Провадження №1-і/447/3/22
Справа №447/272/15-к
У Х В А Л А

щодо продовження строку запобіжного заходу

27.12.2022 Миколаївський районний суд Львівської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області клопотання прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Розділ, Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, раніше неодноразово судимого, востаннє 14.11.2013 Миколаївським районним судом Львівської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 383 КК України, та 03.12.2019 Старосинявським районним судом Хмельницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, який проживає за адресою: по АДРЕСА_1 львівської області,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

прокурор ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні судді Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_6 перебувають матеріали кримінального провадження №0000752, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28.06.2014, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

23.12.2022 прокурор подав клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо обвинуваченого ОСОБА_4 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи, клопотання надійшло у провадження судді ОСОБА_1 .

В обґрунтування клопотання наведено наступне.

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, повторно, незаконно заволодів транспортним засобом марки «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , у результаті чого завдав значної матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_7 , тобто своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 просить продовжити застосований раніше запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки такий раніше неодноразово судимий, востаннє 14.11.2013 вироком Миколаївського районного суду Львівської області за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 383 КК України до 4 років позбавлення волі, був звільнений від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, на шлях виправлення не став та під час іспитового терміну вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, та під час розгляду у Миколаївському районному суді Львівської області обвинувального акту про вчинення ним вказаного кримінального правопорушення, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК України, за яке 03.12.2019 вироком Старосинявського районного суду Хмельницької області засуджений до 2 років позбавлення волі. Відтак, судом до обвинуваченого може бути застосовано покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, у виді реального позбавлення волі строком від 5 до 8 років позбавлення волі. Крім цього, прокурор посилається на те, що ОСОБА_4 без поважних причин не прибув у судові засідання, які відбулися 25.08.2022 та 06.10.2022 у Миколаївському районному суді Львівської області, а застосовані примусові приводи відносно такого не виконані, у зв`язку з відсутністю його за місцем свого проживання. Крім того, згідно пояснень свідка ОСОБА_8 від 25.10.2022, який не являвся у судові засіданні для дачі показань до обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу, вбачаються ознаки тиску на такого з боку ОСОБА_4 , що свідчить про те, що обвинувачений може впливати й на інших свідків, допит яких ще не проведено в межах судового розгляду, шляхом фізичного або психологічного тиску на таких, з метою зміни або відмови від дачі показань. Прокурор зазначив, що така злочинна поведінка свідчить про неможливість обвинуваченого зробити для себе належних висновків та припинити вчиняти кримінальні правопорушення, належним чином виконувати процесуальні обов`язки обвинуваченого. Отже, вважає, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, що дає підстави стверджувати про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Вказав, що будь-які нові обставини, які б свідчили про те, що наведені ризики зменшилися відсутні та сторона захисту такі дані не надала.

Захисник ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 заперечили щодо продовження запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор у ході розгляду клопотання довів наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, довів ризики, передбачені п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не довів наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки свідок ОСОБА_8 був допитаний у судовому засіданні.

Суд також враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, репутацію, а саме те, що він раніше судимий, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, відтак, відсутні підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи будуть адекватними заходами у даному кримінальному провадженні та зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту виправдовує обмеження його права на свободу, а також зможе запобігти ризикам, які суд вважає доведеними.

Керуючись ст. 181, 193, 194, 205, 331 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання задоволити частково.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу прокурора чи суду у період з 21:00 до 06:00 год. строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 24.02.2023.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- невідкладно повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування з потерпілими та свідками.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Миколаївського відділу Стрийської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1