Справа №454/3438/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"09" січня 2023 р. місто Сокаль

Сокальський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000262 від 04.10.2022 року, яке поступило з обвинувальним актом по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Володарка Київської області та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, раніше не судимого,

за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

У Х В А Л И В:

До Сокальського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000262 від 04.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України за наступних обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 у

невстановлений час та невстановленому досудовим розслідуванням місці надав

належний йому документ, а саме паспорт громадянина України для виїзду за

кордон НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_3 ,

невстановленій досудовим розслідуванням особі після отримання якого вона із

нанесенням штампу «Постійне проживання в Республіці Польща» та штампу

«Взятий на постійний консульський облік в Посольстві України в Республіці

Польща» у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці за допомогою

відповідної комп`ютерної техніки та інших засобів здійснила підробку офіційного

документ - паспорту громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_1 ,

виданого на ім`я ОСОБА_3 , внісши до нього завідомо

недостовірні відомості щодо взяття на постійний консульський облік в Посольстві України в Республіці Польща та постійного проживання в Республіці Польща,

хоча у територіальне управління Державної міграційної служби

ОСОБА_3 не звертався.

Окрім того, 04 жовтня 2022 року близько 01 год. 46 хв.

ОСОБА_3 , під час проходження прикордонного контролю, перебуваючи в

міжнародному пункті пропуску для пішого переходу «Угринів-Долгобичів» що за

адресою: с. Угринів Червоноградського району Львівської області, усвідомлюючи

значення та суспільно-небезпечний характер власних дій та керуючи ними, діючи

умисно з метою звільнення від призову на військову службу у зв`язку із

загальною мобілізацією по причині введення на території України воєнного стану,

надав працівнику ДПСУ ОСОБА_4 паспорт громадянина України для виїзду

за кордон НОМЕР_2 , належний ОСОБА_3 з завідомо

недостовірними відомостями щодо перебування на постійного консульському

обліку в Посольстві України в Республіці Польща та постійному проживання в

Республіці Польща, при цьому ОСОБА_3 з питань

оформлення документів для виїзду на постійне проживання за кордон в

територіальний не звертався.

Доказами на підтвердження встановлених обставин є наступне.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , вбачається, що останній беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, тобто погоджується із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Відповідно до частин 2, 3 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд має право призначити розгляд у судовому засіданні обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку та викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, якщо визнає це за необхідне.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2617-VIII, те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, вважає доведеним, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 , в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 , кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України , тобто пособництво у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка уповноважена на виконання функцій держави, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків, з метою використання його особою; та використання завідомо підробленого документа, який видається установою, яка уповноважена на виконання функцій держави, яка має право видавати такі документи, і який надає права або звільняє від обов`язків.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, спосіб життя, відношення обвинуваченого до вчиненого, ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, а саме: його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; його поведінку під час та після вчинення неправомірних дій та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 вказаного Кодексу, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних проступків (злочинів, кримінальних правопорушень).

При цьому, суд враховує те, що Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності з 1 липня 2020 року, внесено зміни до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України, які в даному випадку, посилюють кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Відповідно до частини 2 ст. 5 КК України в даному випадку підлягає застосуванню закон про кримінальну відповідальність, який діяв на час вчинення кримінального правопорушення, оскільки він пом`якшує кримінальну відповідальність обвинуваченого.

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та у світлі того, що відповідно до ст.ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відповідно до ст. 100 КПК України - зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень 00 копійок;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч ) гривень 00 копійок.

Відповідно до ст. 100 КПК України речові докази: паспорт громадянина України для виїзду за кордон на ім"я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_3 , орган , що видав 8034, яке зберігається при матеріалах кримінального провадження - зберігати при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Сокальський районний суд Львівської області протягом 30 діб з моменту його оголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження

Головуючий:ОСОБА_1