Справа № 344/1601/23
Провадження № 1-кс/344/726/23
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2023 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , захисника підозрюваного (власника майна) ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000231 від 27.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в

Івано-Франківській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000231 від 27.07.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Так, у період з грудня 2022 року по січень 2023 року, ОСОБА_6 , з корисливих мотивів, в умовах дії правового режиму воєнного стану, переслідуючи корисливу мету отримання грошових коштів від незаконного переправлення через державний кордон України військовозобов`язаних чоловіків віком від 18 до 60 років, виїзд яких з території держави під час дії правового режиму воєнного стану обмежений, в порушення вимог вищезазначеного законодавства, вирішив організувати переправлення осіб за грошову винагородучерез державний кордон України.

З метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_6 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та невстановленими особами ТзОВ «СПРИНТ ТРАНС», які мають право внесення своїх працівників до системи «Шлях», що надає їм право виїзду через державний кордон України в умовах воєнного стану.

У грудні 2022 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та з невстановленими особами, з корисливих мотивів, а саме отримання грошових коштів у розмірі 3500 доларів США на території Івано-Франківської області підшукав ОСОБА_8 , якому в умовах дії правового режиму військового стану заборонено виїзд за межі держави.

У подальшому ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та з невстановленими особами, з корисливих мотивів організували незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України, надавши засоби для незаконного перетину державного кордону України, а саме здійснили укладення фіктивного трудового договору з ТзОВ «СПРИНТ ТРАНС» про працевлаштування ОСОБА_8 водієм, що стали підставою на внесення його даних до системи «Шлях», та надали право незаконного перетину державного кордону України в умовах воєнного стану.

23 січня 2023 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами в

м. Івано-Франківськ отримали від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 500 доларів США, як завдаток за незаконне переправлення останнього через державний кордон України.

24 січня 2023 року ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та з невстановленими особами, з метою отримання грошових коштів в сумі 3000 доларів США, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, доводячи спільний злочинний умисел направлений на незаконне переправлення ОСОБА_8 через державний кордон України до кінця, організували та здійснили незаконне переправлення ОСОБА_8 ,автомобілем марки«MERCEDES-BENZ-SРRINTER 316 CDI»д.н.з. НОМЕР_1 , через державний кордон України в пункті пропуску «Шегині», що в с. Шегині, вул. Дружби, 212, Яворівського району, Львівської області.

25 січня 2023 року, о 08 год 30 хв., ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Чорні Ослави Надвірнянського району, жителя

АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб з корисливих мотивів.

25 січня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 відповідно до відповіді на запит від 30.01.2023 № 31/9/664-2023 РСЦ ГСЦ МВС в Івано-Франківській області, являється власником транспортного засобу марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 2694», реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2016 року випуску, чорного кольору.

Як зазначено у поданому клопотанні, санкція злочину передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із конфіскацією майна.

Слідчий в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання та просив його задовольнити. Представник власника майна (захисник підозрюваного) в судовому засіданні не заперечила протии задоволення клопотання щодо заборони відчуження та розпорядження майном.

Додатково надала слідчому судді лист директора ТОВ «Укрспецоборонконтракт» від 31.01.2023 року №77/01-2023, за змістом якого ТОВ «Укрспецоборонконтракт», яке являється підрядником Міністерства оборони України та виконує оборонні замовлення, повідомило, що ФОП ОСОБА_6 являється постачальником комплектуючих для виконання вищезгаданих оборонних замовлень та безпосередньо використовує своїй діяльності автомобіль TOYOTA PRADO з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

Проаналізувавши доводи учасників провадженняЮ слідчий суддя зауважує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

З клопотання вбачається, що 25січня 2023 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 відповідно до відповіді на запит від 30.01.2023 № 31/9/664-2023 РСЦ ГСЦ МВС в Івано-Франківській області, являється власником транспортного засобу марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 2694», реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2016 року випуску, чорного кольору.

Санкція злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із конфіскацією майна.

Правовою підставою накладення арешту на майно слідчим у клопотанні зазначено пункт 3 частини 2 ст. 170 КПК України, за змістом якого арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Згідно листа директора ТОВ «Укрспецоборонконтракт» від 31.01.2023 року №77/01-2023, за змістом якого ТОВ «Укрспецоборонконтракт», яке являється підрядником Міністерства оборони України та виконує оборонні замовлення, повідомило, що ФОП ОСОБА_6 являється постачальником комплектуючих для виконання вищезгаданих оборонних замовлень та безпосередньо використовує своїй діяльності автомобіль TOYOTA PRADO з державним номерним знаком НОМЕР_2 .

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, та з метою забезпечення за наявності для цього законних підстав конфіскації майна як виду покарання, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю, що клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт в частині заборони відчуження та розпорядження на майно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: транспортний засіб марки «TOYOTA LAND CRUISER PRADO 150 2694», реєстраційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , номер кузова НОМЕР_3 , 2016 року випуску, чорного кольору.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний тек ст. ухвали складено та підписано 03.02.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1