печерський районний суд міста києва
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 листопада 2022 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
29.11.2022 у провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора Шоп`як Василини про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження № 0001143 від 14.09.2021.

Згідно з нормою ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

У судове засідання прокурор не з`явилась, про місце і час розгляду клопотання повідомлений належним чином, до суду подала заяву про розгляд клопотання у її відсутність, вимоги підтримує та просить задовольнити.

Частиною 1 статті 172 КПК України передбачено окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, надходжу до наступних висновків.

З матеріалів клопотання вбачається, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001143 від 14.09.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Офісу Генерального прокурора.

Клопотання прокурор обгрунтовує наступним:

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи АТ «КБ «Земельний капітал», зловживаючи своїм службовим становищем, за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, шляхом внесення до фінансової звітності недостовірної інформації, створили умови для отримання неправомірної вигоди іншими юридичними та фізичними особами, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, рішенням Правління НБУ № 400-рш/БТ від 11.08.2021 через численні скарги вкладників банку про неможливість отримання власних коштів у банку, АТ «КБ «Земельний капітал» віднесено до категорії неплатоспроможних із введенням тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Надалі, на підставі рішення Правління Національного банку України від 09.09.2021 № 469-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «КБ «Земельний капітал» та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.09.2021 №907 «Про початок процедури ліквідації АТ «КБ «Земельний капітал» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації банківської установи.

В той же час, в ході проведення досудового розслідування встановлено, що станом на січень 2021 року посадовими особами АТ «КБ «Земельний капітал» не були вжиті заходи для погашення заборгованості за кредитними договорами на загальну суму близько 170 млн. грн., наданим пов`язаним із власником банку особам та під особисті зобов`язання власника банку, та які було визнано проблемними.

Зокрема, менеджментом банку були видані кредити юридичним особам з ознаками пов`язаності, а саме: з ТОВ «Дисконт» (), ТОВ «Партнер» () ПП «Золоте море», (),ТОВ «Укрорганіка» () ТОВ «Бізнес крафт» () ТОВ «Бенефіт експлорейшн», (), при цьому інформація щодо пов`язаності не була відображена у звітності банку. Після отримання кредитних коштів, зазначені вище юридичні особи перестали виконувати зобов`язання визначені умовами кредитних договорів та договорами іпотеки .

Крім того, слідством встановлено, що нерухоме майно, яке виступало предметом застави та відносно якого були укладені договори іпотеки фактично відсутнє та було зареєстроване за підробленими документами.

Так, в ході проведення досудового розслідування слідством встановлено, що АТ «КБ «Земельний капітал» укладені наступні договори:

- з ТОВ «Партнер» () про надання кредиту в розмірі 40 000 000 грн., при цьому предметом застави, серед іншого, виступило фактично не існуюче нерухоме майно - нежитлові приміщення № 36 (в літ.Б), загальною площею 2800,00 кв.м, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого, згідно відомостей Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяження, є ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 );

- з ПП «Золоте море», () про надання кредиту в розмірі 15 000 000,00 грн., при цьому предметом застави, серед іншого, виступило фактично не існуюче нерухоме майно - нежилі приміщення з № 1 по №14 (групи приміщень АДРЕСА_2 , власником якого, згідно відомостей Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяження, є ТОВ «ТС Естет Інвенстмент» () та ТОВ «Стандарт Естейт» ();

- з ТОВ «Укрорганіка» () про надання кредиту в розмірі 30 000 000,00 грн., при цьому предметом застави, серед іншого, виступило фактично не існуюче нерухоме майно - нежилі приміщення (групи приміщень № 319) (літ. В), загальною площею 1842,0 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_3 , власником якого, згідно відомостей Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяження, є ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_2 );

- з ТОВ «Бізнес крафт» () про надання кредиту в розмірі 20 000 000,00 грн., при цьому предметом застави, серед іншого, виступило фактично не існуюче нерухоме майно - нежилі приміщення (групи приміщень №48) (літ. В) площею 1 277,0кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_4 , власником якого, згідно відомостей Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяження, є ОСОБА_6 (РНОКПП НОМЕР_3 );

- з ТОВ «Бенефіт експлорейшн», () про надання кредиту в розмірі 19 500 000,00 грн., при цьому предметом застави, серед іншого, виступило фактично не існуюче нерухоме майно - нежитлова будівля (літера Г), загальною площею 2561,3 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_5 , власником якого, згідно відомостей Єдиного державного реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяження, є ОСОБА_7 .

Також, інформація про надання кредитних коштів пов`язаним із власником АТ «КБ «Земельний капітал» не була відображена у поточній звітності банку та стала причиною своєчасного не застосування регулятором Національним банком України заходів впливу, штрафних санкцій та операційних обмежень з цього приводу, що призвело до несвоєчасного визнання неплатоспроможності банку, спричинення істотної шкоди інтересам Держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, невиконання зобов`язань перед споживачами фінансових послуг та завдання матеріальної шкоди вкладникам банку.

З клопотання вбачається, що активні дії менеджменту банку АТ «КБ «Земельний капітал» та пов`язаних з ними осіб, можуть свідчити про умисні дії направлені на одержання неправомірної вигоди для себе чи іншої юридичної особи, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки.

Таким чином, сукупність обставин дає підстави вважати, що посадові особи та бенефіціари юридичних осіб АТ «КБ «Земельний капітал», ТОВ «БЕНЕФІТ ЕКСПЛОРЕЙШН», (), ПП «ЗОЛОТЕ МОРЕ», (), ТОВ «БІЗНЕС КРАФТ», (), ТОВ «УКРОРГАНІКА», () та ТОВ «ПАРТНