КРОПИВНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ провадження 11-кп/4809/124/23 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2023 року м. Кропивницький

Колегія суддів Кропивницького апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

при участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника Міністерства юстиції України в особі ОСОБА_7 ,

переглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому, за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України в особі ОСОБА_7 (головного спеціаліста сектору судової роботи та міжнародної правової допомоги у Кіровоградській області Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку Окружного суду м. Цел`є Республіки Словенія від 12.08.2020 стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ВСТАНОВИЛА:

До місцевого суду із клопотанням про визнання та виконання на території України вирку суду іноземної держави звернулось Міністерство юстиції України в особі ОСОБА_7 (головного спеціаліста сектору судової роботи та міжнародного співробітництва у Кіровоградській області відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

У клопотанні ставилась вимога: визнання і виконання (повного або часткового) на території України вироку Окружного суду м. Цел`є Республіки Словенія від 12.08.2020 стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердженого вироком Вищого суду м. Цел`є Республіки Словенія від 27.11.2020; визначення покарання ОСОБА_8 , яке підлягає виконанню в України на підставі положень Кримінального кодексу України, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_8 визнано винуватим вироком Окружного суду м. Цел`є Республіки Словенія.

Зазначалось, що ОСОБА_8 визнано винуватим та засуджено за ст. 308 КК Республіки Словенія, а саме за вчинення незаконного переправлення осіб через державний кордон, вчинене за попередньою змовою організованою групою, з корисливих мотивів, - до покарання у виді позбавлення волі на строк один рік три місяці та штрафу у розмірі 800 євро.

Покарання у виді штрафу виконано частково, несплачена сума штрафу сягає 700 євро.

Вказане кримінальне правопорушення, як зазначено у клопотанні, є кримінально караним також і в Україні.

Отже, Міністерство юстиції України, посилаючись на ст. 10 КК України, ст.ст. 602, 603 КПК України, вважає необхідним визнання і виконання (повного або часткового) на території України вироку Окружного суду м. Цел`є Республіки Словенія від 12.08.2020 стосовно ОСОБА_8 .

Суд першої інстанції у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про визнання і виконання на території України вироку Окружного суду м. Цел`є Республіки Словенія від 12 серпня 2020 року, підтвердженого вироком Вищого суду м. Цел`є Республіки Словенія від 27 листопада 2020 року, щодо ОСОБА_8 відмовив.

Своє рішення суд мотивував таким.

Як убачається із вироку Окружного суду м. Цел`є від 12.08.2020 ОСОБА_8 визнано винуватим у кримінальному злочині - незаконному перетинанні державного кордону або території держави, передбачений частиною третьою і шостою статті 308 Кримінального кодексу (КК-1), за що йому по частині шостій статті 308 КК-1 призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 (один) рік і 3 (три) місяці. 80 (вісімдесят) добових сум грошового штрафу у розмірі по 10 євро (десять євро), що разом складає 800 євро (вісімсот євро). 27.11.2020 Вищий суд м. Цел`є залишив вирок Окружного суду м. Цел`є від 12.08.2020 без змін.

Відповідно до диспозиції норми незаконне переправлення осіб через державний кордон України (ст. 332 КК України) - місцем вчинення злочину є державний кордон України. Оскільки диспозиція статті 332 КК України прямо передбачає місце вчинення злочину, то у цьому випадку місце вчинення виступає як самостійна факультативна ознака об`єктивної сторони складу злочину, яка є обов`язковою криміноутворюючою ознакою його складу, без якої вчинене не вважається злочином.

Тому суд не може погодитися із позицією Департаменту міжнародного права МЮУ щодо можливості визнання і виконання на території України вироку Окружного суду м. Цел`є від 12.08.2020 в частині стягнення з громадянина України ОСОБА_8 штрафу.

Судове рішення оскаржене в апеляційному порядку Міністерством юстиції України в особі ОСОБА_7 , в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову, якою задовольнити клопотання про визнання і виконання (повного або часткового) на території України вироку Окружного суду м. Цел`є Республіки Словенія від 12.08.2020 стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердженого вироком Вищого суду м. Цел`є Республіки Словенія від 27.11.2020.

Свої вимоги обґрунтовує наступними доводами.

Ухвала суду є незаконною через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Міністерство у порядку ст. 602 КПК України звернулось до суду першої інстанції із клопотанням про визнання і виконання вироку суду іноземної держави; суд, у відповідності до вимог ст. 603 КПК України, за результатами розгляду клопотання мав постановити одне з двох можливих рішень: про виконання вироку іноземної держави повністю або частково, про відмову у виконанні вироку.

Однак, судом порушено вимоги ст. ст. 370, 603 КПК України.

Суд мав встановити, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана ВРУ або цією главою, при цьому суд не вправі перевіряти фактичні обставини, встановлені вироком іноземної держави, не вирішує питання винуватості особи.

Зважаючи на положення ст. 10 КК України та ст.4 Європейської конвенції 1970 року, - убачається, що у разі вчинення ОСОБА_8 на території України злочину, за який засуджений Республікою Словенією, його дії підлягали би кваліфікації за ст. 332 КК України.

У цьому зв`язку, місце вчинення злочину (територія України), яка є ознакою об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 332 КК України, не може слугувати підставою відмови судом першої інстанції у виконанні вирку суду іноземної держави.

