Провадження № 1-кп/554/1357/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.04.2023 р. м. Полтава

Октябрьский районний суд м.Полтави у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду клопотання прокурора про звільнення особи від кримінальної відповідальності відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лаюнь, Королівства Марокко, марокканця, громадянинаКоролівства Марокко, маючого середню освіту, не одруженого, раніше не судимого, не маючого реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,

В С Т А Н О В И В :

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшло клопотання прокурора ОСОБА_4 про звільнення особи від кримінальної відповідальності відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України.

З клопотання вбачається, що ОСОБА_3 , разом із ОСОБА_5 , 28.10.2006 року близько 5 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, приїхали до будинку, розташованого у АДРЕСА_2 , де проживає громадян ОСОБА_6 , щоб витребувати від нього повернення боргу у сумі 120 гривень.

Зайшовши до квартири до ОСОБА_7 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 почали вимагати від ОСОБА_8 повернути їм гроші, на що ОСОБА_9 пояснив, що грошей у нього не має та він поверне їх пізніше, попросивши останніх піти.

Ель ОСОБА_10 та ОСОБА_3 відмовились залишати квартиру, та повідомив ОСОБА_7 , про те, що без грошей вони не підуть, почали перевіряти вміст меблів у квартирі. ОСОБА_9 намагався завадити їм, на що ОСОБА_5 штовхнув потерпілого так, що він спиною розбив віконне скло, після чого обидва схопили ОСОБА_8 за одяг та повалили на підлогу, де ОСОБА_5 тримав руки ОСОБА_8 , а ОСОБА_3 витягнув у нього з карману штанів гроші в сумі 49 гривень та 10 долларів США, тобто 50 гривень 50 копійок, загалом заволодівши у ОСОБА_8 99 гривень 50 копійок.

Після чого ОСОБА_5 , діючи з метою зломити волю потерпілого до подальшого супротиву, почав наносити йому удари кулаками в область обличчя, нанісши не менше 4 ударів та спричинив згідно висновку судово-медичного експерта № 4077-с від 23.11.2006 року легкі тілесні ушкодження, а саме, садно на обличчя, після чого узяв до рук уламок скла, та погрожуючи за допомогою цього уламку потерпілому, змусив його відмовитися від спроби подальшого супротиву їх діям.

Після цього ОСОБА_5 відчинив шафу, яка знаходилась у кімнаті та викрав з карману куртки, яка знаходилась у цій шафі, гроші в сумі 650 долларів США, тобто 3282 гривні 50 копійок, які належали, проживаючому у цій квартирі ОСОБА_11 .

Заволодів таким чином грошима ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , узяв на кухні квартири кухонний ніж та кришку від каструлі, підійшли до ОСОБА_8 та демонструючи вищевказані предмети, повідомили, що розправляться з ним у разі, якщо він звернеться за даним фактом із заявою до органів поліції, а потім пішли з квартири, таким чином розпорядившись викраденими грошима на власний розсуд.

Таким чином своїми умисними діями ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, клопотання підтримав та просив його задовольнити. ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився.

Прокурор клопотання обґрунтовує наступним чином.

Обвинувачення ОСОБА_13 за ч. 2 ст. 187 КК України висунуто 06.11 2006.

17.11.2006 р. постановою суді Московського райсуду м. Харкова відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

17.11.2006 р. ОСОБА_3 невиїзд. обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

04.12.2006 р. прокурором Московського району м.Харкова старшим радником юстиції ОСОБА_14 затверджено обвинувальний висновок у кримінальній оправі № 67061444 від 04.11.2006 р. за обвинуваченням ОСОБА_3 , за ч.2 ст. 187 КК України, зазначена кримінальна справа з обвинувальним висновком направлені для розгляду до Московського райсуду м. Харкова.

12.06.2007 р. постановою судді Московського райсуду м. Харкова матеріали справи у відношенні ОСОБА_3 виділенні в окреме провадження, запобіжний захід до останнього змінено на тримання під вартою, оголошено розшук ОСОБА_3 провадження по справі призупинено до розшуку останнього.

Московським РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області по відношенню до підсудного ОСОБА_3 заведено ОРС «Розшук» №6711096. Згідно повідомлення Державної прикордонної служби України від 17.02.2014 ОСОБА_3 покинув територію України 29.11.2006 через пункт пропуску в м. Донецьк та літаком маршрут «Донецьк-Одеса- Алепо» попрямував до Сирії Алеппо.

Постановою судді Московського райсуду м. Харкова від 08.12.2015 кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч.2 ст. 187 КК України повернуто прокурору Московського району м. Харкова для проведення додаткового розслідування.

28.12.2015 р. відомості про вчинення підозрюваним ОСОБА_15 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань слідчим Московського ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_16 за № 0006808.

Постановою слідчого СВ Московського ВП ГУНП в Харківській області від 28.12.2015 оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_3 , досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0006808 зупинено.

