ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/700/23 Справа № 204/2679/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з секретарем ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_9 , подану на ухвалу слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївка Донецької області, українця, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом - начальника продовольчої служби тилу військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

встановила:

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2023 року відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом і проходячи її на посаді начальника продовольчої служби тилу військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_2 , о 12 годин 40 хвилин 14 серпня 2022 року, керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем «Mercedes-Benz Vito» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 ОСОБА_12 , рухаючись по проїжджій частині дороги - пр. Ломоносова, в напрямку від вул. Шмідта до пл. Перемоги в м. Костянтинівка Донецької області, в районі перехрестя з вул. Леваневського, в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.14 Закону України «Про дорожній рух», п. 10.1 та п. 10.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, відповідно до яких: п.10.1 - перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.10.4 - водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам, проявляючи кримінально-протиправну недбалість, діючи необережно, легковажно розраховуючи на запобігання дорожньо-транспортної події, маючи об`єктивну можливість в умовах необмеженої видимості спостерігати за дорожньою обстановкою, а також своєчасно реагувати на її зміни, виконуючи маневр повороту ліворуч, до місця парковки біля магазину «Сантехнік», не переконався що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху, не надав перевагу у русі та скоїв зіткнення з мотоциклом, марки «YAMAHA FZ-400» реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням ОСОБА_13 , який, в порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, відповідно до якого: п.12.4 - «у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год», здійснював рух з перевищенням встановленої в населеному пункті швидкості руху, а саме 72,3 82,7 км/год., по проїжджій частині пр. Ломоносова у зустрічному напрямку прямо, внаслідок чого, водій мотоциклу «YAMAHA FZ-400» реєстраційний номер НОМЕР_5 ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тяжкі тілесні ушкодження (числені садна тіла, прямі переломи 3,4,5,6,7 ребер по лопатковій лінії ліворуч, не прямі переломи 2,4,5,6,7 ребер по середньо-підпахвовій лінії ліворуч, розрив лівої легені, правої долі печінки, відкритий багато уламковий перелом кісток правої гомілки), які стоять у прямому причинному зв`язку з настанням смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 на місці події (тупа травма тіла, що супроводжувалась численними переломами кісток скелету, розривом внутрішніх органів та ускладнилась розвитком гострої крововтрати (лівобічного гемотораксу та гемоперитонеуму), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, якщо вони спричинили смерть потерпілого.

23 лютого 2023 року ОСОБА_14 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого та заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим у клопотанні та прокурором у судовому засіданні було зазначено, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ст. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний ОСОБА_14 з метою уникнення відповідальності за скоєне може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинити нове кримінальне правопорушення.

Однак, у судовому засіданні було встановлено наявність лише одного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний ОСОБА_14 враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, може переховуватись від слідства.

Слідчий суддя, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_14 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, враховуючи його вік, стан здоров`я, позитивну характеристику, нагорождення підозрюваного за час перебування на військовій службі, перебування підозрюваного станом на час розгляду клопотання на військовій службі у ЗСУ, а також враховуючи наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний з метою уникнення відповідальності за скоєне може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, та враховуючи недоведеність прокурором та слідчим, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти даному ризику, передбаченому ст. 177 цього кодексу, дійшов до висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_14 .

Не погодившись із судовим рішенням, прокурор у кримінальному провадженні прокурор Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_9 просить скасування ухвалу суду першої інстанції та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб стосовно підозрюваного ОСОБА_8 , з утриманням на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Зазначає, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку з чим підлягає скасуванню, з постановлянням нової ухвали.

Посилається на те, що підозра у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України є обґрунтованою, та підтверджується протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідка та проведення слідчого експерименту, висновками експертиз та іншими зібраними під час досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Наголошує на наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України.

Звертає увагу на те, що застосований слідчим суддею запобіжний захід у виді особистого зобов`язання суперечить його ж висновкам про доведеність ризику втечі та створює для ОСОБА_8 реальну можливість реалізації таких дій, що унеможливить своєчасне або взагалі нівелює досягнення завдань, передбачених ст.2 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_9 на підтримку поданої апеляційної скарги у повному обсязі викладених у ній доводів,підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просила залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції перевіряє судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинне бути законним (ухвалене компетентним судом згідно із нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених діючим КПК України), обґрунтованим (ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу) та вмотивованим (ухваленим із наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення).

Переглядаючи матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що зазначених вище вимог закону у повній мірі судом дотримано.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із ч.1 ст.183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Як зазначено у п.3 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст.177 КПК України, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалась від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу .

При розгляді клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України.

Матеріали провадження свідчать про те, що у провадженні Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська знаходяться на розгляді матеріали кримінального провадження № 0000694 від 14 серпня 2022 року щодо ОСОБА_8 .

03.04.2023 року ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини неодноразово зазначається, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів (справи «Харченко проти України», «Третьяков проти України», «Єлоєв проти України» ).

У клопотанні слідчого та апеляційній скарзі прокурора наголошується на наявності ризиків, передбачених п.п. 1,3,4,5 ч.1 ст177 КПК України. Проте у судовому засідання, у якому брали участь і прокурор, і підозрюваний, і захисник було встановлено та доведено наявність лише одного ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

При застосуванні до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваного, тяжкість покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років або без такого, та наявність ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також ті обставини, що ОСОБА_8 раніше не судимий, не одружений, має вищу освіту, має місце реєстрації, характеризується позитивно, є військовослужбовцем військової служби за контрактом - начальником продовольчої служби тилу військової частини НОМЕР_1 , що в сукупності свідчить про наявність достатньо міцних соціальних зв`язків, які можуть стримувати його залишити межі міста, та прийшов до висновку, що прокурором не доведено те, що неможливо запобігти встановленому в ході розгляду клопотання ризику шляхом обрання іншого, більш м`якого запобіжного заходу.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст. 178 КПК України.

Доводи апеляційної скарги прокурора ОСОБА_9 не спростовують встановлених судом обставин і задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.405,407,418,419,422 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 03 березня 2023 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_10 , за погодженням з прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного за ч. 2 ст. 286 КК України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_9 - без задоволення.

Ухвала апеляційної інстанції є остаточною та такою, що касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4