Справа № 308/1257/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2023 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого - ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000009 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ужгород, громадянина України, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

встановив:

Прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000009 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, у якому просить продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України строком на 60 (шістдесят) діб.

Клопотання обґрунтовано тим, що під час досудового слідства з`ясовано, що ОСОБА_4 будучи раніше засудженим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27.05.2022 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі до 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із призначенням іспитового терміну строком на 3 роки, але на шлях виправлення не став, а натомість вчинив новий злочин за наступних обставин.

24 січня 2023 року, близько 13 години 30 хвилини, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, всупереч вимог Інструкції Міністерства внутрішніх справ України № 622 «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолодженої зброї, пристроїв вітчизняного виробництво для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також до боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» від 21.08.1998, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , здійснив дії по збуту громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , предметів які відповідають ознакам вогнепальної зброї та бойових припасів, а саме: предмет схожий на пістолет з маркуванням «fnh Pistole Modell 27 Kal 7,65», 14 шт. металевих предметів, схожих на бойові патрони, з маркуванням «270/01», 32 шт. металевих предметів, схожих на бойові патрони, з маркуванням «38/82», за що отримав гроші в сумі 4000 гривень. Відповідно до висновків експерта предмет, схожий на пістолет з маркуванням fnh Pistole Modell 27 Kal 7,65» - є короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, бойовим самозарядним пістолетом «Чешска Збройовка мод.27», калібру 7,65 мм, з серійним номером « НОМЕР_1 » та придатний до стрільби. 14 шт. металевих предметів, схожих на бойові патрони, з маркуванням «270/01» є боєприпасами, бойовими пістолетними патронами центрального бою, калібру 9x18 та придатні до стрільби. 32 шт. металевих предметів, схожих на бойові патрони, з маркуванням «38/82» - є боєприпасами, бойовими пістолетними патронами центрального бою, калібру 9x18 ПМ, що споряджені звичайною кулею та придатні до стрільби.

Окрім цього, у період невстановленого досудовим розслідуванням часу, дати та місця, але не скоріше серпня 2022 року, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи за адресою м. Ужгород, по вул. Бородіна, неподалік ринку «П`яний базар», під гаражним приміщенням знайшов, чим набув у своє володіння, речі які відповідають ознакам вогнепальної зброї та бойових припасів, а саме: бойовий самозарядний пістолет «Чешска Збройовка мод.27», калібру 7,65 мм, з серійним номером « НОМЕР_1 »; 14 шт. боєприпасів, з маркуванням «270/01», бойових пістолетних патронів центрального бою, калібру 9x18; 32 шт. боєприпасів з маркуванням «38/82», бойових пістолетних патронів центрального бою, калібру 9x18.

Окрім цього, у період невстановленого досудовим розслідуванням часу по 24 січня 2023 року, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за адресою Ужгородський район с.Глибоке, дачний масив, в одному із дачних будинків, зберігав предмети, які відповідають ознакам вогнепальної зброї та бойових припасів, а саме: бойовий самозарядний пістолет «Чешска Збройовка мод.27», калібру 7,65 мм, з серійним номером « НОМЕР_1 »; 14 шт. боєприпасів, з маркуванням «270/01», бойових пістолетних патронів центрального бою, калібру 9x18; 32 шт. боєприпасів з маркуванням «38/82», бойових пістолетних патронів центрального бою, калібру 9x18.

Окрім цього, у період часу з 09 години 00 хвилин але не пізніше 13 години 30 хвилин 24 січня 2023 року, ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом - усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, помістив бойовий самозарядний пістолет «Чешска Збройовка мод.27», калібру 7,65 мм, з серійним номером « НОМЕР_1 », 14 шт. боєприпасів, з маркуванням «270/01», бойових пістолетних патронів центрального бою, калібру 9x18, 32 шт. боєприпасів з маркуванням «38/82», бойових пістолетних патронів центрального бою, калібру 9x18 у поліетиленовий пакет чорного кольору та приніс вказані речі за адресою АДРЕСА_3 , тим самим здійснив носіння вогнепальної зброї та боєприпасів.

25.01.2023 старшим слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області за погодженням прокурора Ужгородської окружної прокуратури було повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні, носінні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2023 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 березня 2023 року.

Прокурор зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні, носінні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У клопотанні вказано, що підозра ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, обґрунтовується такими доказами, як: 1) документи: протоколом огляду місця події від 24 січня 2023 року; протокол затримання від 24 січня 2023 року; висновок балістичної експертизи від 25.01.2023; висновок балістичної експертизи від 30.01.2023; 2) показання: показання свідка ОСОБА_6 від 04 січня 2023 року; показання свідка ОСОБА_6 від 24 січня 2023 року; 3) речові докази: 14 шт. металевих предметів, схожих на патрони, з маркуванням «270/01»; 32 шт. металевих предметів, схожих на патрони, з маркуванням «38/82»; предмет, зовні схожий на пістолет з глушником та магазином, з маркуванням на лівій частині затвора «fnh Pistole Modell 27 Kal 7,65»; грошові кошти у сумі 4000 грн..

