ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/1417/18
провадження № 1-кп/691/67/22
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2022 рокум. Городище

Городищенський районний суд Черкаської області у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника (адвоката) ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 (бере участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції з ДУ "Черкаський слідчий ізолятор"), розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Городище Черкаської області, об`єднане кримінальне провадження, про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Деренківець, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, громадянин України, українець, з середньою-спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, без постійного місця проживання, раніше судимий за ч. 2, 3 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України (кримінальне провадження № 0000474 відомості 28.09.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань), ч.2 ст.190 КК України (кримінальне провадження № 0000533 відомості 07.11.2018 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово засудженим, а востаннє 3 жовтня 2013 року, Корсунь-Шевченківським районним судом Черкаської області, за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі строком 4 роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України приєднано частину невідбутого покарання за вироком Чигиринського районного суду Черкаської області від 04 червня 2013 року і остаточно призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 5 років, звільнений 4 червня 2018 року в зв`язку з відбуттям терміну покарання. 31 жовтня 2018 року Городищенським відділом Смілянської місцевої прокуратури направлено до Городищенського районного суду обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.2 ст.185 КК України, 13 листопада 2018 року прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Звенигородської місцевої прокуратури ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, таким чином в порядку ст.89 КК України судимість ОСОБА_5 не знята та не погашена. На шлях виправлення останній не став та знову скоїв корисливий злочин.

Так, ОСОБА_5 в кінці липня місяця 2018 року, в невстановлений досудовим розслідуванням день, близько о 12 годині, перебуваючи на проїжджій частині вул. Покрівська, м. Городище, Черкаська область, поблизу будинковолодіння № 233, умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом введення в оману малолітньої ОСОБА_6 , заволодів планшетом марки "Prestigio Muze 3708" вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 8/900 від 28 листопада 2018 року, 1 666 гривень 67 копійок, який був у чохлі із шкірозамінника вартістю, згідно висновку судової товарознавчої експертизи № 8/900 від 28 листопада 2018 року, 46 гривень 67 копійок, чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 1 713 гривень 34 копійки, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Він же ж, 27 вересня 2018 року близько 17 год. 30 хв. перебуваючи біля магазину "Квіточка", який розташований за адресою: Черкаська область, м. Городище, вул. Героїв Чорнобиля, 167 шляхом вільного доступу, умисно, таємно, керуючись корисливим мотивом, повторно, викрав належний ОСОБА_8 велосипед марки "ORION" чорного кольору, який знаходився біля входу до вищезазначеного магазину та відповідно до висновку експерта № 8/827 від 19.10.2018 року його вартість становить 2150 гривень, після чого викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_8 матеріальних збитків на вказану суму.
У судове засідання прибули прокурор, захисник, обвинувачений бере участь в судовому засіданні дистанційно в режимі відеоконференції з ДУ "Черкаський слідчий ізолятор", де відбуває покарання за вироком суду.

Потерпілі ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , в судове засідання не з`явилися, повідомлені вчасно та належним чином, подали заяви та в телефонному режимі просять слухати кримінальне провадження за їх відсутності, покази дані на досудовому розслідуванні підтримують, претензій не мають, щодо міри покарання покладаються на розсуд суду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину відповідно до обставин вчинених правопорушень, викладених в обвинувальних актах визнав у повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні запропонував про проведення розгляду справи у спрощеному порядку, оскільки обвинувачений ОСОБА_5 визнає свою винуватість та бажає давати покази. Потерпілі не наполягають на дослідженні в суді доказів причетності обвинуваченого до вчинених діянь, покази надані на досудовому розслідуванні підтримали в повному обсязі.

Судом роз`яснено положення частини 3 статті 349 КПК України щодо скороченої процедури судового розгляду.

Так, частина 3 статті 349 КПК України передбачає, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав думку щодо розгляду справи у порядку частини 3 статті 349 КПК України. Наслідки застосування частини 3 статті 349 КПК України йому розяснені та зрозумілі.

Захисник (адвокат) ОСОБА_4 не заперечує проти розгляду справи у порядку частини 3 статті 349 КПК України, так як обвинувачений вину визнав, фактичні обставини вчиненого не оспорює, кається.

Визначено обсяг доказів, що підлягають дослідженню, порядок їх дослідження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінальних правопорушень, враховуючи те, що й обвинувачений не оспорює обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, заслухавши (врахувавши) думку учасників судового провадження, та розяснивши їм положення частинп 3 статті 349 КПК України, наслідки її застосування, та те, що покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, суд вважає, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, визначивши відповідно до частини 3 статті 349 КПК України недоцільним дослідженням доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Суд враховує, що відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року в справі № 521/11693/16-к, щодо застосування частини 3 статті 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак ця норма не звільняє суд від обовязку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені статтею 91 КПК України.

