Справа № 523/5567/17
Номер провадження:1-кп/521/139/23
УХВАЛА

20 лютого 2023 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000640 від 19.10.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

На розгляді Малиновського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000640 від 19.10.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 1, 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Враховуючи те, що введений 24 лютого 2022 року на всій території України правовий режим воєнного стану діє й до теперішнього часу, а також те, що через пошкодження агресором об`єктів енергетичної інфраструктури по всій Україні застосовуються екстрені вимкнення світла, суд без електроенергії був позбавлений можливості розглянути питання про продовження строку тримання під вартою до спливу продовженого строку в установленому КПК України порядку (установу попереднього ув`язнення було повідомлено відповідним листом).

Відповідно до ч. 6 ст. 615 КПК України (Розділ IX-1 Особливий режим досудового розслідування, судового розгляду в умовах воєнного стану) у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому КПК України порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом, але не більше ніж на два місяці.

Так, при першочерговій можливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою в установленому КПК України, прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , з посиланням на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які, на його переконання, не зменшились та не відпали.

Згідно абзацу 5 п. 25-5 Перехідних положень КПК України у разі неможливості у визначений цим Кодексом строк суддею (колегією суддів) розглянути клопотання про обрання або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім клопотання, поданого на розгляд до Вищого антикорупційного суду, воно може бути передано на розгляд до іншого судді, визначеного в порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу, або розглянуто головуючим, а за його відсутності - іншим суддею зі складу колегії суддів, якщо справа розглядається колегіально, або може бути передано для розгляду до іншого суду в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції або до суду в межах юрисдикції різних апеляційних судів в порядку, передбаченому абзацом шостим цього пункту.

З огляду на вищевикладене, суд вважає можливим розглянути клопотання наявним складом суду.

Захисник заперечував проти клопотання прокурора, просив застосувати домашній арешт.

Обвинувачуваний підтримав думку захисника.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку про задоволення заявленого клопотання та продовження строків тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, за наступних підстав.

Задовольняючи клопотання прокурора та продовжуючи подальше утримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, суд виходить з наступного.

Згідно усталеної позиції Європейського суду з прав людини, вирішуючи питання щодо наявності підстав для залишення обвинуваченого під вартою, слід оцінювати обставини в кожній справі з врахуванням її особливостей. Продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу (рішення у справі «Єчюс проти Литви»).

Суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох умисних особливо тяжких злочинів, за один з яких передбачено покарання до 15 років позбавлення волі або довічного позбавлення волі.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

На даному етапі судового розгляду судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжному заході у вигляді тримання під вартою відпала, доцільності змінювати запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не вбачається, встановлені під час обрання запобіжного заходу ризики не зменшились та продовжують існувати.

Обсяг обвинувачення ОСОБА_5 у сукупності із тяжкістю можливого покарання, а також даними про особу обвинуваченого, вказують на обґрунтованість застосування саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обставин, які б свідчили про зменшення раніше встановлених ризиків, судом на даному етапі судового розгляду не встановлено.

В судовому засіданні прокурором доведений ризик можливості обвинуваченого переховуватись від суду .

Крім того, суд бере до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають йому утримуватись під вартою, відсутність постійного місця роботи та міцних соціальних зв`язків, громадянство іншої держави.

Все вищевикладене у сукупності свідчить, що доцільність продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 та обмеження його прав не суперечать ст.5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки в матеріалах кримінального провадження існують ознаки справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, перевищує принцип поваги до особистої свободи та є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини, і таким, що відповідає практиці ЄСПЛ.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 331, 372 КПК України, а також п.20-5 розділу XI Перехідних положень до КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 60 днів, а саме до 20.04.2023 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Головуючий суддя ОСОБА_1