справа №439/7/14-к/1-кп
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2022 року м.Броди
Бродівський районний суд Львівської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , інспектора ювенальної превенції ВП №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Броди об`єднані кримінальні провадження № 0000811 від 09.10.2013 року, № 0000326 від 10.05.2014 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заставне Золочівського району Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи неповнолітнім, в ніч на 8 жовтня 2013 року за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у м. Золочеві Львівської області, з метою крадіжки чужого майна, шляхом розбиття шибки Золочівського коледжу Національного університету «Львівська політехніка», який розташований в м. Золочеві по вул. І. Труша, 6, Золочівського району Львівської області, умисно, таємно, із корисливих спонукань, із кабінету директора викрали один ноутбук марки Lenovo В 575 серійний номер WВ04874497 вартістю 2788,25 грн., ноутбук марки НР Раvillion dv 6000 вартістю 2736 гри., туристичний ніж марки Gosla вартістю 80 грн., орден Української автокефальної православної церкви № 14 - присвоєний ОСОБА_8 , значок із надписом «за дальний поход» та три значки депутата районної ради, всього майна останнього на загальну суму 5604,25 гривень.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у інше приміщення, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України.

Окрім того, 10.05.2014 року близько 03 години, ОСОБА_5 , будучи неповнолітнім, з метою крадіжки чужого майна, шляхом розбиття віконного скла приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться у АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_9 , проник у середину бару, звідки умисно, таємно, із корисливих спонукань, викрав гроші у сумі 4304 грн., чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріальної шкоди на цю суму.

Також ОСОБА_5 , будучи неповнолітнім, 09.10.2013 року близько 16 год. 00 хв. умисно, таємно, із корисливих спонукань, шляхом підбору ключа від замка вхідних дверей, проник в приміщення контори ТзОВ «Золочівський цегляний завод», що розташований по АДРЕСА_3 , звідки із гаманця, що знаходився у жіночій сумочці ОСОБА_10 , вчинив крадіжку грошей в сумі 170 гривень, після чого втік у невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному з проникненням у інше приміщення, скоїв кримінальні правопорушення, передбачені ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 не визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень та суду пояснив, що крадіжок не вчиняв, вважає, що його вина не доведена жодними доказами. Показання свідків є суперечливими, лише свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні дав правдиві показання, оскільки останній вже відбув покарання за вироком суду, тому ніхто не міг на нього тиснути. Також просить врахувати, що на відео, яке оглядалося судом по епізоду крадіжки з бару «Мисливський двір», не він. Також він не заперечує, що мав місце випадок, коли він перебував на автобусній станції до нього підійшов чоловік, потім стало відомо що це працівник міліції, який обшукав його, вилучивши у нього пістолет і гроші. Зазначає, що він відбув покарання за вироком суду, який вподальшому був скасований Верховним судом, тому з цих підстав просить закрити кримінальне провадження, адже ніхто не може бути двічі засудженим за одне і теж діяння та двічі за нього відбути покарання.

