Справа № 953/6185/22
н/п 1-кс/953/4397/22
"03" листопада 2022 р.Київський районний суд м.Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2
Місцем зберігання виявлених та вилучених в ході огляду місця події речей визначити камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
18.10.2022 слідчим суддею Київського районного суду м. Харкова, на підставі відповідної ухвали, клопотання про арешт майна повернуто для усунення недоліків із встановленням 72 годинного терміну.
01.11.2022 вказану ухвалу під розписку було отримано прокурором Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 .
Клопотання подано повторно після усунення недоліків.
Прокурор в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.
Власник майна в судове засідання не з`явився.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими прокурор обґрунтовує доводи клопотання, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання, виходячи з наступного.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Частиною 1 ст. 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповіднодо вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів .
Згідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідноп. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Під час досудового розслідування встановлено, 16.08.2022 невстановлені особи, діючи в умовах воєнного стану, із застосуванням насильства, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , незаконно проникли до вищевказаної квартири, чим порушили недоторканність житла; незаконно позбавили волі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та здійснили розбійний напад на останнього, поєднаний з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування зброї.
Під час огляду місця події від 13.10.2022 за місцем вчинення кримінального правопорушення, за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання потерпілого - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в кімнаті квартири за вищевказаною адресою, останній добровільно видав знайдені їм після вчинення правопорушення предмети, а саме: предмети, схожі на гільзи, з маркуванням «270 99», у кількості 5 штук; предмети, схожі на гільзи, з маркуванням «270 02», у кількості 2 штук; предмети, схожі на пулі, у кількості 2 штук.
Вище вказані предмети постановою слідчого визнані речовими доказами.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Вилучене майно підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
Отже, на виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України сторона обвинувачення довела слідчому судді про необхідність у арешті майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи вказану вимогу КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно вилучене 13.10.2022 проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: предмети, схожі на гільзи, з маркуванням «270 99», у кількості 5 штук; предмети, схожі на гільзи, з маркуванням «270 02», у кількості 2 штук; предмети, схожі на пулі, у кількості 2 штук.
Місцем зберігання арештованого майна визначити камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1