Будучи допитаний судом, обвинувачений ОСОБА_5 вину в скоєнні кримінальних правопорушень, за які повідомлено про підозру та пред`явлено обвинувачення, за частиною 2 статті 190, частиною 2 статті 185 КК України, визнав повністю, у вчиненому розкаявся, та дав пояснення, які повністю узгоджуються з обставинами скоєного, що наведені в обвинувальних актах, про те, що здійснив крадіжку велосипеда, який стояв біля магазину "Квіточка", що в м. Городище, Черкаської області, та пообіцявши повернути заволодів планшетом, який був у чохлі із шкірозамінника та з метою отримання коштів здав його до ломбарду, події мали місце в 2018 році, на той час, періодично, проживав в м. Городище Черкаської області.Раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозвязку для прийняття відповідного процесуального рішення, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, врахувавши думку потерпілих, захисника, приходить висновку про те, що винуватість обвинуваченого "поза розумним сумнівом" у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених частиною 2 статті 190, частиною 2 статті 185 КК України, під час судового розгляду кримінального провадження, доведена повністю. Та, вважає, що наведені вище дії обвинуваченого стороною обвинувачення кваліфіковано правильно, та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 2 статті 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, та за частиною 2 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд керується вимогами статей 65 - 67 КК України, а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

На підставі статтей 50, 65 КК України особі, що скоїла злочин, повинно бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи винного і обставин, які помякшують та обтяжують покарання.

Обтяжуючих ОСОБА_5 вину обставин, що визначені в статті 67 КК України, при призначенні покрання, не встановлено. Пом`якшуючою вину ОСОБА_5 обставиною, згідно статті 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень та щире каяття.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що згідно довідки № 149 від 24.10.2018 року, наданою Корсунь-Шевченківською ЦРЛ, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий, в тому числі: 03.10.2013 року вироком Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до чотирьох років позбавлення волі, звільнений 04.06.2018 року по відбуттю; 03.05.2019 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням статті 69 КК України до трьох років позбавлення волі; 08 липня 2020 року вироком Корсунь - Шевченківського районного суду Черкаської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, визначено остаточне покарання у виді чотирьох років позбавлення волі; 05 січня 2022 року вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси за ч.1 ст.263, ч.1 ст.71 КК України, призначено покарання у виді трьох років трьох місяців позбавлення волі, та відбуває покарання.

Ураховуючи ступінь тяжкості вчинених кримінальних злочинів, особу обвинуваченого, суд вважає, що з метою досягнення мети кримінального покарання, визначеної статтею 50 КК України, достатнім для виправлення ОСОБА_5 буде призначення йому покарання за вчинення злочину, передбаченого частиною 2 статті 185, частиною 2 статті 190 КК України, в межах санкцій даних статей, та відповідно до розяснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання", із застосування остаточної міри покарання, згідно частини 1 статті 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого більш суворим, та на підставі частини 4 статті 70 КК України слід визначити покарання із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, з урахуванням покарання призначеного за вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 січня 2022 року, яким ОСОБА_5 був засуджений за ч.1 ст.263, ч.1 ст.71 КК України, у виді позбавлення волі як єдиний засіб виправлення та перевиховання в умовах ізоляції від суспільста.

Цивільний позов в рамках об`єднаного кримінального провадження не заявлявся.

З обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до статті 126 КПК України, слід стягнути вартість проведених експертиз в загальному розмірі 1144,00 грн. (експертиза № 8-000827 від 19.10.2018 року в кримінальному провадженні № 0000474 в розмірі 572 грн. 00 коп., експертиза № 8-000900 від 28.11.2018 року в кримінальному провадженні № 0000533 в розмірі 572 грн. 00 коп.) на користь держави.

Питання про речові докази, суд вирішує виходячи з положень статті 100 КПК України.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався, клопотань про його застосовування не надходило.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 369, 373, 374, 376, 392, 393, 394 ч.2, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років і 5 (п`яти) місяців років позбавлення волі.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 190 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі частини 1 статті 70 КК України, при сукупності кримінальних правопорушень, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 (трьох) років та 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

На підставі частини 4 статті 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 , з урахуванням покарання, призначеного вироком Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 січня 2022 року, остаточне покарання у виді 3 (трьох) років та 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

В строк відбування покрання ОСОБА_5 зарахувати покарання відбуте за вироком Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05 січня 2022 року.

Стягнути з ОСОБА_5 , уродженець с. Деренківець, Корсунь-Шевченківського району, Черкаської області, РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судові витрати за проведення експертиз в загальному розмірі 1 144 (одна тисяча сто сорок чотири) грн. 00 коп..

Речовий доказ, велосипед марки "ORION", чорного кольору повернути ОСОБА_8 , звільнивши від розписки.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Черкаського апеляційного суду, а особою, яка перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії такого рішення. При цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1