Незважаючи на невизнання своєї вини, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні крадіжок доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами, які суд вважає належними та допустимими, а саме:
-показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 , який є директором відокремленого структурного підрозділу Золочівського коледжу Національного університету «Львівська політехніка», що у м. Золочеві по вул. І. Труша, 6, у якому 08.10.2013 року сталася крадіжка з його службового кабінету ордена ОСОБА_12 , кількох значків та двох ноутбуків та показав, що після крадіжки він повідомив усіх золочівських скупщиків про викрадення значків і просив повідомити його у випадку, якщо до них принесуть такі речі. Через деякий час ОСОБА_13 повідомив йому, що хлопець приніс значки та орден та запропонував впізнати їх. Це були справді його орден та значки. Коли на ринку працівники поліції затримали ОСОБА_7 , той повідомив, що крадіжку вчинив разом із ОСОБА_5 ;
- показаннями в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_9 , з яких вбачається, що в ніч на 10.05.2014 року в її барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вчинено крадіжку грошей в сумі 4304 грн. Коли вона зранку прийшла в бар, то побачила розбите віконне скло та зняті грати. В приміщенні був побитий посуд. Оскільки в барі ведеться відеоспостереження, то вона разом з чоловіком відразу ж переглянули відео і впізнали ОСОБА_5 . Вони його добре знають, бо він проживає неподалік бару;
- показаннями свідка ОСОБА_14 , про те, що невідомий хлопець, як пізніше стало відомо, що це ОСОБА_7 , приносив у сервісний центр, що в м. Золочеві, ноутбук «Леново» без документів. Він дав йому завдаток 500 грн. До кінця дня хлопець мав принести коробку від ноутбука, однак не приніс, а на слідуючий день прийшли працівники міліції і вилучили цей ноутбук. В подальшому батьки ОСОБА_7 віддали йому 500 грн.
-показаннями свідка ОСОБА_15 , про те, що декілька років тому хлопці приносили до нього в магазин по ремонту техніки, що у АДРЕСА_4 ноутбук, який в подальшому вилучили працівники міліції. Можливо це був ОСОБА_7 , він тоді брав його паспортні дані, однак пройшло багато часу він чітко не пам`ятає. За ноутбук він запратив йому 800 грн., однак грошей ніхто не повернув;
-показаннями свідка ОСОБА_16 даними в судовому засіданні про те, що його дружина ОСОБА_9 , являється власником бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і вона його повідомила про вчинення крадіжки з бару через розбите вікно складського приміщення, яке знаходиться із задньої сторони приміщення бару. Камерою спостереження було зафіксовано хто проникав в приміщення і при перегляді відео ним було встановлено, що це ОСОБА_5 . Він його впізнав, так як з вигляду його знав. Відео із записом вони передали працівникам міліції;
-показаннями свідка ОСОБА_17 , яка в судовому засіданні показала, що вона працює заучем у школі №1 м.Золочів, де навчався ОСОБА_5 і якого вона безпосередньо знала. Коли сталася крадіжка у барі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » вона переглядала відео із камер спостереження бару, де було видно як заходить хлопець і пересувається по приміщенню бару, в ньому вона впізнала ОСОБА_18 . Відео вона переглядала із класним керівником ОСОБА_19 , директором школи ОСОБА_20 та заучем ОСОБА_21 ;
-аналогічними показаннями даними в судовому засіданні свідками ОСОБА_19 та ОСОБА_20 ;
-показаннями свідка ОСОБА_22 , який в судовому засіданні дав показання про те, що він із сином прогулювався біля приміщення цегельного заводу і в цей час почув жіночі крики із словами «зупинись», «віддай» і в цей час неподалік пробіг хлопець та зупинився, на його думку подивитися чи за ним ніхто не біжить і повільно пішов далі. Через певний час до нього підійшов директор заводу та повідомив, що обікрали їх працівницю ОСОБА_10 . Свідок приблизно описав хлопця і сказав, що ніби знає його. В подальшому вони поїхали на автостанцію і там затримали ОСОБА_5 в якого був при собі пістолет. Вони його доставили в міліцію та вилучили в нього грошові кошти, які співпали з тими, що були викрадені у потерпілої ОСОБА_10
-аналогічними показаннями свідка ОСОБА_23 директора Золочівського цегельного заводу;
-показаннями свідка ОСОБА_24 про те, що він працював оперуповноваженим Буського ВП і пам`ятає, що був випадок крадіжки грошей на цегельному заводі у потерпілої ОСОБА_10 і в ході встановлення обставин встановлено, що до крадіжки причетний ОСОБА_5
