Справа №:755/2168/23
Провадження №: 1-кс/755/439/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000216 від 16.02.2023 року про арешт майна,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000216 від 16.02.2023 року, про арешт майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що до Дніпровського УП ГУНП у Києві надійшов рапорт працівника поліції про те, що 15.02.2023 року о 21 годині 44 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 14-А, працівниками поліції виявлено громадянина республіки Татарстан російської федерації ОСОБА_4 , який для перевірки надав паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , на ім`я ОСОБА_5 , із ознаками підробки.

Так, 15.02.2022 року дізнавачем ВД Дніпровського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , за адресою: м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 14-А, проведено огляд місця події, в присутності ОСОБА_4 , у якого виявлено: паспорт громадянина російської федерації, серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , закордонний паспорт російської федерації, серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , військовий квиток, серії НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , із ознаками підробки, мобільний телефон чорного кольору марки «Хонор» ІМЕІ1 НОМЕР_5 , ІМЕІ2 НОМЕР_6 , які було вилучено.

Між тим, ОСОБА_4 повідомив працівникам поліції про те, що у жовтні 2021 року він прилетів до України із Стамбулу та проживає по теперішній час у м.Києві. Також, ОСОБА_4 повідомив, що у березні 2022 року замовив, через мережу «Інтернет», підроблений паспорт громадянина України та використовував його для своїх цілей.

Враховуючи викладене, вилучене у ОСОБА_4 майно надає органу досудового розслідування сукупність підстав вважати, що вказане майно може бути предметом кримінального правопорушення та може містити сліди його вчинення, а тому, з метою збереження речового доказу, на вказане майно необхідно накласти арешт.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити в повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_4 просив не накладати арешт на його майно та зазначив про те, що приїхав на територію України з метою пошуку роботи, водночас після початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України він боявся переслідування, оскільки є громадянином російської федерації, а тому придбав підроблений паспорт громадянина України.

Вислухавши доводи прокурора та власника майна, вивчивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

При цьому, ч. 10 ст. 170 КПК України, зазначає, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, на підставі вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання прокурора про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч. 2 ст. 170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права, а також з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання прокурора частково та накласти арешт на паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , із ознаками підробки, шляхом заборони відчуження та користування.

У той же час, слідчий суддя вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання прокурора в частині накладення арешту на паспорт громадянина російської федерації, серії НОМЕР_2 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , закордонний паспорт російської федерації, серії НОМЕР_3 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , військовий квиток, серії НОМЕР_4 , виданий на ім`я ОСОБА_4 , мобільний телефон чорного кольору марки «Хонор» ІМЕІ1 НОМЕР_5 , ІМЕІ2 НОМЕР_6 , оскільки прокурором не доведено необхідність накладення такого арешту.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 131, 170-175, 309 КПК України, -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Накласти арешт на паспорт громадянина України, серії НОМЕР_1 , виданий на ім`я ОСОБА_5 , із ознаками підробки, із забороною відчуження та користування, з метою збереження речових доказів,

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: