ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2022 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:
головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора лікаря-психіатра захисника особи, щодо якої вирішується питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеруОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеконференції судове провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 20 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою задоволено заяву лікаря-психіатра 14 відділення КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" ОСОБА_7 та продовжено застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом строком на 6 місяців щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської обл., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановлене рішення місцевий суд мотивував тим, що за висновком комісії лікарів-психіатрів, який є обов`язковим у даній категорії справ, ОСОБА_9 на даний час утворює суспільну небезпеку та потребує продовження застосування щодо нього вказаних вище заходів медичного характеру, зокрема й з метою захисту прав, свобод та інтересів останнього.

В апеляційній скарзі ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 20 жовтня 2022 року та застосувати щодо нього примусові заходи медичного характеру у вигляді надання йому амбулаторної психіатричної допомоги.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що місцевий суд не врахував те, що: він соціально-адаптований і не є суспільно-небезпечною особою; при першочерговому обранні примусових заходів медичного характеру було неправильно встановлено фактичні обставини та кваліфікацію вчиненого ним діяння.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку особи, щодо якої вирішується питання про продовження застосування примусових заходів медичного характеру, та її захисника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, позицію лікаря-психіатра, яка підтвердила те, що ОСОБА_9 потребує продовження раніше застосованих щодо нього заходів медичного характеру, перевірила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Цих вимог місцевим судом дотримано.

Частиною 2 ст.94 КК України передбачено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру: надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом; госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

За змістом ч.2 ст.513 КПК України, визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Виходячи з положень ч.ч.1, 3 ст.95 КК України, ч.3 ст.514 КПК України, ч.3 ст.19 Закону України «Про психіатричну допомогу», продовження застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу, а відповідно до вимог ч.2 ст.514 КПК України зміна або припинення примусових заходів медичного характеру здійснюються лише у випадку, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

Примусове лікування може бути застосоване судом, незалежно від призначеного покарання, до осіб, які вчинили кримінальні правопорушення та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб (ч.1 ст.96 КК України).

У силу ж ч.3 ст.94 КК України госпіталізація до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги і лікування у примусовому порядку.

З матеріалів провадження вбачається, що 15 березня 2013 року Голосіївським районним судом м. Київ застосовано до ОСОБА_9 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом.

За ухвалою суду встановлено, що 24 серпня 2012 року приблизно о 05 годині ОСОБА_9 поблизу КПП по вул. Деревообробній, 5 у м. Київ умисно заподіяв ножем ОСОБА_10 тяжкого тілесного ушкодження у вигляді проникаючого поранення живота (а.п.8-9).

21 грудня 2017 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровськ змінено щодо ОСОБА_9 застосування раніше визначених примусових заходів медичного характеру на госпіталізацію до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом (а.п.10).

11 грудня 2020 року Київським районним судом м. Полтава змінено щодо ОСОБА_9 застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з посиленим наглядом на госпіталізацію до вказаного закладу зі звичайним наглядом, застосування яких у подальшому продовжувалось судом (а.п.11).

У свою чергу, 09 вересня 2022 року лікар-психіатр 14 відділення КП "Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради" ОСОБА_7 звернулась до суду із заявою про продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 у закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Задовольняючи вказану заяву, місцевий суд правильно врахував доданий до неї висновок комісії лікарів-психіатрів №149 від 01 вересня 2022 року, якими підтверджено те, що ОСОБА_9 , незважаючи на комплекс лікування та реабілітаційних програм, на даний час страждає психічним захворюванням, утворює суспільну небезпеку для оточуючих і потребує продовження застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом. Комісією лікарів-психіатрів було враховано, зокрема особливості психічного, емоційного стану ОСОБА_9 , його ставлення до свого хворобливого стану та вчиненого суспільно-небезпеченого діяння, якими за встановленогого діагнозу обґрунтовано необхідність продовження раніше визначених медичних заходів.

У суді апеляційної інстанції лікар-психіатр ОСОБА_7 підтвердила дані зазначеного висновку комісії. Він є достатньо мотивованим і відповідає вимогам ст.17 Закону України «Про психіатричну допомогу».

Таким чином, ураховуючи наведені вище обставини, встановлені тяжкість і характер захворювання ОСОБА_9 , ступінь його хворобливого стану, те, що він утворює суспільну небезпеку, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність і виправданість продовження застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_9 у вигляді його госпіталізації в закладі з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Щодо доводів апелянта, які зводяться до незгоди із фактичними обставинами та правовою кваліфікацією вчиненого ним суспільно-небезпеченого діяння, то вони не стосуються процесуальних повноважень суду апеляційної інстанції при апеляційному перегляді оскаржуваної ухвали суду, постановленої в порядку ст.514 КПК України, натомість відповідно до вимог ст.513 КПК України були предметом дослідження та встановлення під час здійснення Голосіївським районним судом м. Київ судового розгляду кримінального провадження по суті за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_9 .

Істотних порушень вимог КПК України, які би перешкодили чи могли перешкодити місцевому суду постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу Київського районного суду м. Полтава від 20 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4