Справа № 464/6312/21 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/284/23 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на ухвалу судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

з участю прокурора ОСОБА_9

адвоката ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції)

в с т а н о в и л а :

вищевказаною ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на шістдесят днів, тобто до 26.05.2023 включно.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28.03.2023 року, у зв`язку із неповнотою судового розгляду, істотним порушенням кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та ухвалити нову ухвалу, якою застосувати щодо ОСОБА_8 будь-який інший запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема цілодобовий домашній арешт, заставу або особисте забов`язання.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що вказане рішення суду є незаконним, оскільки судом допущено неповноту судового розгляду, істотно порушено кримінальний процесуальний закон, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, що є беззаперечними підставами, згідно ст. 409 КПК України, для його скасування.

Вказує, що під час розгляду клопотання прокурора, судом взагалі не досліджувались документи, які свідчать про обґрунтованість пред`явленого обвинувачення та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, щодо ОСОБА_8 , а мотивувальна частина ухвали суду взагалі не містить інформації про те, якими саме доказами підтверджується існування ризиків. Захисник стверджує, що відсутність документів, які свідчать про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, виключає суспільну небезпеку ОСОБА_8 .

Наголошує, що під час судового розгляду мала місце однобічність і неповнота, яка виразилась в тому, що при прийнятті судом рішення щодо ОСОБА_8 суд не мав можливості оцінити пред`явлене обвинувачення на предмет його обґрунтованості.

Стверджує, що обвинувачений має постійне місце проживання у м. Києві, міцні соціальні зв`язки, оскільки перебуває у цивільному шлюбі і має на утриманні малолітню дитину, яку забов`язаний забезпечувати.

Захисник вважає, що запобіжний захід щодо ОСОБА_8 може бути змінений, зокрема на домашній арешт із забов`язанням носити електронний засіб контролю за адресою місця реєстрації, заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб або інший більш м`який запобіжний захід.

Також, не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, подала апеляційну скаргу адвокат ОСОБА_7 , в якій просить ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28.03.2023 року скасувати та постановити нову, якою клопотання прокурора задовольнити частково та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем його мешкання, заборонивши йому у період часу з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , або визначити розмір застави. Покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду; не відлучатися з місця свого проживання у період часу з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв, утримуватись від спілкування з іншими підозрюваними, свідками та потерпілими у цьому кримінальному провадженні, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при розгляді клопотання прокурора суддя не дослідив жодного письмового матеріалу справи. При цьому, зазначає, що не надано жодного доказу, що свідчить про те, що заявлені ризики не зменшились або з`явились нові, які виправдовують тримання особи під вартою.

Апелянт вказує, що судом не були враховані дані щодо особи ОСОБА_10 , який має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, раніше не судимий, має дитину ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та мати пенсіонерку.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який заперечив апеляційні скарги, обвинуваченого ОСОБА_8 та захисників ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які підтримали апеляційні скарги, обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги адвокатів слід залишити без задоволення з таких підстав.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, передбачено ст. 422-1 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Частиною 2 ст. 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

На переконання апеляційного суду, суд першої інстанції, вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою без визначення застави обвинуваченому ОСОБА_8 дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів контрольного провадження, на розгляді Сихівського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження №0000071 від 28 серпня 2021 року щодо ОСОБА_12 за ч.4 ст.296, ч.2 ст. 345 КК України та ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 121, ч.1 ст. 122, ч.2 ст. 345 КК України.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 31 серпня 2021 року ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строк дії якого неодноразово було продовжено, востаннє ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та навів мотиви прийнятого рішення, зазначивши, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і, що інший менш суворий запобіжний захід, не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, та забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого у даному кримінальному провадженні.

Підставами для обрання запобіжного заходу та продовження строку тримання під вартою стали обґрунтовані ризики того, що ОСОБА_8 може: переховуватися від суду, оскільки втік із місця вчинення злочину та був затриманий у м.Дрогобич, незаконно впливати на потерпілих та свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності, продовжити вчинення кримінальних правопорушень, перешкоджати іншим чином об`єктивному з`ясуванню обставин справи.

Крім того, суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою щодо ОСОБА_8 врахував, що останній обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, одне з яких є тяжким злочином, взяв до увагу особу обвинуваченого, який є неодружений, не працює, немає постійного місця проживання у м.Львові та Львівській області, згідно ст.89 КК України раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні злочинів із застосуванням насильства.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , та з огляду на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, які встановлені судом при обранні запобіжного заходу та подальшого продовження його строку, не зменшились, колегія суддів вважає необґрунтованими апеляційні доводи про необхідність зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід.

Стосовно покликання захисника ОСОБА_6 на тривалість перебування обвинуваченого під вартою, яка виходить за межі розумних строків, то таке не заслуговує на увагу, оскільки вказана обставина відповідно до вимог ст. 178 КПК України не враховується при обранні обвинуваченим запобіжного заходу чи продовженні строку його дії.

Дані про особу обвинуваченого, про які зазначають адвокати, були враховані суддею при вирішенні питання про продовження застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_8 виняткового запобіжного заходу, такі не зменшують існуючих ризиків, а тому не можуть бути підставою для зміни йому запобіжного заходу.

Доводи захисників щодо необґрунтованості ухвали є безпідставними, оскільки судом було належним чином перевірено та досліджено матеріали клопотання, дані, які характеризують особу обвинуваченого та наведені обґрунтовані підстави для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді справи, колегією суддів не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що оскаржувана ухвала судді є законною й обґрунтованою, відтак підстав для її скасування та задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 28 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін, а апеляційні скарги адвоката ОСОБА_6 та адвоката ОСОБА_7 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді