ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/141/23 Справа № 932/9893/20 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали кримінального провадження № 0001691 за апеляційною скаргою прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року, стосовно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Бухейра, громадянина Єгипту, раніше не судимого,

підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 21 грудня 2022 року відмовлено у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного ОСОБА_9 .

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі ОСОБА_10 є необґрунтоване, оскільки дане питання вже неодноразово вирішувалося і в задоволенні аналогічних клопотань було відмовлено через недоведення підозри. Слідчий суддя вказав, що відсутні докази збуту чи такої мети збуту наркотичних засобів. Крім цього, відсутні докази отримання Міжнародною кримінальною поліцією Інтерполу нової постанови про оголошення ОСОБА_10 в міжнародний розшук. Разом з цим, стороною обвинувачення не вживалися заходи на встановлення місце знаходження ОСОБА_10 , а наявна інформація щодо перетину кордону актуальна на 24 червня 2021 року.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати до оголошеного в міжнародний розшук підозрюваного ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що рішення слідчого судді необґрунтованою, оскільки не взято до уваги встановлені органом досудового розслідування обставини кримінального правопорушення. При цьому, прокурор вказує, що до ОСОБА_10 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під варто і визначено заставу в сумі 42 040 грн., яку підозрюваний вніс та 30 жовтня 2020 року перетнув державний кордон, тобто переховується від органу досудового розслідування. 05 травня 2021 року ОСОБА_10 оголошений в розшук, а 13 грудня 2022 року в міжнародний розшук. Відповідну постанову органом досудового розслідування було направлено для оповішення в Інтерполі. Однак для належного оформлення документів необхідна ухвала суду про обрання щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яку можливо винести в порядку ч.6 ст. 193 КПК України.

В апеляційному суді прокурор підтримав вимоги апеляційної скарги.

Захисник заперечував у задоволенні вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників перегляду, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, приходить до наступних висновків.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006 року, ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

В Єдиному реєстрі досудових розслідувань 25 серпня 2020 року за №0001691 зареєстровано кримінальне провадження за ч.2 ст.307 КК України.

25 серпня 2020 року слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором було складено повідомлення про підозру ОСОБА_10 за ч.2 ст.307 КК України, яку в цей же день вручено останньому.

Ухвалою слідчого судді від 27 серпня 2020 року ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді застави та покладено на нього ряд обов`язків, зокрема не відлучатися з м. Дніпра без дозволу слідчого, прокурора та повідомляти їх про зміну свого місця проживання. Строк дії обов`язків встановлено до 22 жовтня 2020 року.

23 жовтня 2020 року слідчим СВ Шевченківського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за погодженням з прокурором було складено повідомлення про зміну підозри ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України, яку в той же день вручено ОСОБА_12 . Також, вручено повідомлення про завершення досудового розслідування у якому вказано про право на ознайомлення із матеріалами кримінального провадження 26 жовтня 2020 року.

До клопотання слідчим надано рапорти б/н та б/д за якими ОСОБА_11 не було в дома 10 грудня 2020 року та останній 30 жовтня 2020 року перетнув кордон України. В підтвердження долучено відповідь Державної прикордонної служби України від 24 червня 2021 року, яка підтверджує інформацію про перетин кордону підозрюваним. Окрім цього, слідчим долучено постанови: про оголошення розшуку підозрюваного від 05 жовтня 2021 року; про оголошення міжнародного розшуку підозрюваного від 13 грудня 2022 року, яка скерована до керівника Робочого апарату Укрбюро Інтерполу та директору Державної організації «Міжнародної кримінальної поліції «Інтерполу» боротьби з тероризмом та організованою злочинністю.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора апеляційний суд зазначає наступне.

За положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 КПК України цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Як видно з рішення слідчого судді, що сторона обвинувачення неодноразово подавала клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без участі підозрюваного, в задоволенні яких було відмовлено, через відсутність вагомих доказів обґрунтованості підозри.

Із зміненої підозри стосовно ОСОБА_10 видно, що йому кваліфікуються дії, які виразилися у незаконному придбані, зберіганні та перевезенні особливо небезпечних наркотичних засобів з метою збуту.

Єдиною встановленою обставиною у кримінальному провадженні є факт вилучення у підозрюваного 8 сліп-пакетиків з канабісом загальною масою близько 12 грам. Матеріали кримінального провадження відкритті сторонам в порядку ст. 290 КПК України. Згідно наданих матеріалів клопотання слідчого жодного доказу мети збуту у діях підозрюваного не надано, тому підозру не можна вважати повністю обґрунтованою, яка йому інкримінується.

Окрім цього, апеляційний суд зазначає, що чинним кримінальним процесуальним законом України передбачено спеціальну процедуру вирішення питання, коли особа, щодо якої ставиться питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без її участі, оголошена у міжнародний розшук.

Зокрема, як зазначалося раніше, відповідно до ч.6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного за наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, та за умови знаходження особи в міжнародному розшуку.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_10 слідчий суддя зазначив про не доведеність прокурором, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук.

Статтею 6 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22 січня 1993 року, ратифікованої Україною 10 листопада1994 року, у редакції від 21 січня 2006 року, визначено, що договірні Сторони надають один одному правову допомогу шляхом виконання процесуальних і інших дій, передбачених законодавством запитуваної Договірної Сторони, серед іншого, зокрема - складання і пересилання документів, порушення карного переслідування, розшуку і видачі осіб, що вчинили злочини, а також шляхом вручення документів.

Якщо під час досудового розслідування місцезнаходження підозрюваного невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук (ч.1 ст. 281 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 281 КПК України про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає, що задля того, щоб особа вважалася такою, що є оголошеною у розшук, у тому числі - міжнародний, має бути здійснено певний комплекс заходів. Так, за умови винесення слідчим, прокурором, постанови про оголошення особи у розшук/міжнародний розшук, інформація про це має бути внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Проте, в наданих матеріалах справи відсутні відомості, що постанова про оголошення підозрюваного у розшук від 25 травня 2022 року, та про оголошення підозрюваного у міжнародний розшук від 13 грудня 2022 року внесені до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

Не надано таких доказів і в судовому засіданні прокурором, як слідчому судді, так і під час апеляційного розгляду.

Крім того, колегія суддів враховує висновки викладенні в Листі ВССУ №511-550/0/4-13 від 04 квітня 2013 року «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК України» згідно яких слідчий суддя, суд наділений правом розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що такого підозрюваного, обвинуваченого оголошено у міжнародний розшук (ч. 6 ст. 193 КПК України). Обов`язок доведення факту перебування підозрюваного, обвинуваченого у міжнародному розшуку покладається на слідчого, прокурора, який подав клопотання про застосування запобіжного заходу та підтверджується відповідними відомостями (довідка, витяг із бази даних Інтерполу тощо).

Враховуючи зазначене колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги прокурора в частині того, що винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук є належною та достатньою обставиною для підтвердження факту саме оголошення особи в міжнародний розшук є безпідставними, враховуючи вище вказане апеляційним судом.

У звязку з чим, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя в силу п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, належним чином здійснив судовий контроль та дотримався судової процедури, за якої жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Таким чином, слідчим суддею прийнято законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, а апеляційна скарга не містить доводів, які б були підставою для його скасування, тому її слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу прокурора Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 грудня 2022 року, якою відмовлено у задоволені клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4