Справа №720/1859/22
Провадження:1-кп/720/39/23
У Х В А Л А

13 січня 2023 року м. Новоселиця

Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Новоселиця кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.189, ч.4 ст.189, ч.2 ст.28 ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.355 КК України, ОСОБА_5 обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185, ч.2 ст.189, ч.4 ст.189, ч.2 ст.28, ч.1 ст.255-1, ч.2 ст.262, ч.2 ст.355 КК України, ОСОБА_6 обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.255-3, ч.2 ст.355 КК України, ОСОБА_7 обвинуваченого в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.255-3, ч. 2 ст. 355 КК України,

встановив:

В провадженні Новоселицького районного суду Чернівецької області перебуває вище вказане кримінальне провадження в рамках якого ухвалою Новоселицького районного суду від 29 листопада 2022 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави до 28 листопада 2022 року, а обвинуваченому ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по 28 січня 2023 року.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 60 днів, також прокурор просить суд обрати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 .. Вважає наявними ризики передбачені ст. 177 КПК України, щодо можливості незаконного впливу на потерпілих та свідків, перешкоджання встановлення істини по справі, вчиненню нових правопорушень та переховування від суду.

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і їх захисники заперечують проти задоволення клопотання, про продовження строку запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_7 заперечує, щодо продовження запобіжного заходу.

ОСОБА_6 та його захисник заперечують проти обрання запобіжного заходу посилаючись на те, що обвинувачений жодного разу не порушував встановлені на нього обов`язки щодо явки в судове засідання а тому обґрунтованих підстав для обрання не вбачають.

Заслухавши думку обвинувачених та їх захисників з приводу заявленого клопотання, про продовження строку запобіжного заходу суд вважає, що клопотання прокурора відносно ОСОБА_5 ОСОБА_4 та ОСОБА_7 обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Відповідно до ухвал Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19 серпня 2022 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 вересня 2022 року.

Відповідно до ухвали Новоселицького районного суду від 29 листопада 2022 року обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продовжений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та обвинуваченому ОСОБА_7 продовжений запобіжний захід у вигляді домашнього арешту по 28 січня 2023 року.

Згідно ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від суду.

У відповідності до положень ст. 331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При судовому розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Зокрема при продовженні строку тримання під вартою суд оцінює підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин справи.

Також, зважаючи на практику Європейського суду, враховую, що тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч.1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

Судом не встановлено будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, які були враховані при застосуванні запобіжного заходу, у зв`язку з чим відсутні підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину з погрозою насильства над потерпілим, пошкодження та знищення його майна в умовах воєнного стану, за що передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, вони знайомі з потерпілими, їм відомі обставини кримінального провадження, не працюють, раніше притягалися до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічного кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про існування ризиків того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 перебуваючи на волі, можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення, тому суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор в клопотанні, дають достатні підстави вважати, що заявлені раніше ризики не зменшились і для їх запобігання, застосування до обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу є безпідставним.

За таких обставин клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,враховуючи підстави та обставини,передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно з вимогами ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_7 в період іспитового строку, в умовах воєнного стану обвинувачується у вчиненні нового умисного нетяжкого і тяжкого злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, він знайомий з потерпілим, свідками, іншими обвинуваченими, йому відомі обставини кримінального провадження, а тому існують ризики, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, інших обвинувачених, суд приходить до обґрунтованого висновку, що строк домашнього арешту ОСОБА_7 необхідно продовжити на 60 днів.

Щодо заявленого клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у виді особистого зобов`язання суд вважає, що воно задоволенню не підлягає оскільки прокурором відповідно до вимог ст..177 та 178 КПК України в своєму клопотанні не зазначив мету та підставу для обрання запобіжного заходу з врахуванням обставин яки суд має враховувати при обранні запобіжного заходу виходячи з того, що ОСОБА_6 не порушував обов`язки покладені на нього ст..42 КПК України, жодного разу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 197, 369, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк дії запобіжного заходу по 28 березня 2023 року.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає по АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів.

Строк дії запобіжного заходу по 28 березня 2023 року.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) цілодобово не залишати місце постійного проживання будинок по АДРЕСА_1 без дозволу прокурора або суду;

2) прибувати до прокурора та суду за першою вимогою;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтись в житло, у якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням покладених на нього обов`язків.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора, щодо обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 .

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення. Виконання ухвали в частині домашнього арешту покласти на працівників Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 .

На ухвалу суду може бути подано апеляційна скарга протягом семи днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_1