-вироком Буського районного суду Львівської області від 19.02.2014 року (а.с. 251-253 т.4) згідно якого ОСОБА_7 засуджено за вчинення крадіжки з відокремленого структурного підрозділу Золочівського коледжу Національного університету «Львівська політехніка», що у м. Золочеві по вул. І. Труша, 6, яку він вчинив у змові із своїм знайомим ОСОБА_5 . Із змісту вироку вбачається, що в ході судового розгляду справи він суду давав визнавальні покази щодо крадіжки разом з ОСОБА_25 з коледжу нагород та ноутбуків. Він пояснював обставини вчинення крадіжки разом із ОСОБА_5 , в саме: куди заходили в приміщення коледжу, куди збували викрадені речі та інші обставини вчинення злочину.
Суд не приймає до уваги показання свідка ОСОБА_7 , які надані ним в судовому засіданні, про те, що під час розгляду справи Буським районним судом відносно нього він давав неправдиві покази щодо ОСОБА_5 , оскільки на нього чинився тиск, так як такі покази є голослівними та спростовуються вироком Буського районного суду Львівської області від 19.02.2014 року. Також судом враховано, що в судовому засіданні під час розгляду справи Буським районним судом були присутні захисник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_26 , законний представник неповнолітнього обвинуваченого його мати ОСОБА_27 , представник служби у справах дітей Золочівської райдержадміністрації - ОСОБА_28 , проте, жодних скарг щодо порушення прав та інтересів неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 від учасників судового засідання не надходило, що дає підстави вважати, що тиску на обвинуваченого не було, а його покази як свідка спрямовані на сприяння обвинуваченому ОСОБА_5 уникнути кримінальної відповідальності, оскільки перебуває з останнім у дружніх стосунках.
Окрім того, із протоколу проведеного слідчого експерименту від 10.08.2013 року (а.с. 49-51 т. 6) вбачається, що ОСОБА_7 показав на місцевості та розказав, як разом з ОСОБА_5 вчиняв крадіжку майна із Золочівського коледжу Національного університету «Львівська політехніка», звідки брали драбину, куди її ставили, у яке вікно залізали, як були розташовані предмети в кабінеті директора, які викрадали. Слідчий експеримент був зафіксований на цифровий носій, інформація з якого була переглянута в судовому засіданні.
Із заяви потерпілої ОСОБА_29 як ОСОБА_30 від 10.05.2014 року вбачається, що 10.05.2014 року нею виявлено крадіжку грошей з бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться у АДРЕСА_2 (а.с. 154 т. 5). В цей же день потерпіла надала дозвіл на огляд приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 » без ухвали суду (а.с.157 т.5).
Із протоколу огляду місця події від 10.05.2014 року та фототаблиць до нього (а.с.158-163 т.5) вбачається, що оглянуто приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », де зафіксовано розташування приміщень, розбите вікно у складському приміщенні та вилучено сліди рук та сліди підошви взуття із приміщення бару.
З переглянутого в судовому засіданні відеоматеріалу із камер спостереження, який був наданий працівникам міліції потерпілою ОСОБА_9 зафіксовано час та місце проникнення особи у приміщення бару « ІНФОРМАЦІЯ_2 », яку в подальшому впізнали власник бару та її чоловік ОСОБА_16 , а також педагоги школи в якій навчався ОСОБА_5 , про що підтвердили при допиті в судовому засіданні.
Із заяви ОСОБА_10 від 09.10.2013 року встановлено, що остання просить притягнути до кримінальної відповідльнсті невідому особу, яка вчинила крадіжку грошей в сумі 170 грн., купюрами 100, 50, 20 грн. із сумочки, яка знаходилася в приміщенні контори ТзОВ «Золочівський цегельний завод» (а.с.221 т.5).
Заявою від 09.10.2013 року директор ТзОВ «Золочівський цегельний завод» ОСОБА_23 надав дозвіл на проведення огляду приміщення контори заводу у зв`язку із крадіжкою грошей у ОСОБА_10 (а.с.224 т.5).
З протоколу огляду місця події від 09.10.2013 року та фототаблиць до нього (а.с.225-231 т.5) та протоколу огляду предметів від 10.10.2013 з фототаблицями до нього (а.с.240-247 т.5) вбачається, що під час огляду особи ОСОБА_5 в останнього вилучені, а в подальшому оглянуті, зокрема, грошові кошти купюрами 100, 50, 20 грн, 1 долар США та три купюри по 25 карбованців України та які постановою про визнання предметів речовими доказами від 10.10.2013 року визнані речовими доказами та передані на зберігання ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.248-250 т.5).
Ухвалою слідчого судді від 14.10.2013 року про тимчасовий доступ до речей і документів надано тимчасовий доступ до речей ОСОБА_5 з можливістю їх вилучення, в тому числі грошових коштів купюрами 100, 50, 20 грн, 1 долар США та три купюри по 25 карбованців України.
Тому, оцінивши досліджені докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення.

