Справа № 362/27/23
Провадження № 1-кп/362/369/23
ВИРОК

Іменем України

23.02.2023 м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

секретаря - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000640 від 14.11.2022 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Новоолександрівки Нижньосірогозького р-ну Херсонської обл., українки, громадянки України, що має середню-спеціальну освіту, працюючої продавчинею в магазині, не заміжньої, що має троє малолітніх дітей, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.11.2022, під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України № 2500-ІХ від 15.08.2022 строком на 90 діб, о 19 год. 40 хв. ОСОБА_4 перебувала в приміщенні магазину EVA за адресою: Київська обл., м. Васильків, вул. Грушевського, 10, де, підійшовши до торгівельного стелажу з туалетною водою, побачила на полиці жіночу туалетну воду Versace Bright Crystal 30 мл. В цей час в останньої виник прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення, розуміючи, що на території України введено воєнний стан, пересвідчившись, що її діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 взяла з торгівельного стелажу жіночу туалетну воду Versace Bright Crystal 30 мл, що належать ТОВ «РУШ», вартістю 2073,67 грн., поклала її до лівої зовнішньої кишені куртки, в яку була одягнута. Після чого ОСОБА_4 пройшла через каси магазину, не розрахувавшись за вищевказану жіночу туалетну воду.

В подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення кримінального правопорушення зникла, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, чим ТОВ «РУШ» завдала матеріальної шкоди на загальну суму 2073,67 грн.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні винною себе у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України визнала повністю і пояснила, що дійсно викрала туалетну воду з магазину EVA за вказаних в обвинувальному акті обставин. Зауважила, що має трьох малолітніх дітей, яких виховує сама, без чоловіка, вони всі є внутрішньо переміщеними особами, тому просила строго її не карати, у вчиненому щиро розкаювалася.

Показання ОСОБА_4 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції.

Представник потерпілого ТОВ «РУШ», ОСОБА_5 , до судового засідання не з`явилася, до суду надіслала заяву, в якій просила розглядати справу без її участі. Щодо обрання міри покарання обвинуваченій, просила призначити максимальну міру покарання, оскільки шкода не відшкодована, разом з тим, цивільний позов заявляти не буде.

Крім того, судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин кримінального провадження, чи немає сумнівів у добровільності позиції, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету Міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують обвинуваченого, та матеріалів щодо речових доказів та залучення експертів й витрат на їх проведення.

Вина обвинуваченої ОСОБА_4 повністю підтверджується її показаннями, в яких вона не оспорювала вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, визнанням своєї вини.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчиненню нових злочинів.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченій виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до тяжких злочинів, конкретні обставини кримінального провадження, її ставлення до вчиненого (вину визнала повністю), особу обвинуваченої, а саме: раніше не судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, характеризується посередньо, не одружена, що має на утриманні трьох малолітніх дітей, працює, є внутрішньо переміщеною особою, думку прокурора, який просив призначити покарання у виді позбавлення волі із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, думку представника потерпілого та обвинуваченої, яка не заперечувала проти призначення їй покаранні у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ст.ст. 66, 67 КК України обставиною, що пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченої, суд вважає за необхідне призначити їй покарання у виді позбавлення волі у мінімальних межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки, на думку суду, саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та запобігання вчиненню нею нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, відсутність обтяжуючих обставин, відношення до скоєного, відсутність тяжких наслідків, позицію прокурора, висловлену на судових дебатах, суд вважає за можливе відповідно до вимог ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В порядку ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з

обвинуваченої витрати, пов`язані із залученням експертів: за проведення експертизи № СЕ-19/111-22/50676-ТВ від 23.11.2022 в розмірі 755,12 грн.

Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.

Керуючись ст.ст. 369-371, 373- 374, 381-382 КПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на неї обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3)не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 755 (сімсот п`ятдесят п`ять) грн. 12 коп. на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду, за виключенням оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, може бути подана до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1