Провадження №1-кп/522/408/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2023 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000852 від 11.08.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Одеса, має середню освіту, працює двірником в обслуговуючій організації, перебуває у цивільному шлюбі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , (м.т. НОМЕР_1 ), раніше не судимий, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , завідомо знаючи, що на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 №133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, та від 18.04.2022 №259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, від 17.05.2022 №341/2022, затверджений Законом України від 18.05.2022 №2263-IX, та відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо посилення відповідальності за мародерство» №2117-ІХ від 03.03.2022 вчинив корисливий злочин, передбачений ч.4 ст. 185 ККУ, за наступних обставин.

Так, 09.08.2022 приблизно о 20 год. 30 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи біля буд. №55-б по вул. Мечникова в м. Одесі, вирішив таємно викрасти чуже майно, яке належить Одеській філії АТ «Укртелеком».

Приступивши до реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_3 підійшов до колодязю кабельної каналізації, звідки таємно, з корисливих мотивів, викрав чавунну кришку легкого люку телефонного зв`язку діаметром 600 мм., інвентарний номер 39, вартістю 1695,83 гривень.

Виконавши всі дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 залишив місце вчинення ним кримінального правопорушення разом із викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Даним кримінальним правопорушенням Одеській філії АТ «Укртелеком» завдано майнову шкоду на загальну суму 1695, 83 гривень.

За наведених обставин ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, визнав у повному обсязі, підтвердивши фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Представник потерпілого АТ «Укртелеком» в особі ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви просив проводити судові засідання без його участі, цивільний позов просив задовольнити в повному обсязі та покарання залишає на розсуд суду.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують та обтяжують, відповідно до положень статей 66 та 67 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України є тяжким злочином проти власності, який карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

ОСОБА_3 є громадянином України, має середню освіту, працює двірником, перебуває у цивільному шлюбі, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому злочині, у майбутньому обіцяє не скоювати нових злочинів, просить його суворо не карати.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, не встановлено.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, його вік, ставлення до вчиненого, вказану пом`якшуючу обставини, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинене ним кримінальне правопорушення покарання у вигляді позбавлення та звільнити від його відбування із випробуванням, оскільки на думку суду виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.

Щодо цивільного позову.

Представником потерпілого АТ «Укртелеком» в особі ОСОБА_8 заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого майнової шкоди у розмірі 1695, 83 гривень, завданої злочином.

В обґрунтування позовних вимог представник потерпілого посилався на наступне.

Неправомірними діями відповідача ОСОБА_3 потерпілому АТ «Укртелеком» було завдано майнової шкоди.

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел, з метою особистого збагачення, визначивши предмет злочину - чавунну кришку легкого люку телефонного зв`язку діаметром 600 мм., яка належить АТ «Укртелеком», та вчинив її крадіжку, вартість якої складає 1695,83 гривень. На теперішній час обвинувачений завдану шкоду не відшкодував.

Обвинувачений в судовому засіданні не заперечував проти задоволення цивільного позову представника потерпілого в повному обсязі.

Судом встановлено наступне.

Під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників та характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а також визначити порядок її відшкодування.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки): втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Заподіяння майнової шкоди потерпілому АТ «Укртелеком» знаходиться у безпосередньому причинному зв`язку з неправомірними діями ОСОБА_3 , зазначеними в обвинувальному акті, які останній беззаперечно визнав. Сума збитку підтверджується довідкою №030-0822-351ДМД02;09 про вартість матеріальних збитків при зловмисному пошкодженні (викраденні) лінійно-кабельних споруд від 09.08.2022.

Згідно постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду по справі №686/26653/18 від 03.12.2019, шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Положеннями ст.ст.76-80 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04.10.2001 у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За таких обставин, судом встановлено, що майнова шкода завдана потерпілому безпосередньо протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_3 , розмір шкоди документально підтверджений, у зв`язку з чим позовні вимоги представника потерпілого АТ «Укртелеком» про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді до набрання вироком законної сили не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-379 КПК України, ст.ст.1-105 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років

На підставі ст.75 КК України, звільнити засудженого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

На підставі п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Покласти нагляд за особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, на орган з питань пробації за місцем його проживання.

Цивільний позов представника потерпілого АТ «Укртелеком» в особі ОСОБА_8 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь АТ «Укртелеком» в особі Одеської філії АТ «Укртелеком» на п/р IBAN: НОМЕР_2 , , ПАТ «Альфа Банк», МФО 300346 в якості відшкодування завданої злочином майнової шкоди 1695,83 гривень.

Речовий доказ по справі: спеціальний пакет №ВУМ 1008897, в якому знаходиться металева частина ймовірно чавунна - передати власнику.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя:

18.04.23