Невизнання вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень суд розцінює як таке, що спрямоване на уникнення від відповідальності, а його показання суперечать дослідженим в судовому засіданні доказам, які є належними та допустимими та повністю підтверджують вчинення крадіжок саме ОСОБА_5 .
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжким злочином, його наслідки, особу обвинуваченого, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, за місцем проживання та навчання характеризується посередньо, виховувався в багатодітній сім`ї, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, згідно акта судово-психіатричного експерта №269 від 19.05.2014 встановлено, що в період інкримінованих дій ОСОБА_5 психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв будь яких тимчасових розладів психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, згідно досудової доповіді органу пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній та є можливість виправлення обвинуваченого, застосувавши покарання не пов`язане з позбавлення обмеження волі, а також думку потерпілих, які просять призначити покарання за розсудом суду.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає вчинення кримінальних правопорушень у неповнолітньому віці.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
Виходячи з вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень достатнім буде призначення покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи, що обвинувачений вчинив кримінальні правопорушення у неповнолітньому віці, вперше притягується до кримінальної відповідальності, виховувався у багатодітній сім`ї, зважаючи на відсутність претензій майнового та морального характеру з боку потерпілих, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з іспитовим строком та з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

В судовому засіданні захисник адвокат ОСОБА_4 заявив клопотання про закриття кримінального провадження з тих підстав, що обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений вироком Бродівського районного суду Львівської області від 24.11.2017 року за яким призначено покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік, яке ОСОБА_5 відбув про що свідчить ухвала Золочівського районного суду Львівської області від 12.12.2018 року про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання. Хоча вирок суду від 24.11.2017 в подальшому був скасований, однак ОСОБА_5 , зважаючи на положення ст.61 Конституції України не може двічі бути пригнутий за одне і теж протиправне діяння та двічі відбувати покарання за одне і теж кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що клопотання захисника не підлягає задоволенню, оскільки вироком Бродівського районного суду Львівської області від 24.11.2017 року ОСОБА_5 був засуджений до покарання у виді трьох років позбавлення волі і на підставі ст.ст.75,104 КК України звільнений від призначеного покарання з випробування із встановлення іспитового строку один рік.

21.11.2019 року вирок Бродівського районного суду Львівської області від 24.11.2017 року був скасований ухвалою апеляційного суду Львівської області та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно матеріалів справи ОСОБА_5 покарання у виді трьох років позбавлення волі не відбував, оскільки був звільнений з випробування з встановленням іспитового строку один рік. Про це свідчить також ухвала Золочівського районного суду Львівської області від 12.12.2018 року про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання.

А тому посилання захисника на те, що ОСОБА_5 відбував покарання є безпідставним, а клопотання таким, що не може бути задоволено.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , зважаючи на те, що суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з іспитовим строком, то достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого буде застосування до нього запобіжного заходу в виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків передбачених ст.194 КПК України до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов не заявлявся.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Проведені в кримінальному провадженні судові експертизи жодним чином не підтверджують винуватість ОСОБА_5 у вчиненні крадіжок, тому суд не може стягнути вартість за їх проведення з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст.368-371, 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років шість місяців позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням та визначити іспитовий строк один рік.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в закону силу обрати у виді особистого зобов`язання, з покаладення обов`язку прибувати до суду за першим викликом.
Речові докази: чохол до мобільного телефону, мобільний телефон марки НОКІА 206, сім картку № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , картку пам`яті на 4 ГБ, посвідчення дитини з багатодітної сім`ї серії НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_5 , портмоне чорного кольору, медальйон з жовтого металу, одну купюру номіналом 1 долар США серії А 45568893 Е, три купюри номіналом по 25 карбованців України, зарядний пристрій, запальничку чорного кольору, запальничку сірого кольору, які передані на відповідальне зберігання ОСОБА_5 надати дозвіл останньому на використання; одну купюру номіналом 100 грн. серії ВЮ № 1851235, одну купюру номіналом 50 грн. серії ЕФ № 2822974, одну купюру номіналом 20 грн. серії МЗ № 6904885, вилучені у ОСОБА_5 та передані на відповідальне зберігання ПАТ КБ «Приватбанк» - повернути ОСОБА_10 ; два лазерних диски в паперових конвертах слід зберігати при матеріалах провадження; дві господарські рукавиці та картонну папку із трьома аркушами формату А-4, один недопалок цигарки «Bond», пачку з чотирма цигарками «Bond», які передані на зберігання у камеру зберігання речових доказів Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області знищити; газовий пістолет МР-654К калібру 4,5 мм, серійний № Т 12501697 Н з написом на звороті «Made in Russia» «Baikal», пару чоловічого взуття, що передані на зберігання Злочівському РВП ГУ НП у Львівській області повернути ОСОБА_5 .
Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Бродівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1