Провадження 11-кп/824/2579/2023 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2023 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуюча), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 рокуОСОБА_6 обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч.5 ст.185 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 23.04.2023 включно з правом внесення застави, визначеної ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.04.2020.

Рішення суду обґрунтовано тим, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не припинили свого існування, а тому саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 та запобігти наявним вище ризикам.

В апеляційній скарзі обвинуваченого указано на незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив про порушення його права на захист, а також відсутність перекладача, оскільки його наявність, на переконання апелянта, є обов`язковою з огляду на ту обставину, що він є неосвіченим. Просив змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

В апеляційній скарзі захисника указано також на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначив про те, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 в порушення вимог ч. 2 ст. 184 КПК України взагалі не було вручено ані захиснику, ані обвинуваченому. Поряд з цим, захисник зазначив також про те, що прокурором не доведена наявність існування будь-яких ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. За наведених обставин просив скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Від захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 надійшло клопотання в якому останній просив проводити розгляд за його відсутності.

Прокурор до суду не з`явився, будь - яких заяв про відкладення розгляду справи із зазначенням поважних причин неявки від нього до суду не надходило. Заяв від ОСОБА_6 про його бажання брати участь у справі також не надходило. Відповідно до вимог ч.4 ст. 422-1 КПК України неявка сторін не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається із матеріалів провадження питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою було вирішене на стадії судового розгляду. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. Обґрунтованість же обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні. Таким чином, при вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою у суді першої інстанції на стадії судового розгляду та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

У ході судового розгляду, суд першої інстанції визнав, що прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які існували на час застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 та не припинили свого існування на момент вирішення питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Оцінивши зазначені ризики, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою належним чином мотивувавши своє рішення.

Так, колегією суддів визнається доведеним ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_6 від суду. При цьому, указаний ризик, на думку колегії суддів, є значним. Колегія суддів зважає на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. Наявність даного ризику стверджується суворістю покарання, яке загрожує обвинуваченому у випадку доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, що суд зобов`язаний враховувати відповідно до вимог п.2 ч.1 ст. 178 КПК України. При оцінці даного ризику, колегією суддів враховуються конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, поставленого у вину обвинуваченому, а також існування реальної можливості переховування враховуючи ситуацію, яка існує в державі, яка викликана внаслідок військової агресії з боку Російської Федерації. Наведене указує на існування ризику переховування обвинуваченого від суду, що указує на наявність підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що ухваливши рішення про продовження обраного обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд обґрунтовано врахував тяжкість кримінального правопорушення, поставленого у вину ОСОБА_6 та інші обставини, передбачені ст.178 КПК України, які в сукупності можуть свідчити про існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ст. 177 КПК України.

При цьому, колегія суддів вважає слушними доводи захисника про невручення клопотання про продовження строків тримання під вартою, однак останнім до суду апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів, зокрема даних про наявність житла у обвинуваченого та сталих соціальних зв`язків, які б свідчили про наявність підстав для застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який би зміг запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, оскільки захисник до суду апеляційної інстанції не з`явився, а суд апеляційної інстанції проводить розгляд за наявними матеріалами.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що до обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано альтернативний захід у вигляді застави.

Щодо доводів апеляційної скарги обвинуваченого про незалучення йому перекладача у зв`язку із тим, що він є неосвіченим, то вказана обставина не може указувати про порушення його права на захист, оскільки він був представлений в суді захисником, а підстави для залучення перекладача в суді апеляційної інстанції були відсутні, у зв`язку з неявкою учасників.

Враховуючи викладене, ухвала Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 року відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування колегія суддів не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю ухвалу без змін, а апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 23 лютого 2023 рокупро продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

______________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4