Справа № 461/5444/22
Провадження № 1-кс/461/4630/22
У Х В А Л А

14.11.2022 року. м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Анто Ком» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000872 від 27.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України, -
в с т а н о в и в :
Представник ТзОВ «Анто Ком» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на нежитлове приміщення будівлі під літ. «А-2», загальною площею 247,4 кв.м., індексний номер: 19446451, реєстраційний номер об`єкта 01, що за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.10.2017 року клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000872 від 27.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України задоволено. Накладено арешт на нежитлове приміщення будівлі під літ. «А-2», загальною площею 247,4 кв.м., індексний номер: 19446451, реєстраційний номер об`єкта 01, що за адресою: АДРЕСА_1 . Представник заявника ОСОБА_3 зазначає, що ТзОВ «Анто Ком» є одноосібним власником нежитлових приміщень будівлі під літ. «А-2», загальною площею 247,4 кв.м., індексний номер: 19446451, реєстраційний номер об`єкта 01, що за адресою: АДРЕСА_1 та набуло право вланості на вказаний об`єкт 18.02.2015 року. Предствник зазначає, що ухвала про арешт майна не містить жодних відомостей щодо обгрунтувань необхідності такого арешту, а також наявності ризиків, передбачених абзацом другим ч.1 ст. 170 КПК України. Представник заявника вказує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває понад шість років. Також заявник зазначає, що усі необхідні слідчі дії, пов`язані з арештованим майном проведені, проте жодній особі так і не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. натомість двічі мало місце закриття провадження за ч.1 ст. 284 КПК України. Крім того, ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31.0.3.2021 року клопотання директора ТзОВ «Анто Ком» ОСОБА_6 про скасування заходів забезпечення позову у справі Львівської міської ради до ОСОБА_7 , ТзОВ «Анто Ком», Реєстраційної служби ЛМУЮ про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування рішення державного реєстратора, зобов`язання вчинити дії задоволено. Скасовано арешт, накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 10.03.2016 року в забезпечення позову на будівлю під літ «А-2», загальною площею 247,4 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Рибна, 4. Просить клопотання задовольнити повінстю.

Представник ТзОВ «Анто Ком» у судовому засіданні клопотання про скасування арешту підтримав повністю, з підстав, викладений у такому. Додатково зазначив, що постанова слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 не містить дати її винесення, а відтак не може бути належним доказом перебування вказаного майна під арештом.

Прокурор ОСОБА_4 у судовому засіданні проти клопотання заперечив, зазначив, що арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.10.2017 року, відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України. Також вказує, що щодо арештованого майна існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Просить у задоволенні клопотання відмовити.

Враховуючи передбачені ч.2 ст.174 КПК України, строки розгляду зазначеної категорії клопотань, слідчий суддя, виходячи з загальних засад кримінального провадження: змагальності та розумних строків, приходить до висновку про можливість проведення судового розгляду за відсутності осіб, що не з`явились, з урахуванням наявних у слідчого судді матеріалів.

Вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Судом встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУ НП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000872 від 27.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від «__» жовтня 2017 року визнано речовим доказом нежитлове приміщення будівлі під літ. «А-2», загальною площею 247,4 кв.м., індексний номер: 19446451, реєстраційний номер об`єкта 01, що за адресою: місто Львів, вулиця Рибна, 4 у кримінальному провадженні №0000872 від 27.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.10.2017 року, клопотання клопотання слідчого СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000872 від 27.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України задоволено. Накладено арешт на нежитлове приміщення будівлі під літ. «А-2», загальною площею 247,4 кв.м., індексний номер: 19446451, реєстраційний номер об`єкта 01, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту було те, накладення арешту на вказане майно забезпечить його збереження як речового доказу у даному кримінальному провадженні та унеможливить його знищення.

З листа ГУ НП у Львівській області №16400/16/04-22 від 09.11.2022 року вбачається, що на адресу директора Львівського науково дослідного інституту судових експертиз ОСОБА_9 скеровано для організації виконання постанови про призначення оціночно будівельної експертизи від 08.11.202 року та матеріали кримінального провадження №0000872 від 27.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України.
Слідчий суддя не бере до уваги твердження заявника про визнання постанови слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від «__» жовтня 2017 року, такою, що не відповідає абз.1 п.1 ч.5 ст. 110 КПК України через відсутність дати ї складання, оскільки така була предметом дослідження при винесенні ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.10.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Із аналізу наведеної норми вбачається, що прийняття рішення про скасування арешту майна за клопотанням вищенаведених осіб можливе за таких умов: вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано.

Заявник посилається на те, що арешт належить скасувати через те, що у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження на цей час відпала потреба.

Разом з тим, представник заявника ТзОВ «Анто Ком» фактично не довів, що арешт майна було накладено необґрунтовано, а також те, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час не відпала, з урахуванням принципу диспозитивності передбаченого ст. 26 КПК України.

Таким чином, оскільки арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення, з метою збереження вказаного майна від подальшого його відчуження, знищення або втрати, крім того, вилучене майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, також у кримінальному провадженні ще проводиться оціночно будівельна експертиза, тому відсутні підстави для скасування арешту, який слідчим суддею накладено обґрунтовано на майно, у зв`язку із чим, слід відмовити в задоволенні клопотання про скасування арешту на майно.

Керуючись статтями 100, 170, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в:

у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Анто Ком» ОСОБА_3 про скасування арешту майна, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000872 від 27.09.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 190 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 14.11.2022 року.

Суддя ОСОБА_1