Справа № 577/1437/19
Провадження № 1-кп/577/19/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 березня 2023 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотопі Сумської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000186 від 27 лютого 2019 року, по обвинуваченню

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Конотопа Сумської області, українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, непрацюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

23 лютого 2019 року у вечірній час, точний час під час досудового розслідування не встановлений, у ОСОБА_3 виник злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_6 з приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Реалізуючи вказаний злочинний корисливий намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 23 лютого 2019 року близько 22 год. 40 хв. разом з іншою особою, якій він не повідомив про свої злочинні наміри, а лише попрохав допомоги у перевезенні майна, прибув до приміщення, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , де, за допомогою наявного у нього ключа, відчинив вхідні двері, проник до вказаного приміщення, та таємно викрав 4 ящика яблук сорту «Айдаред», 2 ящика помідорів сорту «Турецький Хан» та 1 ящик мандаринів, країна постачальник Єгипет.

Викрадене майно ОСОБА_3 разом з іншою особою, яка не була обізнана про його наміри, завантажив до викликаного автомобіля таксі та з викраденим майном залишив місце вчинення злочину.

У подальшому, 24 лютого 2019 року близько 03 год. 56 хв., продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного корисливого наміру, направленого на таємне викрадення належного ОСОБА_6 майна, ОСОБА_3 разом з іншою особою, яка не була обізнана про його злочинні наміри, знову прибув до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , за допомогою наявного у нього ключа відчинив вхідні двері до вказаного приміщення та таємно викрав 2 ящика яблук сорту «Айдаред», 3 ящика огірків сорту «Турецький Гамбіт F 1 20», упаковку пекінської капусти, країна постачальник Туреччина, та 1 ящик лимонів, країна постачальник Туреччина, які знаходилися у вказаному приміщенні.

З викраденим майном ОСОБА_3 залишив місце вчинення злочину.

Всього ОСОБА_3 вчинив крадіжку: яблук сорту «Айдаред», врожай 2018 року, вагою 150 кг на загальну суму 1 650 грн 00 коп, огірків сорту «Турецький Гамбіт F 1 20», врожай 2019 року, вагою 25 кг на загальну суму 1 517 грн; помідорів сорту «Турецький Хан», врожай 2019 року, вагою 26 кг на загальну суму 1 170 грн 00 коп; мандаринів, країна постачальник Єгипет, врожай 2018 року, вагою 9 кг на загальну суму 270 грн 00 коп; лимонів, країна постачальник Туреччина, врожай 2018 року, вагою 10 кг на загальну суму 247 грн 00 коп, капусти пекінської, країна постачальник Туреччина, врожай 2018 року, вагою 4 кг на загальну суму 55 грн 00 коп, тобто викрав належне ОСОБА_6 майно на загальну суму 4 909 грн 00 коп.

ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю та надав показання, що з січня 2019 року він без укладення трудового договору працював різноробочим у фізичної особи-підприємця ОСОБА_6 . Його робочим місцем було приміщення АДРЕСА_2 , де ОСОБА_6 зберігав належну йому продукцію, а також вирощував зелену цибулю. У зв`язку з його роботою ОСОБА_6 видав йому ключі від вказаного приміщення. Його робочий день був з 09 год. 00 хв. до 15 год. 30 хв - 16 год. 00 хв. Після закінчення робочого часу ключ від приміщення залишався у нього, але ОСОБА_6 забороняв йому заходити до вказаного приміщення. 23 лютого 2019 року ОСОБА_6 мав розрахуватися з ним за відпрацьований місяць, а тому він після закінчення робочого часу приїхав до ОСОБА_6 . Проте ОСОБА_6 відмовився провести з ним розрахунок та сказав, що він звільнений. При цьому ОСОБА_6 не попрохав його повернути ключі від приміщення по АДРЕСА_2 . Оскільки ОСОБА_6 не провів з ним розрахунок за відпрацьований час, то він вирішив вчинити крадіжку належного останньому майна. З вказаною метою 23 лютого 2019 року близько 22 години він разом із своїм знайомим ОСОБА_7 , якому він не повідомив про свій намір вчинити крадіжку майна ОСОБА_6 , а сказав, що просто забере належні йому речі, прибули до приміщення по АДРЕСА_2 , де він за допомогою свого ключа відкрив вхідні двері до приміщення. Разом із своїм ОСОБА_7 вони зайшли до приміщення та винесли з нього: 4 ящика яблук, 2 ящика помідорів та 1 ящик мандаринів. Вказані ящики вони завантажили до автомобіля таксі, який викликали, та відвезли до будинку ОСОБА_7 в с. Підлипне м. Конотоп Сумської області, де і залишили. Потів він та ОСОБА_7 24 лютого 2019 року близько 04 години ранку знову прийшли до приміщення, де ОСОБА_6 зберігав овочі та фрукти. Він знову ключем відчинив вхідні двері до вказаного приміщення та вони винесли із зазначеного приміщення 2 ящика яблук, 3 ящика огірків, 1 ящик лимонів та 1 упаковку пекінської капусти. Все це вони завантажили на санчата, які заздалегідь взяли вдома у ОСОБА_7 та знову відвезли до будинку останнього. Він та ОСОБА_7 поділили овочі та фрукти. Через 2-3 дні до нього приїхали працівники поліції та він зізнався у вчинення крадіжки майна ОСОБА_6 . Він згоден з тим, що викрав яблука вагою 150 кг, огірки вагою 25 кг, помідори вагою 26 кг, мандарини вагою 9 кг, лимони вагою 10 кг та капусту вагою 4 кг. Він також згоден з висновком судової товарознавчої експертизи, щодо вартості кожного виду викраденого ним майна, а також з тим, що загальна вартість викраденого ним майна становить 4 909 грн 00 коп. Він вчинив крадіжку належного ОСОБА_6 майна, оскільки останній не провів з ним розрахунок при звільненні. З його участю у подальшому проводився слідчий експеримент, під час якого він показав за яких обставин вчинив злочин. Заявлений ОСОБА_6 позов про стягнення матеріальної шкоди на суму 4 909 грн 00 коп визнає повністю, в той же час взагалі не визнає цивільний позов потерпілого в частині вимог ОСОБА_6 про стягнення на його користь заподіяної моральної шкоди в розмірі в розмірі 2 300 грн 00 коп, оскільки потерпілий ОСОБА_6 своїми діями щодо відмови провести з ним розрахунок при звільненні заподіяв йому більшу моральну шкоду, а також спровокував його до вчинення злочину. Він з потерпілим не примирився, не прохав у останнього пробачення та не відшкодував заподіяну потерпілому шкоду.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, у повному обсязі доводиться також показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який надав показання, що з 2018 року до 2020 року він був зареєстрований як фізична особа-підприємець та здійснював оптову і роздрібну торгівлю продуктами харчування, у тому числі овочами і фруктами. Для зберігання своєї продукції він орендував підсобне приміщення та підвал по АДРЕСА_2 . У вказаному приміщенні він також вирощував зелену цибулю. Йому потрібні були підсобні працівники, щоб переносити продукцію та у січні 2019 року йому порекомендували взяти на вказану роботу ОСОБА_3 . Трудовий договір з ОСОБА_3 він не укладав. ОСОБА_3 приходив лише тоді, коли вони домовлялися і для нього була робота. Термін, на який він прийняв ОСОБА_3 на роботу, вони не узгоджували. Розрахунок за виконану роботу він проводив один раз на тиждень. Робоче місце у ОСОБА_3 було у приміщенні по АДРЕСА_2 . Ключі від вказаного приміщення були у нього, але іноді він давав ключі і працівникам, які працювали у нього, коли він був за межами міста і не міг приїхати до закінчення робочого дня, щоб закрити приміщення, де зберігалася належна йому продукція. Він нікому із працівників на дозволяв перебувати у приміщенні, коли у них там не було роботи, зокрема, у вечірній чи нічний час. Приміщення, яке він орендував, було під сигналізацією, але на початку лютого 2019 року сигналізацію у приміщенні зняли та він став помічати, що із вказаного приміщення стала зникати продукція. Тоді він вирішив замінити замки і більше нікому не залишати ключі від приміщення. 21 лютого 2019 року, на даний час він точно не може вказати дату, він замінив серцевину замка на вхідних дверях до приміщення по АДРЕСА_2 . Серцевину замка він взяв у приміщенні, де зберігав овочі та фрукти, але ключ від замка був лише один. Він це перевірив, щоб виключити можливість його працівників зайти без його дозволу до вказаного приміщення. ОСОБА_3 був на роботі в той день, коли він здійснював заміну замка. Після заміни замка ключ від нього весь час знаходився у нього, він нікому із працівників його не давав, а приміщення відчиняв вранці та зачиняв після роботи працівників самостійно. 22 лютого 2019 року він завіз до приміщення по АДРЕСА_2 , партію овочів та фруктів. 23 лютого 2019 року вранці він прийшов до приміщення, розташованого по АДРЕСА_2 , відкрив його своїм ключем. Товар, який він завіз 22 лютого 2019 року, був на місці. ОСОБА_3 мав прийти на роботу 23 лютого 2019 року, але не прийшов. Роботи станом на 23 лютого 2019 року не було, працівники, які працювали безпосередньо у складському приміщенні, яке він орендував, в той день на роботу не виходили, а тому він закрив приміщення і поїхав на ринок. 24 лютого 2019 року вранці, точний час він вказати не може, але це було до 10 години ранку, він приїхав до складського приміщення по АДРЕСА_2 та виявив відсутність майже 80 % товару, який завіз 22 лютого 2019 року. Викрадені були овочі та фрукти, а саме, наскільки він на даний час пам`ятає, були викрадені огірки, помідори, яблука, мандарини, капуста. Всього було викрадено належне йому майно на загальну суму 4 909 грн 00 коп. При цьому приміщення, з якого було вчинено крадіжку, було закрите на ключ, слідів злому не було. Він звернувся до поліції та повідомив про вчинене кримінальне правопорушення. Оскільки в місці, де розташоване приміщення, яке він орендував, встановлені камери відеоспостереження, то він звернувся до орендодавців приміщення та, переглянувши запис з камер відеоспостереження, встановив, що 23 лютого 2019 року до вказаного приміщення проник ОСОБА_3 , який своїм ключем відкрив приміщення та спочатку виніс велику сумку з товаром. В цей же день, коли вже стемніло, ОСОБА_3 приїхав до приміщення на автомобілі таксі та разом із іншою особою, відкрив вказане приміщення ключем та виніс ящики з овочами та фруктами. При цьому він ОСОБА_3 ключ від приміщення по АДРЕСА_2 він не давав. Вказаний ключ після того як замінив замок, тобто з 21 лютого 2019 року постійно знаходився у нього. Він не мав ніяких зобов`язань перед ОСОБА_3 та розрахувався з ним за виконану роботу, тобто не мав перед ним заборгованості з оплати за виконану роботу. У подальшому в його присутності за участю ОСОБА_3 був проведений слідчий експеримент, під час якого ОСОБА_3 показував за яких обставин він вчинив викрадення належного йому майна. Після вчинення злочину ОСОБА_3 йому нічого не відшкодував, а тому він повністю підтримує пред`явлений ним цивільний позов про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 4 909 грн 00 коп та моральної шкоди в розмірі 2300 грн 00 коп. Після вчинення злочину ОСОБА_3 жодного разу не вибачився перед ним, а тому він прохає призначити йому сувору міру покарання.

Вина ОСОБА_3 у вчиненні злочину у повному обсязі доводиться також протоколом прийняття заяви ОСОБА_6 про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 26 лютого 2019 року, з якого вбачається, що 26 лютого 2019 року о 18 год. 13 хв. ОСОБА_6 звернувся до Конотопського ВП ГУНП в Сумській області із заявою, в якій повідомив, що у період часу з 12 год 00 хв 22 лютого 2019 року до 07 год. 00 хв. 24 лютого 2019 року з приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , було вчинено крадіжку вагів «Олімп», яблук, огірків, помідорів, лимонів та капусти. При зверненні із вказаною заявою ОСОБА_6 був попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 383 КК України за завідоме неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення (а.с. 209 т. 2).

Під час огляду 26 лютого 2019 року місця події - приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , який був проведений із дозволу ОСОБА_6 , встановлено, що вхід до вказаного приміщення розташований з середини двору і прилягає до під`їзду № 11 п`ятиповерхового будинку АДРЕСА_2 . Вхід до приміщення здійснюється через одностворчаті двері, які на час огляду пошкоджень не мають, врізний замок також без пошкоджень. За входом розташовані сходи, які ведуть до іншого приміщення через одностворчаті дерев`яні двері. Вказані двері також не мають пошкоджень. За дверима розташоване приміщення розміром 7х7 м. Ліворуч та праворуч у приміщенні наявні полиці з насадженнями цибулі. На відстані 7 м є вхід до іншого приміщення розміром 2х2,5 м, а ліворуч - прохід до іншого приміщення розміром 4х4,5 м, вхід до якого здійснюється через одностворчаті дерев`яні двері. По периметру вказаного приміщення розташовані ящики з яблуками, помідорами, лимонами та капустою До протоколу огляду місця події від 26 лютого 2019 року долучені фототаблиці загального вигляду приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 211- 214 т. 2).

Відповідно до накладної № 13/02 від 21 лютого 2019 року, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_8 відпущено, а ОСОБА_6 отримано: 150 кг яблук по ціні 10 грн 00 коп за 1 кг, на загальну суму 1 500 грн 00 коп; 25 кг огірків по ціні 60 грн 00 коп за 1 кг, на загальну суму 1 500 грн 00 коп; 26 кг помідорів по ціні 50 грн 00 коп за 1 кг на загальну суму 1 300 грн 00 коп; 9 кг мандаринів по ціні 30 грн 00 коп за 1 кг на загальну суму 270 грн 00 коп; 10 кг лимонів по ціні 25 грн 00 коп за 1 кг на загальну суму 250 грн 00 коп, 4 кг капусти пекінської по ціні 14 грн 00 коп за 1 кг на загальну суму на 56 грн 00 коп ( а.с. 215 т. 2).

За висновком експерта № 19/119/11-1/536е від 12 березня 2019 року ринкова вартість викраденого у ОСОБА_6 майна станом на 24 лютого 2019 року могла становити: яблук сорту «Айдаред», врожай 2018 року, вагою 150 кг - 1 650 грн 00 коп; огірків сорту «Турецький Гамбіт F1 20», врожай 2019 року, вагою 25 кг - 1 517 грн 00 коп; помідорів сорту «Туркцький Хан», врожай 2019 року, вагою 26 кг - 1 170 грн 00 коп; мандаринів, країна постачальник - Єгипет, врожай 2018 року, вагою 9 кг - 270 грн 00 коп; лимонів, країна постачальник -Туреччина, врожай 2018 року, вагою 10 кг - 247 грн 00 коп, капусти пекінської, країна постачальник-Туреччина, врожай 2018 року вагою 4 кг - 55 грн 00 коп (а.с. 216-225 т. 2).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання. що він повністю згоден з кількістю викраденого ним у ОСОБА_6 майна та його вартістю, визначеною судовою товарознавчою експертизою.

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 26 лютого 2019 року, ОСОБА_7 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , добровільно видав працівникам поліції 6 картонних ящиків, один з яких був порожній, а п`ять інших - з яблуками. Також, у ОСОБА_7 були виявлені та вилучені поліетиленова сумка зеленого кольору з огірками та поліетиленовий пакет фіолетового кольору з картонною коробкою, наповненою помідорами та лимонами.

Як пояснив ОСОБА_7 , 23 лютого 2019 року він разом із ОСОБА_3 прибули до приміщення теплиці, що розташована по АДРЕСА_2 , куди вони увійшли через двері, які ОСОБА_3 відімкнув ключами, та за два рази винесли фрукти та овочі, які він на даний час має при собі. Вказані овочі та фрукти ОСОБА_3 передав йому під приводом подарунку для його родині, Після того, вони відвезли овочі і фрукти до нього додому. Про те, що вказані овочі та фрукти ОСОБА_3 не належить, він не знав.

У приміщенні магазину «ЕКО-маркет» по вул. Є. Коновальця в м. Конотопі Сумської області на електронних вагах DS-560 S-GA-К 150, заводський номер НОМЕР_1 , були зважені 5 ящиків яблук та встановлено, що їх вага становить 88,40 кг. Також були зважені лимони у кількості 4 штук та встановлено, що їх вага становить 0,64 кг. Крім того встановлено, що вага вилучених у ОСОБА_7 огірків становить 9,38 кг, помідорів - 4,52 кг. Вказані овочі та фрукти були вилучені у ОСОБА_7 (а.с.226-232 т. 2).

При проведенні 21 березня 2019 року слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_7 , останній надав показання, що 23 лютого 2019 року близько 22 години він з дружиною перебував поряд з магазином «АТБ» по пр. Миру в м. Конотопі Сумської області, де зустріли ОСОБА_3 , який запропонував пригостити їх фруктами та овочами, якими з ним розплатилися за підробіток і які знаходяться на складі у будинку АДРЕСА_2 . Вони з дружиною погодилися і разом з ОСОБА_3 пішли до вказаного приміщення. Коли вони зайшли до двору через арку, то ОСОБА_3 наказав його дружині почекати біля під`їзду, а вони пішли до вхідних металевих дверей складу. ОСОБА_3 ключами відімкнув вказані двері та вони увійшли всередину приміщення, де взяли 4 ящика яблук, 2 ящика помідорів та 1 ящик мандаринів. За рештою товару вони мали намір повернутися пізніше. Вказані ящики вони винесли із складу до під`їзду, де чекала його дружина. Потім ОСОБА_3 викликав таксі. Вони ящики з овочами та фруктами завантажили до багажника автомобіля таксі і поїхали до нього додому. Пізніше, 24 лютого 2019 року близько 03 год 50 хв він та ОСОБА_3 знову повернулися пішки до складу за рештою продуктів. При собі у них були сумки. ОСОБА_3 знову відімкнув двері ключем та вони винесли 2 ящика яблук, 3 ящика огірків, 1 ящик лимонів та 1 упаковку пекінської капусти. Вказані овочі та фрукти вони завантажили на санчата і пішли до нього додому.

Свідок ОСОБА_7 показав, яким саме чином він та ОСОБА_3 заходили у двір будинку, в якому напрямку йшли до приміщення, в якому зберігалися овочі та фрукти, показав вхідні двері, через які він та ОСОБА_3 заходили до приміщення, а також вказав на місце, де стояли ящики з овочами та фруктами. На вулиці ОСОБА_7 вказав на місце, де він і ОСОБА_3 сіли до автомобіля таксі (а.с. 237-240 т. 2).