Прокурор посилається на те, що метою застосування вказаного запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, відповідно до положень закону про кримінальну відповідальність кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, карається позбавленням волі на строк від трьох до семи років. Тому обвинувачений ОСОБА_4 знаючи про тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. Під час досудового розслідування вказаного кримінального правопорушення стороною обвинувачення допитано в якості свідка ОСОБА_6 , чиї показання слідчий, прокурор врахували під час встановлення наявності фактів та обставин, що мають важливе значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Усвідомлюючи зазначене, обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити спроби незаконного впливу на свідків у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни наданих раніше показань, що негативним чином позначиться на неупередженості дослідження обставин кримінального правопорушення.

Сторона обвинувачення вважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не здатен унеможливити ризики, зазначені у клопотанні, позаяк наявність лише передбачених ст. 194 КПК України обов`язків, які можуть бути покладені на підозрюваного, не забезпечить реальної можливості запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У клопотанні зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 не належить до неповнолітніх осіб, осіб похилого віку, тяжко хворих, багатодітних батьків тощо, факторів, які формують репутацію підозрюваного та впливають на обрання запобіжного заходу, наприклад участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, участь у бойових діях при виконанні інтернаціонального обов`язку або у складі миротворчих сил ООН, наявність поранень при виконанні службового або громадянського обов`язку, держаних нагород, почесних звань тощо, не встановлено.

Прокурор вважає, що заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати надалі. При цьому зазначив, що настання наслідків, передбачених ст.177 КПК України не відбулося з причин їх зменшення, позаяк щодо ОСОБА_4 діяв запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який унеможливлював спроби вчинити дії, вказані в ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав із підстав зазначених у ньому та просив задовольнити. Також просив врахувати, що ОСОБА_4 раніше судимий та вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення під час іспитового строку. Вказав, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 скеровано до суду, підготовче судове засідання на час розгляду клопотання ще не проведено.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечив свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні щодо задоволення клопотання прокурора заперечила. Зазначила, що ОСОБА_4 не має наміру переховуватись від суду та впливати на свідків, крім того він має постійне місце проживання. Просила застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області проводилось досудове розслідування кримінального провадження за №0000009 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Згідно протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 24.01.2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий працівниками відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області 24.01.2023 року о 13 год. 53 хв. в порядку ст. 208 КПК України. Підставою затримання зазначено безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин.

25 січня 2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у рамках кримінального провадження №0000009 від 02.01.2023 року, було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні, носінні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

15 березня 2023 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, згідно якої ОСОБА_4 підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, а саме у придбанні, зберіганні, носінні та збуті вогнепальної зброї, бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26.01.2023 року справа №308/1257/23 (1-кс/308/302/23), в межах кримінального провадження №0000009 від 02.01.2023 року, застосовано до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів, а саме до 23 березня 2023 року (включно). Визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі тридцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп.. У разі внесення застави у вказаному розмірі покладено на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора або суду на їх першу вимогу; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (м.Ужгород Закарпатської області), без дозволу прокурора, слідчого або суду; повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному проваджені; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначено до 23 березня 2023 року (включно).

Згідно супровідного листа від 16.03.2023 року обвинувальний акт із додатками у кримінальному провадженні №0000009 від 02.01.2023 року відносно ОСОБА_4 , щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України скеровано до Ужгородського міськрайонного суду.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.03.2023 року у справі №308/4001/23 призначено підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за №0000009 від 02.01.2023 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України на 14 год. 05 хв. 23 березня 2023 року.

Відповідно до ч.6 ст.199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою розглядається слідчим суддею за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто у порядку ст. ст. 183, 193, 194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п.3,4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, та яке у відповідності до положень ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів.

