі встановленням іспитового строку та покладенням відповідних обов`язків.

Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

В ході підготовки до судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості між ним та прокурором, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Захисник ОСОБА_5 також підтвердив добровільність угоди та просив її затвердити.

Прокурор ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просить затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі. Прокурор підтвердив, що угода укладена добровільно.

Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали обвинувального акту з угодою про визнання винуватості, приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити і призначити обвинуваченій узгоджене сторонами угоди міру покарання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, не тяжких злочинів, тяжких злочинів.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 правильно кваліфіковані як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна ( крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану за ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України. Підстави для відмови у затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені положеннями ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, визначені положеннями ст.ст. 473,474 КПК України.

Поясненнями сторін угоди встановлено, що вони уклали угоду про визнання винуватості добровільно.

Судом встановлено, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК України та на їх основі може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не порушують прав, свобод та інтересів сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, є фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Суд також бере до уваги той факт, що узгоджені сторонами вид і міра покарання є відповідними ступеню тяжкості та характеру кримінального правопорушення, а також особі обвинуваченого.

Виходячи з викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_3 .

Запобіжний захід відносно особи не застосовувався, у суду відсутні підстави для його обрання.

По кримінальному провадженні наявні процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі 300,00 грн., які відповідно до положень ст. 124 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_3 в повному обсязі.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 474,475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.09.2022 року, укладену між прокурором Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

Визнати винним ОСОБА_3 за ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 27.09.2022 року покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року іспитового терміну не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ч.1 п.1,2 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_3 наслідки невиконання угоди, передбачені ч.1, ч.5 ст.476 КПК України.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 300,00 грн.

Речові докази ковбасу «Салямі Парміджано» сиро вялену, вищого сорту вагою 0, 362 кг., ковбасу запечену на дровах вищого гатунку, ковбасу «Домашню смажену» вищого гатунку, шийку «Королівську», шийку «Королівську» - повернути потерпілому за належністю.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м.Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію даного вироку.

Суддя Людмила СЕМЕНОВА