Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

09 березня 2023 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника - адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2023 року, якою обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_5 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 КК України, у кримінальному провадженні №0000134,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2023 року задоволено клопотання прокурора Володимирецького відділу Вараської окружної прокуратури Рівненської області ОСОБА_4 .

Обрано підозрюваному ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Павлоград Дніпропетровської області, де проживає по АДРЕСА_1 , громадянину України, раніше неодноразово судимому, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, а саме 11 год. 20 хв. 22 квітня 2023 року.

Мотивував своє рішення слідчий суддя наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину та наявністю ризиків переховування від досудового розслідування і суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_6 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

На обґрунтування заявлених вимог апелянт зазначила, що обраний її підзахисному запобіжний захід є надто суворим, оскільки він має на утриманні малолітню дитину та матір із хронічними неврологічними захворюваннями. Також вказала, що стороною захисту подавалась заява ОСОБА_8 , яка надала добровільну згоду на проживання ОСОБА_5 у житлі, яке належить їй на праві спільної часткової власності за адресою: АДРЕСА_2 . Вказане, на думку захисника, не може свідчити про відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків.

Зазначила, що ОСОБА_5 не було оголошено чіткої підозри, а прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не здатний забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного ОСОБА_5 та його захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної скарги, міркування прокурора ОСОБА_4 про безпідставність апеляційних вимог і залишення ухвали слідчого судді без змін, перевіривши матеріали клопотання та обговоривши апеляційні доводи, колегія суддів приходить таких висновків.

За приписом ч.1 ст.404 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як визначено ст.177 КПК, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу. При цьому, пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 КК України, а саме в активній участі у масових заворушеннях, що супроводжувались погромами, підпалами, знищенням майна.

За визначенням , яке міститься у рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

01 листопада 2022 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.294 КК України.

На переконання колегії суддів, зібрані органом досудового розслідування докази, а саме протокол огляду місця події від 25.07.2022, протоколи пред`явлення особи для впізнання від 20.10.2022 та 26.10.2022, довідка ДУ «Полицька ВК №76» від 09.08.2022 щодо розміру завданих збитків, на даному етапі досудового розслідування дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Також під час розгляду клопотання, слідчим суддею було встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК, а саме можливість підозрюваного переховуватись від досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Колегія суддів, перевіривши матеріали провадження за даним клопотанням, вважає такий висновок слідчого судді правильним.

Зокрема, наявність вище перелічених ризиків стверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів, кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується на даний час, було вчинене під час відбування покарання у виправній колонії, відсутні відомості щодо наявності у підозрюваного сталих соціальних зв`язків.

Щодо наявності у ОСОБА_5 на утриманні малолітньої дитини та матері із хронічним захворюванням, на що покликалась сторона захисту як на підставу, що підтверджує наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, то апеляційний суд зауважує, що жодних доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_5 надав допомогу вказаним особам та що ця допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, надано не було. Натомість матеріали клопотання містять відомості про те, що ОСОБА_5 не був працевлаштований на виробництві в установі, де відбував покарання, і характеризується негативно. При цьому відсутні дані щодо наявності у підозрюваного законного джерела отримання доходів.

Колегія суддів також враховує, що ОСОБА_5 зареєстрований у м.Павлоград Дніпропетровської області, яке розташоване на значній відстані від місця здійснення досудового розслідування даного кримінального провадження.

Окрім того, апеляційний суд ставиться критично до наданої захисником заяви ОСОБА_8 щодо можливості проживання ОСОБА_5 у належному їй житлі за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки відповідно до долученого Свідоцтва про право власності, ОСОБА_8 має право спільної часткової власності на 1/3 вказаної кімнати у гуртожитку. Згоди двох інших власників на проживання підозрюваного у даній кімнаті чи на обрання йому за даною адресою запобіжного заходу у виді домашнього арешту, надано не було.

Тому, враховуючи сукупність вказаних обставин із врахуванням тяжкості можливого покарання за вчинення злочину, в якому на даний час підозрюється ОСОБА_5 , є всі підстави стверджувати, що у разі не застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, він зможе вчинити дії з метою переховування від досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Жодних обставин, які б свідчили про неможливість утримання підозрюваного ОСОБА_5 під вартою при апеляційному розгляді встановлено не було.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, на даній стадії досудового розслідування, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Володимирецького районного суду Рівненської області від 21 лютого 2023 року, якою обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 - без задоволення.

Ця ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3