Провадження № 1-в/336/112/2023
УХВАЛА

іменем України

14 квітня 2023 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання начальника державної установи «Оріхівська виправна колонія № 88», начальника арештного дому ОСОБА_3 про вирішення питання про встановлення засудженому ОСОБА_4 , після його звільнення з місць позбавлення волі адміністративного нагляду строком на 12 місяців та обмежень адміністративного нагляду, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дустлік Джезагської області Узбекістану, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого; раніше судимого:

?01.11.2017 Бердянським міським судом Запорізької області за ч.1 ст.185 КК України штраф 850 гривень. Ухвалою Бердянського міського суду Запорізької області від 15.01.2018 штраф 850 гривень замінено на 50 годин громадських робіт;

?18.05.2018 Бердянським міським судом Запорізької області за ст.185 ч.2, ст. 75 КК України до 01 року 06 місяців позбавлення волі з іспитовим строком на 01 рік;

?по теперішній справі - 18.12.2019 Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ст.71 КК України до 04 років 01 місяця позбавлення волі, -

встановив:

08 лютого 2022 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшло подання начальника державної установи «Оріхівська виправна колонія № 88», начальника арештного дому ОСОБА_3 про вирішення питання про встановлення засудженому ОСОБА_4 , після його звільнення з місць позбавлення волі адміністративного нагляду строком на 12 місяців та обмежень адміністративного нагляду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2022 року вказане подання розподілено та передано в провадження судді ОСОБА_5 .

Вказане подання не розглянуто.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президентом України було видано Указ №64/2023 «Про введення воєнного стану в Україні».

На підставі Розпорядження Верховного Суду № 29/0/9-22 від 10.05.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», розгляд справ, які відносяться до територіальної підсудності Оріхівського районного суду Запорізької області здійснюється Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

На виконання вищевказаного розпорядження, 21.03.2023 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з Оріхівського районного суду Запорізької області надійшли матеріали судових справ (кримінального провадження), до складу яких увійшли і матеріали вказаної справи.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 березня 2023 року вказане подання розподілено та передано в провадження судді ОСОБА_1 .

Представник державної установи «Оріхівська виправна колонія № 88» до суду не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся у встановленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Прокурор до суду не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся у встановленому законом порядку.

ОСОБА_4 до суду не з`явився, про час та місце розгляду подання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до положень ч.4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

08 лютого 2022 року до Оріхівського районного суду Запорізької області надійшло подання начальника державної установи «Оріхівська виправна колонія № 88», начальника арештного дому ОСОБА_3 про про вирішення питання про встановлення засудженому ОСОБА_4 , після його звільнення з місць позбавлення волі адміністративного нагляду строком на 12 місяців та обмежень адміністративного нагляду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 лютого 2022 року вказане подання розподілено та передано в провадження судді ОСОБА_5 .

Вказане подання не розглянуто.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Президентом України було видано Указ №64/2023 «Про введення воєнного стану в Україні».

На підставі Розпорядження Верховного Суду № 29/0/9-22 від 10.05.2022 «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану», розгляд справ, які відносяться до територіальної підсудності Оріхівського районного суду Запорізької області здійснюється Шевченківським районним судом м. Запоріжжя.

На виконання вищевказаного розпорядження, 21.03.2023 до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з Оріхівського районного суду Запорізької області надійшли матеріали судових справ (кримінального провадження), до складу яких увійшли і матеріали вказаної справи.

При підготовці справи до розгляду з`ясувалося, що засудженого ОСОБА_4 було переведено з державної установи «Оріхівська виправна колонія № 88 до державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)».

За місцем відбування покарання засуджений ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно положень ч. 2, п.2 ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, після фактичного відбуття засудженим не менше 2/3 строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

В силу положень частини 2 зазначеної статті головною умовою прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 квітня 2022 року клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволено. Звільнено засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.12.2019 за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ст.71 КК України, умовно-достроково строком на 01 рік 02 місяці.

При розгляді клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання питання про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого не вирішувалося.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд - це система тимчасових примусових профілактичних заходів спостереження і контролю за поведінкою окремих осіб, звільнених з місць позбавлення волі, що здійснюється органами Національної поліції.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється з метою запобігання вчиненню кримінальних правопорушень окремими особами, звільненими з місць позбавлення волі, і здійснення виховного впливу на них.

