Справа №200/7941/18 Провадження №1-кс/200/4431/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАНИ

27 квітня 2018 року м. Дніпро

Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого,

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2018 року адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся зі скаргою на рішення слідчого,у якій просить визнати рішення ст. слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 не обґрунтованим. Зобов`язати ст. слідчого СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 провести слідчий експеримент за участю захисника ОСОБА_3 та участю потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_8 за місцем вчинення кримінального правопорушення, в умовах максимально наближених до тих про які вказають потерпілі, з використанням відеозапису.

Скарга обґрунтована тим, що в ході досудового слідства були допитані вище зазначені особи, проте при ознайомленні з показами, сторона захисту вбачає розбіжності та не конкретизованість щодо розташування потерпілих, свідків та послідовності їх дій після вибуху гранати. 03.04.2018 ст. слідчим СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання, з підстав недоцільності проведення слідчої дії, так як на думку органу досудового розслідування усі необхідні дані встановлені під час допиту. Однак сторона захисту все ж таки наголошує на тому що у показах вищезазначених осіб, вбачаються розбіжності та не конкретизованість, щодо розташування потерпілих, свідків та послідовності їх дій після «вибуху гранати». Тому на думку захисту необхідність проведення слідчого експерименту з вище зазначеними особами є в край необхідною слідчою дією, для відвідання принципам верховенства права, законності, змагальності та що немало важно розумності строків, так якщо питання проведення слідчого експерименту виникне під час проведення вже судових засідань це буду зробити вкрай важко.

Розглянувши скаргу, перевіривши додані матеріали суд приходить до наступного висновку.

Слідуючи приписам п. 1) ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, у тому числі бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Згідно ч. 1 ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Виходячи з цього, вказана норма закону не носить зобов`язальний характер для проведення, в даному випадку, слідчого експерименту. Тобто, слідчий самостійно вирішує необхідність проведенні слідчої (розшукової) дії для встановлення обставин справи.

Тому, підстав для визнання незаконною бездіяльність слідчого, яка полягає у не проведенні слідчого експерименту не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 305, 306 КПК України,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на рішення слідчого - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1