Відповідно до положень ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення ( злочину) і до дня набрання вироком законної сили минуло 15 років - у разі вчинення тяжкого кримінального правопорушення (злочину).

Разом з тим, згідно з ч.2 ст.49 КК України - перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення (злочин) , ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з?явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення злочину - п?ятнадцять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п?ять років.

Згідно положень ч.5 ст. 12 КК України тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше двадцяти п?яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше десяти років.

Після внесення змін до вказаних статей мало місце поліпшення становища ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 порівняно із попередніми редакціями ст. 12 КК та ст. 49 КК, що були чинними на час скоєння ним кримінального правопорушення, у зв?язку з цим у кримінальному проваджені відносно останнього є підстави для застосування положень ч. 1 ст. 5 КК щодо зворотної дії закону про кримінальну відповідальність у часі.

Тому, за умови відсутності факту ухилення підозрюваного від слідства або суду, строк давності для звільнення його від кримінальної відповідальності згідно з приписами ч.2 ст.49 КК становить п?ятнадцять років з дня вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК, і до дня набрання вироком законної сили. При цьому час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Тобто, у цьому випадку закон передбачає загальний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності осіб, які ухиляються від слідства чи суду: п?ятнадцять років з часу вчинення злочину, п?ять років - з часу вчинення кримінального проступку, оскільки факт свідомого ухилення особи від відповідальності свідчить про те, що вона все ще є суспільно небезпечною, тож це зумовлює необхідність більш суворого підходу до неї при вирішенні питання про давність притягнення до кримінальної відповідальності.

За таких обставин час, який минув із дня вчинення кримінального правопорушення до дня, коли особа почала ухилятися від слідства або суду, не втрачає свого значення, а зберігається і зараховується до загального строку давності, що продовжує спливати. Крім того, до загального строку також зараховується період такого ухилення, а також проміжок часу, що пройшов із дня з?явлення особи із зізнанням або затримання до дня набрання вироком законно сили.

Встановлено, що кримінальне правопорушення було вчинене 28.10.2006 року з попередньою правовою кваліфікацією - ч.2 ст. 187 КК України, яке на час складання клопотання є злочином.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 вперше скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, а також з дня вчинення ним злочину минуло 15 років, тобто згідно зі п.2 ч. 1 ст.49 КК України, з урахуванням ч.2 ст.49 КК України, минув строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, що є підставою для звільнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності згідно з п. 1 ч.2 ст.284 КПК України.

Враховуючи наведені вище висновки щодо застосування норм права, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для дослідження зібраних у кримінальному провадженні доказів, встановлення наявності або відсутності події і складу кримінальних правопорушень та винуватості ОСОБА_3 у їх вчиненні.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Злочин відбувся 28.10.2006 р., тобто з часу вчинення кримінального правопорушення минуло більше 15-ти років.

Згідно висновків щодо застосування норм права Верховного Суду, висловлених в постанові від 05.04.2021 у справі № 328/1109/19, ухилення особи від досудового розслідування або суду має своїм наслідком зупинення перебігу давності; перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання; у разі ухилення особи від досудового розслідування або суду і наступного її з`явлення із зізнанням чи затримання - встановлені ч. 1 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) диференційовані строки давності до уваги не беруться; щодо такої особи застосовуються визначені ч. 2 ст. 49 КК (у редакції Закону № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року) загальні строки давності - п`ять років у разі вчинення нею кримінального проступку і п`ятнадцять років - у раз вчинення нею злочину будь-якого ступеня тяжкості. Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічні положення закріплені у ч. 1 ст. 285 КПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

В ухвалах Верховного Суду від 14 вересня 2020 року у справі № 93/1843/16-к, від 20 серпня 2020 року у справі № 661/4717/15-к, від 24 лютого 2020 року у справі № 466/5490/17, суд касаційної інстанції висловив наступні висновки щодо застосування норм права під час оцінки доводів касаційних скарг відносно того, що суди першої інстанції під час закриття кримінального провадження у зв`язку із спливом строків давності послались лише на обвинувачення, пред`явлене органом досудового розслідування, проте не навели висновків, що таке діяння дійсно мало місце, містить склад злочину та обвинувачений винний у його вчиненні.

Верховним Судом у вказаних вище ухвалах зазначено, що враховуючи положення ч.4 ст. 286 КПК України, суд першої інстанції зобов`язаний невідкладно розглянути клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із спливом строків давності, не з`ясовуючи при цьому обставини, установлені під час кримінального провадження, та не перевіряючи їх доказами у порядку статей 347 363 КПК України.

Відповідно до ст. 284, 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє особу від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, а провадження у справі закриває.

Згідно ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Отже, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. 5, 49 КК України, ст. 286, 369 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Салтівської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_4 про звільнення особи від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006808 від 28 грудня 2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0006808 від 28 грудня 2015 року, відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, закрити.

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до ст. 49 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_1