Справа № 308/3884/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2023 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000172 від 21.02.2023, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м. Ужгород, Закарпатська область, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з вищою освітою, обіймає посаду стоматолога стоматологічної поліклініки м. Ужгород, заміжньої, раніше не судимої, у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в невстановлений органом досудового розслідуванням час, в травні 2021 року, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, отримала пропозицію від ОСОБА_4 здати Єдиний державний кваліфікаційний іспит, Етап 2 для спеціальності «Стоматологія» Інтегрованого тестового іспиту «Крок 2» в ДВНЗ «Ужгородський національний університет», за студента ДВНЗ «Ужгородський національний університет» ОСОБА_5 , на таку погодилася та усвідомлюючи, що для здачі цього іспиту їй необхідно пред`явити паспорт даного студента, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер власних дій, керуючи ними, діючи умисно, надала ОСОБА_4 власну фотокартку для виготовлення підробленого документу вищевказаною особою.

В подальшому ОСОБА_3 , в невстановлений органом досудового розслідуванням час, в травні 2021 року, перебуваючи в місті Ужгород, отримала від ОСОБА_4 завідомо підроблений документ, а саме: паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ужгородським ГУ ДМС в Закарпатській області, із наявною вклеєною власною фотокарткою, з метою подальшого використання для складання Інтегрованого тестового іспиту «Крок 2» в ДВНЗ «Ужгородський національний університет» за студента ДВНЗ «Ужгородський національний університет» ОСОБА_5 .

При цьому встановлено, що паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ужгородським ГУДМС в Закарпатській області, виготовлений поліграфічним способом. У паспорті серії НОМЕР_1 способом переклейки здійснено заміну фотокартки власника на першій сторінці.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: у пособництві на підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає права, з метою його використання підроблювачем.

Крім того, 02.06.2021, ОСОБА_3 , з метою використання завідомо підробленого документа, будучи обізнаною про порядок здачі Єдиний державний кваліфікаційний іспит, Етап 2 для спеціальності «Стоматологія» Інтегрованого тестового іспиту «Крок 2» в ДВНЗ «Ужгородський національний університет» та допуску до його здачі виключно через пред`явлення студентом свого паспорту громадянина України, умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, о 09 год. 00 хв., з`явилася до стоматологічного факультету, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Університетська 14, для складання Єдиного державного кваліфікаційного іспиту, Етап 2 для спеціальності «Стоматологія» Інтегрованого тестового іспиту «Крок 2» в ДВНЗ «Ужгородський національний університет», та знаходячись у аудиторії № М2 ДВНЗ «Ужгородський національний університет» представилася студентом ДВНЗ «Ужгородський національний університет» ОСОБА_5 , на підтвердження своєї особи пред`явила представникам Центру тестування при МОЗ України підроблений паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , Ужгородським ГУДМС в Закарпатській області із вклеєною власною фотокарткою на першій сторінці. На підставі вказаного підробленого паспорту громадянки України на ім`я ОСОБА_5 отримала завдання на ім`я останньої та склала іспит за дану студентку.

Таким чином, органом досудового розслідування ОСОБА_3 інкримінується вчинення кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України ОСОБА_3 , у присутності її захисника ОСОБА_6 , прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 у заяві підтвердила роз`яснення їй вказаних положень та надала добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченою зазначено, що вона беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, не оспорює встановлені під час досудового розслідування обставини і згідна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Прокурором у обвинувальному акті зазначено клопотання, згідно з яким просить розглянути обвинувальний акт у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене та те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних проступків, відсутність сумнівів у добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням її заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України, а саме: у пособництві на підроблення офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати такі документи, який надає права, з метою його використання підроблювачем, та ч. 4 ст. 358 КК України, а саме: використання завідомо підробленого документа.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених нею кримінальних правопорушень, які згідно зі ст. 12 КК України відносяться до категорії проступків, дані про особу винної, яка є молодою за віком, раніше не судимою.

Обставинами, визначеними ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд визнає: визнання своєї вини, щире каяття.

Обставин, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 № 7, зі змінами від 06.11.2009, звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. У пункті 2 вказаної постанови зазначено, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, беручи до уваги дані про особу обвинуваченої, наявність пом`якшуючих покарання обвинуваченій обставин та відсутність обставин, що обтяжують покарання, її поведінку після вчинення проступків, за наявності альтернативних санкцій, передбачених ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в межах санкцій, визначених вказаними нормами, і остаточне покарання визначити їй за сукупністю кримінальних правопорушень відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченої та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченої не обирався.

Процесуальні витрати за проведення у даному кримінальному провадженні почеркознавчої експертизи у сумі 686,48 грн. покласти на обвинувачену.

Речових доказів немає.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень (проступків), передбачених ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу:

за ч. 5 ст. 27 - ч. 1 ст. 358 КК України у розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень;

за ч. 4 ст. 358 КК України у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за проведення почеркознавчої експертизи у сумі 686 (шістсот вісімдесят шість) гривень 48 коп.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1