Крім того, судом помилково застосовано положення ст. 610 КПК України при вирішенні клопотання Міністерства, оскільки ця норма закону регулює питання приведення вироку суду іноземної держави у відповідність до законодавства України, однак питання визнання та виконання вироку іноземної держави регульоване ст. 603 КПК України.

Вислухавши доповідь судді-доповідача, думку у дебатах представника Міністерства юстиції України ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора, який погодився із апеляційною скаргою, підтримавши її, вивчивши матеріали провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: п. 6) скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Як визначає ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: п. 3) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно із ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

У відповідності до ч. 2 ст. 415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Перевіркою оскаржуваного судового рішення судом апеляційної інстанції встановлено істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, що є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення та призначення нового судового розгляду.

Положеннями ст. 370, ч. 1, ч. 2, ч. 4 встановлено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим; законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, Міністерством юстиції України в особі ОСОБА_7 (головного спеціаліста сектору судової роботи та міжнародного співробітництва у Кіровоградській області відділу судової роботи та міжнародної правової допомоги Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до місцевого суду подане клопотання про визнання та виконання на території України вирку суду іноземної держави, а саме вироку Окружного суду м. Цел`є Республіки Словенія від 12.08.2020 стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтвердженого вироком Вищого суду м. Цел`є Республіки Словенія від 27.11.2020.

Клопотання Міністерством юстиції внесене у порядку ст. 602 КПК України, якими регулюються підстави і порядок виконання вироків судів іноземних держав.

У клопотанні порушується питання саме визнання та виконання вироку іноземної держави.

Розгляд судом питання про виконання вироку суду іноземної держави регламентований ст. 603 КПК України, відповідно до ч. 3, ч. 4 якої при розгляді клопотання Міністерства юстиції України про виконання вироку суду іноземної держави суд встановлює, чи дотримані умови, передбачені міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або цією главою. При цьому суд не перевіряє фактичні обставини, встановлені вироком суду іноземної держави, та не вирішує питання щодо винуватості особи ; за результатами судового розгляду суд постановляє ухвалу: 1) про виконання вироку суду іноземної держави повністю або частково. При цьому суд визначає, яка частина покарання може бути виконана в Україні, керуючись положеннями Кримінального кодексу України, що передбачають кримінальну відповідальність за злочин, у зв`язку з яким ухвалено вирок, та вирішує питання про застосування запобіжного заходу до набрання ухвалою законної сили; 2) про відмову у виконанні вироку суду іноземної держави.

Тобто, саме цією нормою закону мав керуватись суд при вирішенні клопотання.

Однак, як слідує зі змісту ухвали суду першої інстанції (мотивувальної частини), суд застосував та мотивуючи свої висновки, керувався іншою нормою кримінального процесуального закону, яка регулює інші кримінально-правові питання, а саме ст. 610 КПК України: розгляд судом питання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України. Про вказане безпосередньо зазначено в ухвалі із посиланням на текст даної норми закону.

Проте, застосування даної норми закону має інші кримінально-правові наслідки.

У відповідності до ч. 3, ч. 5 ст. 610 КПК України під час розгляду клопотання Міністерства юстиції України суд визначає статті (частини статей) закону України про кримінальну відповідальність, якими передбачена відповідальність за кримінальне правопорушення, вчинене засудженим громадянином України, і строк позбавлення волі, визначений на підставі вироку суду іноземної держави; відповідно до клопотання Міністерства юстиції України суд може також розглянути питання про виконання додаткового покарання, призначеного вироком суду іноземної держави.

У резолютивній же частині ухвали суду першої інстанції рішення судом прийняте не у відповідності до вимог ст. 610 КПК України.

Слід зазначити, що й клопотання про приведення вироку суду іноземної держави у відповідність із законодавством України відповідно до ч. 3 ст. 609 КПК України - Міністерством юстиції України до суду не подавалось.

Отже, клопотання Міністерства юстиції України про визнання та виконання на території України вирку суду іноземної держави, подане до суду першої інстанції, фактично судом не розглянуте і не вирішене відповідно до положень кримінального процесуального закону, якими регулюється такий розгляд.

Про вказане йдеться й у апеляційній скарзі, поданій Міністерством юстиції. Тож, такі доводи є слушними.

Відтак, судом першої інстанції допущене істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а мотиви та підстави постановлення оскаржуваного рішення не ґрунтуються на відповідних положеннях Кримінального процесуального кодексу.

За цих підстав, судове рішення підлягає скасуванню із призначенням нового судового розгляду.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 409, 412, 418, 419, 424 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України в особі ОСОБА_7 (головного спеціаліста сектору судової роботи та міжнародної правової допомоги у Кіровоградській області Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - задовольнити частково.

Ухвалу Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2022 року про відмову у задоволенні клопотання Міністерства юстиції України про визнання і виконання на території України вироку Окружного суду м. Цел`є Республіки Словенія від 12.08.2020 стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Призначити у Кіровоградському районному суду Кіровоградської області новий судовий розгляд клопотання Міністерства юстиції України про визнання і виконання на території України вироку Окружного суду м. Цел`є Республіки Словенія від 12.08.2020 стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала Кропивницького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4