Дослідивши долучені до клопотання матеріали, а саме: протокол допиту свідка ОСОБА_6 від 04.01.2023 року; розписку ОСОБА_6 від 24.01.2023 року, згідно якої він видає працівникам поліції придбаним ним у ОСОБА_4 пістолет та набої до нього; протокол огляду місця події від 24.01.2023 року; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_6 від 24.01.2023 року; висновок експерта від 25.01.2023 року №СЕ-19/107-23/844-БЛ, згідно якого, наданий на дослідження предмет, ззовні схожий на пістолет з глушником та магазином, з маркуванням на лівій частині затвора «fnh Pistole Modell 27 Kal 7,65» та маркуванням на верхній частині затвора « НОМЕР_1 » короткоствольною нарізною вогнепальною зброєю, бойовим самозарядним пістолетом «Чешка Збройовка мод.27» калібру 7,65 мм, з серійним номером « НОМЕР_1 » та придатний для стрільби; висновок експерта від 30.01.2023 року №СЕ-19/107-23/908-БЛ, згідно якого, надані на дослідження чотирнадцять предметів, зовні схожих на патрони, з маркуванням «270/01» - є боєприпасами, бойовими пістолетними патронами центрального бою, калібру 9x18мм ПМ, що споряджені звичайною кулею, призначені для стрільби з відповідної зброї калібру 9x18мм, патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби, надані на дослідження тридцять два предмети, зовні схожі на патрони, з маркуванням «38/82» - є боєприпасами, бойовими пістолетними патронами центрального бою, калібру 9x18мм ПМ, що споряджені звичайною кулею, призначені для стрільби відповідної зброї калібру 9x18мм. Патрони виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби; протокол затримання ОСОБА_4 від 24.01.2023 року; протокол про результати контролю за вчиненням злочину від 24.01.2023 року, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, про що свідчать додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, які з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України була встановлена при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

В свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

При обранні запобіжного заходу було встановлено наявність ризиків, передбачених п.1, п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Дослідивши клопотання та долучені до нього документи слідчий суддя приходить до висновку, що на даний час продовжують існувати ризики того, що обвинувачений може: переховувати від суду, оскільки злочин у вчиненні якого обґрунтовано обвинувачується ОСОБА_4 передбачає виключно покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, враховуючи, що судовий розгляд кримінального провадження не розпочався, свідки судом не допитані, а тому існує ймовірний ризик того, що внаслідок впливу обвинуваченого такі особи можуть змінити свої показання або відмовитися від давання показань в суді; може вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи, що останній раніше потрапляв в поле зору працівників правоохоронних органів, є раніше судимим за вчинення корисливого злочину, офіційно ніде не працює, не має постійного джерела доходу та засобів до існування.

Слідчому судді не надано будь-яких доказів на підтвердження того, що заявлені прокурором ризики зникли.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, слідчим суддею враховуються, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, злочини вчинено умисно, з корисливих мотивів, в період дії воєнного стану в Україні, а також бере до уваги дані про особу обвинуваченого, а саме, те, що останній раніше судимий вироком Ужгородського міськрайонного суду від 27.05.2022 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 194 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання із призначенням іспитового строку на 3 роки. Крім цього, відносно ОСОБА_4 у суд скеровано обвинувальні акти у кримінальному провадженні №0000178 від 17.02.2021 року про обвинувачення його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України, у кримінальному провадженні №0000032 від 25.01.2021 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, у кримінальному провадженні №0000412 від 06.08.2022 року про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Беручи до уваги вищевикладене та зважаючи на наявність обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою, а також те, що прокурором доведено, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий суддя вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, необхідно продовжити.

Продовжуючи вказаний запобіжний захід, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Будь-яких обставин, котрі б свідчили про те, що обвинувачений за станом здоров`я не може утримуватися в закладі тимчасового обмеження волі під час розгляду клопотання слідчому судді надано не було.

У зв`язку із наведеним клопотання прокурора підлягає до задоволення.

У відповідності з ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

У відповідності з ч.5 ст.182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи підозрюваного, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Разом з цим, при визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Виходячи з вимог ст.ст. 178, 182 КПК України, тяжкості кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , з урахуванням положення Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2023 року складає 2684 гривні, та з урахуванням даних щодо майнового стану обвинуваченого, слідчий суддя приходить до висновку, що для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідним визначити заставу у розмірі тридцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп.. Такий розмір застави, на переконання слідчого судді, буде відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України та забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

У випадку внесення застави слідчий суддя вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, та зобов`язати ОСОБА_4 : прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (Ужгородський район Закарпатської області), без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному проваджені; здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Відповідно до ч. 4 ст.202 КПК України підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому перебуває підозрюваний, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання останнього під вартою

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Приписами ч.1, 3 ст.197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком до 60 днів, а саме до 19 травня 2023 року (включно).

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України - в розмірі тридцять прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 520 (вісімдесят тисяч п`ятсот двадцять) грн. 00 коп..

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати до суду на першу вимогу;

- не відлучатися за межі населеного пункту, в якому він проживає (Ужгородський район Закарпатської області), без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному проваджені;

- здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на обвинуваченого обов`язків визначити до 19 травня 2023 року (включно).

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вище перерахованих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1