При проведенні 21 березня 2019 року слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_9 , остання показала, що 23 лютого 2019 року близько 22 години вона та її чоловік ОСОБА_7 зустріли ОСОБА_3 , який запропонував пригостити їх фруктами та овочами. Її чоловік ОСОБА_7 погодився і вони втрьох увійшли до двору будинку АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 сказав їй почекати біля восьмого під`їзду будинку, де вона і залишилася. ОСОБА_3 та ОСОБА_7 пішли вздовж двору, куди саме, вона не бачила, оскільки було темно. Через деякий час ОСОБА_3 з її чоловіком повернулися і принесли яблука в ящиках та овочі в сумках. Скільки разів вони ходили за овочами та фруктами вона не пам`ятає. Потім ОСОБА_3 викликав таксі, вона сіла на заднє сидіння автомобіля. ОСОБА_3 і ОСОБА_7 завантажили фрукти і овочі до багажника автомобіля та вони поїхали до них додому. Пізніше їй стало відомо, що овочі та фрукти ОСОБА_3 не належать і він вчинив крадіжку вказаного майна (а.с. 234-236 т. 2).

З протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 березня 2019 року вбачається, що свідку ОСОБА_10 були надані фотознімки громадян, на одному з яких під № 2 свідок впізнав особу, яку він перевозив в ніч з 23 на 24 лютого 2019 року від АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 разом з ящиками овочів і фруктів. При цьому ОСОБА_10 зазначив, що впізнає особу, зазначену на фотознімку під № 2 за сукупністю загальних рис обличчя, а саме за формою носа, очей, губ та зачіскою (а.с. 248 - 249 т. 2 ).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що на знімку № 2 зображений він.

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 20 березня 2019 року, свідку ОСОБА_10 були надані фотознімки громадян, на одному з яких під № 1 свідок впізнав особу, яку він перевозив в ніч з 23 на 24 лютого 2019 року від АДРЕСА_2 до АДРЕСА_3 разом з ящиками овочів і фруктів (а.с. 250-251 т. 2).

Відповідно до показань ОСОБА_3 , наданих ним в судовому засіданні, на знімку під № 1 зображений ОСОБА_7

27 березня 2019 року при проведенні слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_3 , відеозапис якого був переглянутий у судовому засіданні. ОСОБА_3 надав показання, що 22 лютого 2019 року близько 15 години він закінчив працювати у ОСОБА_12 , вийшов разом з ним з приміщення, яке розташоване у будинку АДРЕСА_2 . Він дочекався поки ОСОБА_12 поїде, повернувся, ключами відкрив вхідні двері до приміщення та викрав: електронні ваги, які поклав до своєї сумки. Він замкнув двері приміщення та пішов. Після того, 22 лютого 2019 року близько 22 години поблизу магазину «АТБ», який розташований по пр. Миру в м. Конотопі Сумської області, він зустрів знайомого ОСОБА_7 з дружиною і запропонував їм овочі та фрукти. При цьому він повідомив, що овочами та фруктами з ним розрахувалися за роботу. Вони втрьох пішли у напрямку будинку № 26 по вул. Б. Хмельницького в м. Конотопі Сумської області. Він сказав ОСОБА_13 чекати біля під`їзду № 8, а з ОСОБА_7 пішов до складу. Він відкрив двері складу ключем та вони знайшли всередину, де взяли 4 ящика яблук, 2 ящика помідорів, 1 ящик мандаринів. Вказані ящики вони винесли і склали біля під`їзду № 8. Він викликав автомобіль таксі та коли він приїхав, то разом із ОСОБА_7 завантажили ящики з овочами та фруктами до багажника автомобіля. Потім вони сіли в автомобіль і поїхали до ОСОБА_7 додому за адресою: АДРЕСА_3 . Після чого, вже 23 лютого 2019 року близько 4 годин ранку він з ОСОБА_7 повернулися до приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Він відчинив ключем двері, вони увійшли всередину приміщення і винесли ще 2 ящика яблук, 3 ящика огірків, 1 ящик лимонів та 1 упаковку пекінської капусти. Вказані овочі та фрукти вони завантажили на санчата, належні ОСОБА_7 , та знову пішли додому до ОСОБА_7 (а.с. 252-255 т. 2).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 уточнив, що крадіжку належного ОСОБА_6 майна він вчинив 23 лютого 2019 року близько 22 години та 24 лютого 2019 року близько 04 години. При проведенні з його участю слідчого експерименту він невірно зазначив, що вказані події були 22 та 23 лютого 2019 року.

При цьому він вірно вказав кількість викрадених ним ящиків із овочами та фруктами, а також інші обставини вчинення ним злочину.

