Справа № 461/3161/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1070/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2023 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові у режимі відео конференції кримінальне провадження № 461/3161/22 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 286-1 КК України,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника - адвоката ОСОБА_8 ,

потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 8 (вісім) років. Скасовано арешт, накладений ухвалами Галицького районного суду м. Львова від 24.05.2022. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 по 200 000 (двісті тисяч) гривень відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат у справі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 визначено рахувати з 23.05.2022, тобто з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Згідно з вироком суду ОСОБА_5 , 23 травня 2022 року близько 12 год. 45 хв., керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», р.н. НОМЕР_1 , та рухаючись ним вул. Ходорівською у м. Новий Розділ, поблизу будинку № 7, порушив вимоги Розділу 1 п. 1.5; Розділу 2 п. 2.3 б); д); 2.9 а); Розділу 10 п. 10.1; Розділу 11 п. 11.3; Розділу 13 п.п. 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 із змінами та доповненнями, які виразились в тому, що він керуючи транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (2,19 проміле), проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, без причин технічного характеру, допустив виїзд на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення із зустрічним мотоциклом марки «VIPER V200», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_12 .

У результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 , водій мотоцикла ОСОБА_12 загинув на місці події.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи, водій мотоцикла ОСОБА_12 в результаті порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_5 , отримав наступні тілесні ушкодження: тупу поєднану травму тіла у вигляді зливного крововиливу на внутрішній поверхні м`яких покровів голови в лобній ділянці зліва, неправильно-лінійного перелому клиноподібної кістки справа, крововиливів під м`які мозкові оболонки лівої лобної ділянки, правих потиличної та скроневої ділянок, повних поперечних переломів ребер з ушкодженням пристінкової плеври: справа - ІІ-ІХ-го по середній аксілярній лінії; зліва - І-V-го по передній аксілярній лінії, множинних крововиливів та розривів на вісцеральній плеврі легень, що проникають глибоко в товщу легеневої тканини, повного, зі зміщенням кісткових відламків по довжині та ширині відкритого перелому лівої плечової кістки в ділянці її середньої третини, повних, зі зміщенням кісткових відламків по довжині та ширині відкритих переломів лівих ліктьової та променевої кісток в ділянці їх нижніх третин, повного, зі зміщенням кісткових відламків по довжині та ширині відкритого перелому лівої стегнової кістки в ділянці "її середньої третини, розриву капсули і зв`язкового апарату лівого колінного суглобу, садна на лівій гомілці та рани на лівій стопі. Вказана тупа посіпана травма тіла утворилась від дії тупого (тупих) предмету (предметів) або при контакті до такого (таких) в короткому проміжку часу та в швидкій послідовності, могла виникнути 23.05.2022 при дорожньо-транспортній пригоді внаслідок контакту мотоцикліста з виступаючими частинами кузова автомобіля, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження та знаходиться в прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

На вирок суду захисник ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, у якій просить вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року змінити та пом`якшити ОСОБА_5 покарання до 5 років позбавлення волі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що суд дійшов помилкового висновку про необхідну міру покарання, оскільки не врахував обставини, які пом`якшують покарання, факт відсутності обтяжуючих обставин, а також інші відомості, що характеризують особу.

Також апелянт звертає увагу, що в оскаржуваному вироку не наведені мотиви неможливості призначення більш м`якого покарання. На думку захисника, 5 років позбавлення волі буде достатнім для виправлення особи та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених в ній мотивів, думку прокурора, який вважає вирок законним та обґрунтованим та підстав для його зміни не вбачає, потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які категорично заперечили проти апеляційної скарги захисника, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з таких підстав.

Як вбачається з вироку суду, судовий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 було здійснено на підставі положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому, суд першої інстанції дотримався вимог норм ч. 3 ст. 349 КПК України, допитав обвинуваченого, і за згодою усіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оскаржувались.

На підставі викладеного, колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин кримінального провадження, які не оскаржувались і стосовно яких, відповідно до вимог ст. 349 КПК України, докази не досліджувались.

Кваліфікація дій ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 286-1 КК України в апеляційній скарзі захисником обвинуваченого також не оскаржується.

Щодо покарання, з яким апелянт не погоджується, то воно призначене судом з дотриманням вимог ст.ст. 65, 66 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який за місцем реєстрації та проживання характеризується типово, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, на обліку в лікаря- психіатра та в лікаря-нарколога не перебуває, з врахуванням обставин вчинення злочину, ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілих, які у суді апеляційної інстанції повідомли, що ОСОБА_5 завданої злочином шкоди не відшкодував, відсутність обставин, які обтяжують покарання, щире каяття як обставину, що пом`якшує покарання, та призначене в межах санкції, визначеної ч. 3 ст. 286-1 КК України у виді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

На думку колегії суддів, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів. При цьому, необхідно врахувати суспільну небезпеку вчиненого злочину у сфері безпеки руху та грубе порушення ОСОБА_5 Правил дорожнього руху, що призвело до ДТП та непоправних наслідків - загибелі людини.

Доводи захисника про невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченого через суворість колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере.

Усі дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину були в повній мірі враховані судом першої інстанції при призначенні покарання й наведені у вироку суду.

Будь-яких даних про те, що обвинувачений ОСОБА_5 у зв`язку із станом здоров`я не може перебувати у місцях позбавлення волі, матеріали кримінального провадження не містять.

За таких обставин, призначене обвинуваченому основне покарання у вигляді 7 років позбавлення волі, а також додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 8 років, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин - відповідає вимогам закону.

Не спростовується такий висновок суду й обставинами, на які посилається захисник у своїй апеляційній скарзі, оскільки вони враховані судом при призначенні покарання.

Інформація про особу ОСОБА_5 , яка зазначена у характеристиці з місця проживання, хоч і не містить негативних даних, на чому наголошує захисник, у даному випадку, в достатній мірі не впливає на суспільну небезпечність особи обвинуваченого та не знижує істотно ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та не дає підстав для пом`якшення призначеного покарання.

На думку колегії суддів, апеляційна скарга не містить правових підстав для зміни вироку.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, судом першої інстанції допущено не було.

З огляду на викладене колегія суддів визнає апеляційну скаргу необґрунтованою. Вирок суду ухвалений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Миколаївського районного суду Львівської області від 17 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_5 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

С у д д і :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4