Відповідно до пункту г) ст. 3 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо повнолітніх осіб засуджених до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів.

Відповідно до пункту а) ст. 4 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» підставами для встановлення адміністративного нагляду є: вирок суду, що набрав законної сили, - щодо осіб, зазначених у пунктах "г" статті 3 цього Закону.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у пунктах "б", "г" і "ґ" статті 3 цього Закону, - в судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцезнаходженням установи виконання покарань за поданням начальника установи виконання покарань.

Після розгляду справи суддя виходить до нарадчої кімнати для прийняття рішення, після чого повертається в зал засідань і оголошує постанову про встановлення адміністративного нагляду та обмежень, які встановлюються щодо поведінки піднаглядного.

Постанова судді надсилається для виконання у випадках, передбачених пунктами "г" статті 3 цього Закону, - начальнику установи виконання покарань.

Адміністрація установи виконання покарань постанову судді надсилає для виконання органу Національної поліції за вибраним піднаглядним місцем проживання в день його звільнення.

В березні місяці 2022 року засудженого ОСОБА_4 було переведено з державної установи «Оріхівська виправна колонія № 88 до державної установи «Кропивницька виправна колонія (№6)».

За місцем відбування покарання засуджений ОСОБА_4 звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з клопотанням про звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України.

Згідно з ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08 квітня 2022 року клопотання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволено. Звільнено засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.12.2019 за ч.1 ст. 309, ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186, ч.1 ст. 70, ст.71 КК України, умовно-достроково строком на 01 рік 02 місяці.

При розгляді клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання питання про встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого не вирішувалося.

В клопотанні про встановлення адміністративного нагляду зазначено, що застосовуючи до засудженого ОСОБА_4 заохочувальної норми у виді умовно-дострокового звільнення на підставі ст. 81 КК України, але враховуючи що він засуджений за злочин пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів за ним доцільно встановити адміністративний нагляд із застосуванням відповідних обмежень адміністративного нагляду.

З суті клопотання слідує, що згідно із Законом України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» цей захід застосовується автоматично, оскільки ОСОБА_4 засуджений до позбавлення волі за один із злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, і не залежить від його поведінки, характеру чи будь-яких конкретних обставин його справи.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону у поданні мають бути визначені обмеження, які пропонує встановити на підставі статті 10 цього Закону начальник установи виконання покарань щодо поведінки піднаглядного та обґрунтування доцільності таких заходів.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини 5 статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

В рішенні «Дедеш проти України» від 14.01.2021 року (Заява N 50705/13) в п. 75- п. 77 зазначено що під час визначення того, чи було втручання "необхідним у демократичному суспільстві", Суд оцінить, чи було воно пропорційним законній меті, яка переслідувалася, і чи були відповідними та достатніми підстави, наведені національними органами влади для його обґрунтування (див. рішення у справі "Нада проти Швейцарії" [ВП], заява N 10593/08, пункт 181, ЄСПЛ 2012).

Суд не виключає, що обмеження, застосовані щодо заявника, зокрема, обмеження на відвідування певних місць, поїздки без дозволу працівників міліції та вихід з дому у визначені години, а також зобов`язання регулярно являтися до міліції, можуть у принципі бути необхідними в контексті боротьби з незаконним обігом наркотиків. Однак у справі заявника національні органи влади не навели жодного обґрунтування, окрім формального посилання на засудження заявника за "злочин, пов`язаний з незаконним обігом наркотичних засобів" (див. пункт 21). Органи державної влади не проаналізували індивідуальні обставини заявника та не пояснили, чому в його справі, встановлені щодо нього обмеження були необхідними.

Отже, втручання у право заявника на повагу до його приватного життя не можна вважати таким, що ґрунтується на відповідних і достатніх підставах. Тому воно не може розглядатися як "необхідне у демократичному суспільстві". З цього випливає, що було порушено статтю 8 Конвенції.

Так, в рішенні "Дедеш проти України" від 14.01.2021 року Європейський Суд з прав людини вказав, що обмеження застосовані до заявника в зв`язку з встановленням щодо нього адміністративного нагляду, є втручанням у право заявника на повагу до його приватного життя та їх не можна вважати такими, що ґрунтуються на відповідних і достатніх підставах та не можуть розглядатися як "необхідне у демократичному суспільстві", оскільки національні органи влади не навели жодного обґрунтування, не проаналізували всі індивідуальні обставини справи заявника та не пояснили чому в його справі обмеження, встановлені щодо нього, є необхідними.