З протоколу огляду предмета від 12 березня 2019 року вбачається, що при огляді оптичного диску ОСОБА_7 власноручно зробив схематичні позначення на фото у фототаблиці, яка додається до протоколу та позначив на фото, що на записі із камер відеоспостереження зафіксовані він та ОСОБА_3 у час, коли вони забирали ящики з фруктами та овочами із приміщення, розташованого по АДРЕСА_2 . При цьому на відеозаписі із камер відеоспостереження зафіксована дата, коли ОСОБА_3 прибув до приміщення по вул. Б. Хмельницького в м. Конотопі Сумської області - 23 лютого 2019 року та час - 22 год. 43 хв., а також 24 лютого 2019 року, час 03 год. 56 хв. (а.с. 256-266 т. 2).

При вирішенні питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_3 суд враховує, що обвинувачений не був наділений правом постійного безперешкодного доступу у будь-який час до приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , у якому зберігалося належне ОСОБА_6 майно. Однак проник до вказаного приміщення 23 лютого 2019 року близько 22 год 40 хв. та 24 лютого 2019 року близько 03 год. 56 хв., в той час як 23 лютого 2019 року, за поясненнями ОСОБА_3 його робочий час закінчився о 16 год. 00 хв.

За поясненнями, наданими ОСОБА_3 у судовому засіданні, ОСОБА_6 забороняв йому заходити до приміщення по АДРЕСА_2 після закінчення робочого часу.

ОСОБА_3 23 лютого 2019 року близько 22 год 40 хв. та 24 лютого 2019 року близько 03 год. 56 хв прибув до приміщення, яке використовував ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , з метою вчинення крадіжки належного ОСОБА_6 майна, у неробочий час, коли у вказаному приміщенні були відсутні інші працівники, без дозволу ОСОБА_6 .

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю доведена та своїми діями щодо таємного викрадення належного потерпілому ОСОБА_6 , майна, з проникненням у приміщення, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України, - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить: обвинувачений активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 добровільно своїми активними діями надавав допомогу органам досудового розслідування у з`ясуванні тих обставин вчинення злочину, що мають істотне значення для повного його розкриття, зокрема, при проведення 27 березня 2019 року слідчого експерименту з його участю детально вказав на обставини вчинення ним злочину.

При цьому суд не знаходить підстав для встановлення такої обставини, яка пом`якшує покарання ОСОБА_3 як щире каяття обвинуваченого, виходячи з наступного.

Щирим каяттям особи є критична оцінка обвинуваченим своєї поведінки, висловлення твердого наміру не допускати подібних вчинків у майбутньому, вибачення та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації, зменшення негативних наслідків своєї протиправної поведінки (наприклад, добровільним відшкодуванням завданої шкоди тощо)

Наявність в діях обвинуваченого обставини, що пом`якшує його покарання, а саме щирого каяття, має відповідати критеріям, визначеним у правовій позиції Верховного Суду, згідно з якими розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що, насамперед, повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (постанова ВС від 22 березня 2018 року у справі № 759/7784/15-к).

Повертаючись до обставин вказаного кримінального провадження, слід зазначити, що обвинувачений в судовому засіданні не вибачився перед потерпілим ОСОБА_6 , не визнав пред`явлений потерпілим позов в частині відшкодування заподіяної потерпілому моральної шкоди, вказавши на те, що не він, а потерпілий, який не розрахувався з ним за виконану роботу, спонукав його до вчинення злочину та заподіяв йому моральну шкоду. З 24 лютого 2019 року до часу розгляду справи судом ОСОБА_3 не відшкодував заподіяну потерпілому шкоду.

Саме по собі формальне визнання ОСОБА_3 своєї вини у вчиненні злочину, не вказує, що його зізнання стало результатом тривалого роздуму, внутрішньої боротьби та психологічної переорієнтації.

Наведене свідчить про відсутність у обвинуваченого ОСОБА_3 щирого жалю з приводу вчиненого та осуду своїх протиправних дій, тобто про відсутність ознак щирого каяття.

Обставин, які, відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 , суд не вбачає.

Як вбачається із досудової доповіді, складеної Конотопським РВ філії державної установи «Центр пробації» в Сумській області, орган пробації оцінює ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення як середній, а також рівень його небезпеки для суспільства як середній, а тому вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без позбавлення або обмеження його волі на певний строк, оскільки його особа не становить високої небезпеки для суспільства (а.с. 55-56 т. 1).

Проте суд не погоджується з досудовою доповіддю, складеною Конотопським РВ філії ДУ «Центр пробації» у Сумській області в частині того, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 можливе без призначення йому реальної міри покарання, оскільки вказана доповідь складена ще 14 травня 2019 року та в її основу було покладено, що обвинувачений вмотивований до позитивних змін.

В той же час суд враховує, що в самій досудовій доповіді зазначено, що у ОСОБА_3 відсутні стабільні джерела доходу, що і спонукало його до вчинення злочину.

