Справа № 366/653/23
Номер провадження 1-кс/366/119/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2023 року смт. Іванків

Слідчий суддя Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

власника майна, на яке накладено арешт ОСОБА_3 ,

представника власника майна, адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Іванків Вишгородського району Київської області клопотання представника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000279 від 05.04.2022 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

До слідчого судді Іванківського районного суду Київської області звернувся представник власника арештованого майна ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 із клопотанням про скасування арешту майна накладеного ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області ОСОБА_1 від 03.05.2022 року, а саме на автомобіль марки «TOYOTA», модель «CAMRY» з д.н.з. НОМЕР_1 .

Клопотання мотивоване тим, що арешт майна на зазначений автомобіль накладено без належних на те підстав. Автомобіль не відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні, а його зберігання на штраф майданчику має тяжкі наслідки для його власника, тим більше, що сам автомобіль знаходиться на штраф майданчику майже рік, а рішення у кримінальному провадженні ще не прийняте.

За наведених обставин адвокат ОСОБА_4 просив скасувати арешт майна.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 , адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Власник арештованого автомобіля, ОСОБА_3 також просив скасувати арешт, який накладений на його транспортний засіб з підстав, наведених у клопотанні, а також пояснив, що його місце роботи є віддаленим від місця проживання, відповідно автомобіль є для нього необхідним для прибуття на роботу. Крім цього, він має на утриманні двох дітей та проживає зі своїм батьком, відсутність автомобіля негативно впливає на його звичний спосіб життя.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився. Його неявка не перешкоджає розгляду клопотання. Слідчий надав до суду матеріали кримінального провадження № 0000627 від 17.06.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання та дослідивши надані слідчим матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб (абзац 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено:

за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним;

за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна;

у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу;

у разі скасування арешту.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», а саме частиною 3 пункту 1 зазначено, що за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

У справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто, для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВРЗЗКС СВ Вишгородського районного управління Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000627 від 17.06.2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно постанови прокурора Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області від 17.06.2022 року, зазначене кримінальне провадження є виділеним з кримінального провадження № 0000279 від 05.04.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 03.05.2022 року в рамках кримінального провадження № 0000279 від 05.04.2022 року, на автомобіль марки «TOYOTA» моделі «CAMRY» з д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування ним, залишивши його на зберіганні на території відділення поліції № 1 Вишгородського РУП ГУНП в Київській області (вул. Київська, 25 в смт. Іванків Вишгородського району Київської області).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22.06.2022 року ухвалу слідчого судді Іванківського районного суду Київської області залишено без змін, а скаргу адвоката ОСОБА_4 залишено без задоволення.

За постановою прокурора від 17.06.2022 року зазначену ухвалу слідчого судді також виділено у кримінальне провадження № 0000627 від 17.06.2022 року за ч. 4 ст. 185 КК України.

10.04.2022 року ОСОБА_6 (фігурант кримінального провадження № 0000279) повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 185 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000627 від 17.06.2022 року виділено відносно невстановлених осіб.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Вирішуючи питання про скасування арешту майна, слідчий суддя враховує, що автомобіль марки «TOYOTA», модель «CAMRY» з д.н.з. НОМЕР_1 відповідає критеріям ст. 98 КПК України, оскільки є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зокрема, як слідує з матеріалів кримінального провадження № 0000627, за допомогою цього автомобіля здійснювалось перевезення викраденого майна. Таким чином, автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, що підтверджується матеріалами зазначеного кримінального провадження, а також ухвалами слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 03.05.2022 року та ухвалою Київського апеляційного суду від 22.06.2022 року.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку про те, що твердження адвоката ОСОБА_4 про те, що автомобіль не відповідає критеріям речових доказів та нього незаконно накладено арешт є безпідставними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що арешт накладено на автомобіль у травні 2022 року, з цього часу він знаходиться на території штраф майданчику, що позбавляє його власника ОСОБА_3 користуватись цим автомобілем. Слідчий суддя приймає до уваги пояснення ОСОБА_3 , які він надав у судовому засіданні стосовно необхідності ним користуватись належним їм автомобілем, оскільки матеріали кримінального провадження не містять відомостей про інше, стороною кримінального провадження також інших відомостей не надано.

Також суддя враховує, що у кримінальному провадженні, в рамках якого накладено арешт на належний ОСОБА_3 автомобіль, особам повідомлено про підозру, а виділене кримінальне провадження стосується невстановлених осіб, у ньому ОСОБА_3 не має процесуального статусу підозрюваного.

Таким чином, з урахуванням наведених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що подальше обмеження ОСОБА_3 у користуванні належним йому автомобілем є невиправданим та має для нього обтяжливі обставини, які не відповідають критеріям пропорційності вимогам заходжу забезпечення кримінального провадження та правом користування власністю, встановленим ст. 41 Конституції України.

Разом з цим, слідчий суддя враховує, що автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, повне скасування накладеного на нього арешту зможе призвести до втрати, знищення, приховування чи перетворювання речового доказу, що негативно вплине на проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

З огляду на встановлені обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_4 слід задовольнити частково, а саме відмовити у скасуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 03.05.2022 року, застосувавши при цьому менш обтяжливий спосіб арешту шляхом заборони відчуження, передавши його на відповідальне зберігання власнику та зобов`язавши останнього надавати автомобіль для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, як речовий доказ, за першою вимогою слідчого та прокурора, які проводять досудове розслідування та здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, якщо у цьому виникне необхідність.

Крім цього, для забезпечення завдання заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на тимчасово вилучене майно, власника автомобіля, ОСОБА_3 слід попередити про відповідальність, передбачену ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 9, 100, 123, 169, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання задовольнити частково.

У скасуванні арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Іванківського районного суду Київської області від 03.05.2022 року відмовити та застосувати менш обтяжливий спосіб арешту шляхом заборони відчуження автомобіля марки «TOYOTA», модель «CAMRY» з д.н.з. НОМЕР_1 , передавши його на відповідальне зберігання власнику, ОСОБА_3 , зобов`язавши останнього надавати автомобіль для проведення необхідних слідчих (розшукових) дій, як речовий доказ, за першою вимогою слідчого та прокурора, які проводять досудове розслідування та здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, якщо у цьому виникне необхідність.

Попередити ОСОБА_3 про відповідальність, передбачену ст. 388 КК України за незаконні дії щодо майна, на яке накладено арешт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу передати для виконання до відділення поліції №1 Вишгородського РУП ГУ НП в Київській області (Київська область, Вишгородський район, смт. Іванків, вул. Київська, 25).

Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуальних прокурорів Іванківського відділу Вишгородської окружної прокуратури Київської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1