Справа № 336/14/23
Провадження №1-кс/336/21/2023
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2023 м.Запоріжжя

слідча суддя Шевченківського районного суду м.Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши матеріали скарги представника ТОВ «ЕКСТРА ЛІНК» на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:

представник ТОВ «ЕКСТРА ЛІНК» ОСОБА_2 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя із скаргою на бездіяльність слідчого в порядку ст. 303 КПК України.

Зі змісту скарги вбачається, що заявником оскаржено бездіяльність слідчого щодо неповернення вилученого майна.

На обґрунтування скарги зазначає: 12112022 року в ході проведення огляду місця події, приміщення за адресою: м.Запоріжжя, вул. Чарівна, 145Г, слідчим вилучено майно, яке належить ТОВ «ЕКСТРА ЛІНК».

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2023 року слідчому було відмовлено у накладенні арешту на вилучене в ході огляду майно.

Станом на час звернення майно не повернено всупереч правил ст. 169 КПК України. Заявник просить зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12.11.2022 року за №0001755 повернути вилучене в ході огляду місця події майно яке належить ТОВ «ЕКСТРА ЛІНК», згідно переліку наведеному у скарзі.

Вивчивши матеріали скарги, вислухавши скаржника, слідчий суддя вважає що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, слідчий суддя це суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України, слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Згідно правил п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 18.11.2022 року, розглянуто клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 про арешт майна за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001755 від 12.11.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 203-2 КК України. У задоволенні клопотання слідчим суддею було відмовлено.

При чому, в ухвала не містить переліку майна, яке було вилучене в ході огляду місця події та у кого, бо у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно відмовлено.

Скаржник фактично простить слідчого суддю зобов`язати слідчого повернути майно, яке не повернуто в порядку п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, у кількості та за ознаками, які ним наведені.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора на досудовому провадженні розглядаються в межах заявлених скаржником вимог.

Водночас, представником заявника не доведено, що майно належить на праві власності ТОВ "ЕКСТ«А ЛІНК», оскільки судді не надані документи які це підтверджують.

Відповідно до ч.1 ст.99 КПК України, документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Представником заявника не доведено, що майно ним перелічене перебуває на балансі юридичної особи, належить їй на праві власності, інвентаризовано із зазначеним номенклатури, родових ознак, кількості та якості, кольору тощо.

Представником надано лише договір оренди приміщення за адресою: м. Запоріжжя, 145Г ТОВ «ЕКСТРА ЛІНК», проте інформації щодо майна він не містить.

Відповідно до ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Заявником викладено перелік майна, якій не збігається із змістом ухвали про відмову у задоволенні накладення арешту, є неконкретним, оскільки ним зазначено майно без ознак та «інше майно», не додано процесуальних рішень слідчого щодо вилучення майна, будь якої інформації щодо майна, яке він просить зобов`язати повернути, також не додано доказів того, що заявник звертався до слідчого із заявою про повернення майна, згідно переліку.

Враховуючи викладене, слідчий суддя вважає, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

відмовити представнику ТОВ «ЕКСТРА ЛІНК» ОСОБА_2 на бездіяльність слідчогоу задоволенні його скарги.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання даної ухвали.

Слідча суддя ОСОБА_1