Суд також виходить з того, що положеннями ст. ст. 50 і 65 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого. Суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, а також відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 21 серпня 2019 року у справі № 682/956/17 вказала, що визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Крім того, в розумінні ст. ст. 314, 314-1 КПК України, досудова доповідь органу пробації складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, та має виключно рекомендаційний характер, яку суд може враховувати, виходячи із своїх дискреційних повноважень.

Суд вважає, що виходячи з принципу індивідуалізації та співмірності заходів примусу, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , характер вчинених ним дій, ту обставину, що ОСОБА_3 вчинив злочин, який відповідно до ст. 12 КК України, належить до тяжких злочинів, не розкаявся у вчиненому та після вчинення ним злочину не змінив спосіб свого життя, не працевлаштувався, не вжив заходів для відшкодування заподіяної ним потерпілому ОСОБА_6 шкоди, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе лише у разі призначення покарання у виді позбавлення волі.

Проте суд, враховуючи, що ОСОБА_3 раніше не судимий (а.с. 42 т. 3), вважає можливим призначити йому покарання у виді позбавленні волі, виходячи з нижньої межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Така міра покарання, на думку суду, буде необхідною і достатньою для виправлення ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, враховуючи те, що обвинувачений з 08 липня 2019 року перебував у розшуку (а.с. 110 т. 1), слід залишити у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_3 був затриманий 22 жовтня 2022 року (а.с. 141-143 т. 2), а тому строк відбування ним покарання слід рахувати з 22 жовтня 2022 року.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_6 до обвинуваченого ОСОБА_3 пред`явлений цивільний позов про відшкодування заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 4 909 грн 00 коп та моральної шкоди в розмірі 2 300 грн 00 коп (а.с. 3 т. 1).

Позивач ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 39 т. 3)

Обвинувачений ОСОБА_3 позов ОСОБА_6 в частині відшкодування заподіяної матеріальної шкоди визнав повністю на суму 4 909 грн 00 коп.

При вирішенні цивільного позову суд враховує, що ч. 5 ст. 128 КПК України передбачено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Зі змісту ч. 4 ст. 206 ЦПК України вбачається, що у разі визнання відповідачем позову суд лише за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що 23 та 24 лютого 2019 року ОСОБА_3 викрав належні ОСОБА_6 : 150 кг яблук сорту «Айдаред» вагою 150 кг на загальну суму 1 650 грн 00 коп; 25 кг огірків сорту «Турецький Гамбіт F 1 20» на загальну суму 1 517 грн; 26 кг помідорів сорту «Турецький Хан» на загальну суму 1 170 грн 00 коп; 9 кг мандаринів, країна постачальник Єгипет, на загальну суму 270 грн 00 коп; 10 кг лимонів, країна постачальник Туреччина, на загальну суму 247 грн 00 коп, 4 кг капусти пекінської на загальну суму 55 грн 00 коп, тобто викрав належне ОСОБА_6 майно на загальну суму 4 909 грн 00 коп.

Відповідно до розписки потерпілого ОСОБА_6 йому було повернуто: яблука сорту «Айдаред» вагою 88,40 кг, лимони країна постачальник Туреччина вагою 0,64 кг, огірки сорту «Турецький Гамбіт F 1 20» вагою 9,38 кг, помідори сорту «Турецький Хан» вагою 4,52 кг (а.с. 243 т. 2).

ОСОБА_6 не надано та під час досудового розслідування не отримано доказів, що овочі та фрукти, які були повернуті ОСОБА_6 , не могли бути реалізовані останнім чи використані через їх псування.

З викраденого майна ОСОБА_6 не були повернуті: яблука сорту «Айдаред» вагою 61,6 кг (150 кг - 88,40 кг); огірки сорту «Турецький Гамбіт F 1 20» вагою 15,62 кг (25 кг - 9,38 кг); помідори сорту «Турецький Хан» вагою 21,48 кг (26 кг - 4,52 кг); мандарини, країна постачальник Єгипет вагою 9 кг; лимони, країна постачальник Туреччина вагою 9,36 кг (10 кг - 0,64 кг); капуста пекінська вагою 4 кг.

За висновком судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/536е від 12 березня 2019 року, вартість 1 кг. яблук сорту «Айдаред» становить 11 грн 00 коп, 1 кг огірків сорту «Турецький Гамбіт F 1 20» - 60 грн 67 коп; 1 кг. помідорів сорту «Турецький Хан» - 44 грн 98 коп; 1 кг мандаринів, країна постачальник Єгипет - 30 грн 00 коп; 1 кг. лимонів, країна постачальник Туреччина, - 24 грн 67 коп; 1 кг капусти пекінської, країна постачальник Туреччина, - 13 грн 67 коп (а.с. 218-225 т. 2).

