Провадження №: 1-кп/755/1561/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" січня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

провівши відкрите підготовче судове засідання у залі судових засідань Дніпровського районного суду м. Києва за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002172 від 04 серпня2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сухумі, Республіки Грузія, без громадянства, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, без реєстрації проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1.04 березня 2011 року вироком Нікопольського міського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України на 7 років 6 місяців позбавлення волі;

2.23 грудня 2011 року Апостолівським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України на 7 років 8 місяців позбавлення волі;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинувальним актом у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0002172 від 04 серпня2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до вимог п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України, судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просила призначити дане кримінальне провадження до судового розгляду, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги кримінального процесуального закону та обвинувальний акт складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України, у тому числі, послалась на відсутність підстав для закриття кримінального провадження чи повернення обвинувального акту. Крім того, прокурор просила обрати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою, посилаючись на наявність обґрунтованої підозри та існування ризиків, які дають підстави вважати, що останній може продовжувати злочинну діяльність, переховуватись від суду, перешкодити встановленню істини по справі шляхом впливу на свідків.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала позицію прокурора.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_6 заявив клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки ОСОБА_3 по національності грузин. На стадії досудового слідства ОСОБА_3 не було надано всіх документів зрозумілою та доступною для нього мовою, а також не був наданий перекладач для об`єктивного розуміння обвинувачення та суті справи. Цим були істотно порушені його права. Також, категорично заперечував щодо обрання ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив відмовити прокурору у задоволенні її клопотання, та обрати обвинуваченому запобіжний захід у виді домашнього арешту, для надання можливості обвинуваченому повертати гроші потерпілим, відсутні ризики, на які посилається прокурор, обвинувачений має постійне місце проживання у м. Києві, не має наміру переховуватись від суду.

Обвинувачений ОСОБА_3 пояснив, що він не розуміє українську мову та на побутовому рівні спілкування розуміє російську мову. Але він не розуміє юридичних понять, термінів. Його рідна мова абхазька, але він не проти, щоб йому був наданий перекладач з української мови на російську мову. Слідчі, скориставшись тим, що він не розумів мови, додали йому до обвинувачення ті злочини, які він не вчиняв, неправильно роз`яснили зміст документів, що він підписував. Він неодноразово просив слідчих надати йому перекладача, заяви про відмову від перекладача він не писав.

При обговоренні клопотання прокурор заперечила щодо повернення акту, посилаючись на те, що ОСОБА_3 тривалий час проживає на території України, вже був судимий, має вироки державною мовою, під час досудового розслідування до неї з заявами про надання перекладача або на дії слідчого не звертався.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та долучений до нього реєстр, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Зокрема, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення особі відповідно до обвинувального акту, що є межами судового розгляду.

Так, обвинувальний акт повинен містити відомості, зазначені в ч. 2 ст. 291 КПК України, зокрема: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження.

Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, у період воєнного стану, та вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману шахрайство, вчинене повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, що обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку встановленому цим Кодексом.

Зокрема, відповідно до вимог п. 18 ч. 3 ст. 42 КПК України, підозрюваний, обвинувачений має право користуватися рідною мовою, отримувати копії процесуальних документів рідною мовою або іншою мовою, якою він володіє, та в разі необхідності користуватися послугами перекладача за рахунок держави.

Крім того, стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод вказує на те, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має бути негайно і детально поінформований зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та відповідно про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення від 20.04.2006 року в справі "І.Н. та інші проти Австрії").

Стаття 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права зазначає, що кожен має право при розгляді будь-якого пред`явленого йому кримінального обвинувачення бути терміново і докладно повідомленим мовою, яку він розуміє, про характер і підставу пред`явленого йому обвинувачення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 63 Конституції України, обвинувачений чи підсудний має право на захист.

Насамперед, відповідно до п. п. 1, 2 ч. 3 ст. 42 КПК України, обвинувачений має право знати, у вчиненні якого кримінального правопорушення його підозрюють, обвинувачують, бути чітко і своєчасно повідомленим про свої права, передбачені цим Кодексом, а також отримати їх роз`яснення.

Особа повідомляється про підозру у вчиненні кримінального правопорушення державною мовою, або будь-якою іншою мовою, якою вона достатньо володіє для розуміння суті підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Ці вимоги закону слідчим під час досудового розслідування та при складанні, а прокурором при затвердженні, обвинувального акту не дотримані.

У підготовчому судовому засіданні було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 по національності грузин, є особою без громадянства, вільно володіє абхазькою мовою. Він погано розуміє українську мову та на побутовому рівні знає російську мову. У той же час, всі письмові докази у кримінальному провадженні складені українською мовою.

Зокрема, обвинувальний акт не перекладений на мову, яка є зрозумілою для ОСОБА_3 , а саме, як він не заперечує, російську, що порушує його право на належний захист від пред`явленого звинувачення та роз`яснення обвинуваченому його суть.

На думку суду, вищенаведені обставини суттєво порушують право ОСОБА_3 на захист та можливість обрати відповідні засоби захисту від пред`явленого йому звинувачення, що свідчить про порушення вимог кримінального процесуального кодексу України, а тому, суд приходить до висновку про необхідність повернення на підставі ч. 3 ст. 314 КПК України обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам закону.

Що стосується заявленого прокурором клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, то суд вважає, що прокурором доведено у клопотанні наявність обґрунтованої підозри та враховує, тяжкість вчинення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , за які передбачене покарання до восьми років позбавлення волі, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, не має реєстрації на території України, громадянин іншої держави, тому суд приходить до висновку, про наявність ризиків, передбачених положеннями ст.177 КПК України, а тому з метою запобігти спробам обвинуваченого ОСОБА_3 ухилитись від суду, перешкодити встановленню істини по справі, продовжити злочинну діяльність, а також з метою забезпечення виконання процесуальних рішень, вважає за доцільне обрати на стадії підготовчого судового засідання до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів з моменту обрання запобіжного заходу з визначенням застави у розмірі - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 та виконання ним, покладених процесуальних обов`язків.

На підставі наведеного та, керуючись ст. ст. 42, 110, 291, 314-316, 372, 376 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника - адвоката ОСОБА_6 про повернення обвинувального акта - задовольнити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002172 від 04 серпня2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, повернути прокурору Дніпровської окружної прокуратури міста Києва для усунення виявлених судом недоліків та виконання вимог Кримінального процесуального Кодексу України.

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу до обвинуваченого ОСОБА_3 у виді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Встановити строк тримання під вартою ОСОБА_3 - 60 днів з моменту обрання запобіжного заходу, тобто до 10 березня 2023 року (включно).

Одночасно визначити розмір застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві: Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві, , МФО 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р: № UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Дніпровського районного суду міста Києва та Дніпровської окружної прокуратури м. Києва.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:

- прибувати на першу вимогу до суду;

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу суду.

Визначити строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків до 10 березня 2023 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в м. Києві коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово прокурора та головуючого суддю Дніпровського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У разі невиконання обвинуваченим покладених на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1