Справа № 627/911/22
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2022смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області кримінальне провадження № 0000849 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прогрес Краснокутського району Харківської області, українця, громадянина України, іденифікаційний номер: НОМЕР_1 , маючого базову середню освіту, безробітнього, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , такого , що не має судимості,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

11.11.2022 близько 20:00 ОСОБА_4 знаходився на території домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за місцем мешкання ОСОБА_5 , з дозволу останньої. 12.11.2022 близько о 9:10 ОСОБА_4 прокинувся та вийшов на вулицю та побачив, що на території вказаного домоволодіння поблизу будинку стоїть велосипед ТМ «CROSSBIKE SHARK», який належить ОСОБА_5 , в цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення.

Реалізуючи свій злочинний умисел, 12.11.2022 близько 09:20 ОСОБА_4 , маючи мету незаконного збагачення за рахунок чужого майна, керуючись корисливим мотивом, маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, в умовах воєнного стану, веденого в дію Указом Президента України « Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022 зі змінами, внесеними згідно з Указом Президента №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 23.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, скориставшись зручними обставинами, а саме тим, що на подвір`ї вказаного будинку нікого крім нього не має, у зв`язку з чим його подальші дії ніким помічені не будуть, ОСОБА_4 , підійшов до велосипеда ТМ «CROSSBIKE SHARK», взяв за руля та повів за територію домоволодіння, де в подальшому поїхав на ньому у власних справах, тим самим обернув на свою користь і розпорядився ними за свом розсудом, чим завдав потерпілій ОСОБА_5 , матеріальну шкоду згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №582М на суму 7745 гривень 35 коп.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та в скоєному щиро розкаявся.

Покази ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 прохала призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, оскільки будь-яких претензій до обвинуваченого вона не має, так як збитки їй відшкодовані в повному обсязі.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованому йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенню при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме:

- таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до тяжких злочинів та особу обвинуваченого, який є безробітнім, не одруженим, перебуває на обліку у лікаря - нарколога КНП «Краснокутська центральна районна лікарня», на обліку у лікаря психіатра КНП «Краснокутська центральна районна лікарня» не перебуває, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується формально, такий, що не має не судимості.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року) та в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський суд з прав людини вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Також відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Окрім цього, згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.

Аналізуючи усі докази, обставини справи, ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, дані, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який не судимий, враховуючи ставлення обвинуваченого до скоєного, який свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та щиро каявся, відсутність претензій з боку потерпілої, оскільки матеріальна шкода відшкодована повністю, суд дійшов висновку, що перевиховання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та вважає за доцільне застосувати положення ст. 75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та перевиховання, а також попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Крім того, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинувачених на користь експертної установи документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином, за проведення судово - товарознавчої експертизи №582М від 16.11.2022 підлягає стягненню з ОСОБА_4 на користь експерта вартість експертизи в розмірі 566,31 гр.

Підстав для обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

По справі цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання звільнити з випробувальним терміном 3 (три) роки.

На підставі статті 76 Кримінального кодексу України ОСОБА_4 встановити наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 міру запобіжного заходу не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь експерта ОСОБА_6 витрати за проведення судової товарознавчої експертизи від 16.11.2022 №582М в розмірі 566 грн.31 коп.

Речові докази по справі, а саме:

-копію товарного чеку №14 від 26.07.2022, яка знаходиться при матеріалах кримінального провадження після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження №0000849;

- велосипед ТМ «CROSSBIKE SHARK», діаметром колес 27,5, чорно червоного кольору, синтетичну сумку чорного кольору з візерунком, які знаходяться на зберіганні в потерпілої ОСОБА_5 після набрання вироком законної сили повернути власнику ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Краснокутський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1