Вартість майна, яке не було повернуте потерпілому ОСОБА_6 становить:

- яблук сорту «Айдаред» вагою 61, 6 кг - 677 грн 60 коп (61,6 кг х 11 грн 00 коп);

- огірків сорту «Турецький Гамбіт F 1 20» вагою 15,62 кг - 947 грн 67 коп (15,62 кг х 60 грн 67 коп);

- помідорів сорту «Турецький Хан» вагою 21,48 кг - 966 грн 17 коп (21,48 х 44 грн 98 коп);

- мандаринів, країна постачальник Єгипет, вагою 9 кг - 270 грн 00 коп;

- лимонів, країна постачальник Туреччина вагою 9,36 кг - 230 грн 91 коп (9,36 кг х 24 грн 67 коп);

- капусти пекінської вагою 4 кг - 55 грн 00 коп.

Всього ОСОБА_6 не було повернуте майно на загальну суму 3 147 грн 35 коп (677 грн 60 коп + 947 грн 67 коп + 966 грн 17 коп + 270 грн 00 коп + 230 грн 91 коп + 55 грн 00 коп).

За таких обставин, суд приходить висновку, що з ОСОБА_14 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди підлягає стягненню 3 147 грн 35 коп.

Що стосується відшкодування заподіяної ОСОБА_6 моральної шкоди, то ч. 1 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому суд враховує, що при заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванні покладається на винну особу незалежно від того, чи була завдана потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди суд враховує характер правопорушення, глибину душевних та фізичних страждань, та наслідки від них, ступінь вини особи, яка завдала моральну шкоду, а також інші обставин, які мають істотне значення, та вимоги розумності і справедливості.

Суд враховує також, що немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 надав показання, що заподіяна йому моральна шкода полягає в тому, що через крадіжку належного йому майна він сильно розхвилювався, що, в свою чергу, призвело до погіршення стану його здоров`я, з урахуванням того, що у 2017 році він переніс інфаркт та з того часу має проблеми із здоров`ям. На той час через викрадення належного йому товару він фактично залишився без засобів існування, оскільки кошти він вклав у придбання товару, а реалізувати його не зміг через крадіжку. Також був порушений нормальний ритм його життя, він змушений був з`являтися до поліції, приймати участь у слідчих діях. Моральну шкоду визначив у розмірі 2 300 грн 00 коп, виходячи із прожиткового мінімуму, який існував станом на 2019 рік.

Беручи до уваги обставини справи, характер кримінального правопорушення, обсяг та глибину фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_6 , істотність вимушених змін у його житті у зв`язку із крадіжкою належного йому майна, суд визначає заподіяну ОСОБА_6 моральну шкоду в розмірі 1 000 грн 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування заподіяної останньому матеріальної шкоди слід стягнути 3 147 грн 35 коп. та в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди - 1 000 грн 00 коп, всього 4 147 грн 35 коп.

В іншій частині у задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 слід відмовити.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/536е від 12 березня 2019 року в розмірі 572 грн 00 коп (а. 217 т. 2), підлягають стягненню з обвинуваченого, відповідно до ст. 124 КПК України, у прибуток держави.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України: яблука сорту «Айдаред» вагою 88,40 кг, лимони країна постачальник Туреччина вагою 0,64 кг, огірки сорту «Турецький Гамбіт F 1 20» вагою 9,38 кг, помідори сорту «Турецький Хан» вагою 4,52 кг (а.с. 233 т. 2), передані на зберігання потерпілому ОСОБА_6 (а.с. 243 т. 2 ), слід залишити останньому.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 128, 368, 370, 371, 393, 395, ч. 15 ст. 615 КПК України , -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування ОСОБА_3 покарання рахувати з 22 жовтня 2022 року - з часу його затримання.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди в розмірі 4 909 грн 00 коп та моральної шкоди в розмірі 2 300 грн 00 коп задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди 3 147 грн 35 коп (три тисячі сто сорок сім грн 35 коп) та в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди - 1 000 грн 00 коп (одна тисяча грн 00 коп), всього 4 147 грн 35 коп (чотири тисячі сто сорок сім грн 35 коп).

В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 , - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 у прибуток держави процесуальні витрати за проведення судової товарознавчої експертизи № 19/119/11-1/536е від 12 березня 2019 року в розмірі 572 грн 00 коп (п`ятсот сімдесят дві грн 00 коп).

Речові докази у кримінальному провадженні: яблука сорту «Айдаред» вагою 88,40 кг, лимони країна постачальник Туреччина вагою 0,64 кг, огірки сорту «Турецький Гамбіт F 1 20» вагою 9,38 кг, помідори сорту «Турецький Хан» вагою 4,52 кг, передані на зберігання потерпілому, залишити ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію повного тексту вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1