В даній справі заявник скаржився, що адміністративний нагляд на строк один рік, застосований щодо нього після умовно-дострокового звільнення, був порушенням його права на свободу пересування за статтею 2 Протоколу N 4 до Конвенції.

В рішенні "Дедеш проти України" від 14.01.2021 року (Заява N 50705/13) в п. 80 зазначено, що з огляду на свою оцінку та висновки за статтею 8 Конвенції (див. пункти 71 - 78) Суд вважає, що він розглянув основне юридичне питання, порушене у цій заяві стосовно заходу адміністративного нагляду, і немає потреби у винесенні окремого рішення щодо прийнятності та суті зазначеної скарги за статтею 2 Протоколу N 4 до Конвенції (див. рішення у справі "Центр юридичних ресурсів в інтересах Валентина Кимпеану проти Румунії" [ВП], заява N 47848/08, пункт 156, ЄСПЛ 2014).

Розглядаючи вказане подання, суд вважає, що в поданні начальник державної установи «Оріхівська виправна колонія № 88», начальник арештного дому ОСОБА_3 не навів обґрунтування доцільності встановлення обмеження щодо засудженого, а лише формально послався на те, що останній підпадає під адміністративний нагляд.

За матеріалами справи ОСОБА_4 характеризується виключно позитивно, сумлінно відноситься до праці, виконує законні вимоги установи виконання покарань, має п`ять заохочень, про що свідчить відповідна довідка.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, за яке був засуджений ОСОБА_4 , хоча і пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, проте є кримінальним проступком.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким у кримінальному законі запроваджений інститут кримінальних проступків.

Як випливає із змісту ст.ст. 12, 309 КК України в редакції, чинній з 01.07.2020 року, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, належить до кримінальних проступків, а санкція за його вчинення не передбачає покарання у виді позбавлення волі, а лише штраф від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 КК України призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу

Ухвалою судді Оріхівського районного суду Запорізької області від 25 вересня 2020 року у справі № 323/1985/20, провадження № 1-в/323/326/20, клопотання засудженого ОСОБА_4 про пом`якшення покарання у зв`язку із зміною закону України про кримінальну відповідальність задоволено.

Замінено покарання у виді 1 року позбавлення волі, призначене ОСОБА_4 вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.12.2019 року за ч. 1 ст. 309 КК України, на покарання у виді 3 років обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст.71 КК України до остаточного покарання, призначеного за сукупністю злочинів, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.05.2018 року, та остаточним покаранням визначити 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, за яке був засуджений ОСОБА_4 , хоча і пов`язане з незаконним обігом наркотичних засобів, проте є кримінальним проступком.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку, що подання про встановлення адміністративного нагляду за засудженим ОСОБА_4 про встановлення щодо нього адміністративного нагляду є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Також слід зазначити, що відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 5 Закону України «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі» адміністративний нагляд встановлюється щодо осіб, зазначених у пунктах "б", "г" і "ґ" статті 3 цього Закону, - в судовому засіданні одноособово суддею районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцезнаходженням установи виконання покарань за поданням начальника установи виконання покарань.

Після розгляду справи суддя виходить до нарадчої кімнати для прийняття рішення, після чого повертається в зал засідань і оголошує постанову про встановлення адміністративного нагляду та обмежень, які встановлюються щодо поведінки піднаглядного.

Постанова судді надсилається для виконання у випадках, передбачених пунктами "г" статті 3 цього Закону, - начальнику установи виконання покарань.

Адміністрація установи виконання покарань постанову судді надсилає для виконання органу Національної поліції за вибраним піднаглядним місцем проживання в день його звільнення.

Наразі ОСОБА_4 вже звільнений з місць позбавлення волі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суддя дійшов висновку, що подання про встановлення адміністративного нагляду за засудженим ОСОБА_4 є необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

постановив:

Поданням начальника державної установи «Оріхівська виправна колонія № 88», начальника арештного дому ОСОБА_3 про вирішення питання про встановлення засудженому ОСОБА_4 , після його звільнення з місць позбавлення волі адміністративного нагляду строком на 12 місяців та обмежень адміністративного нагляду, - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: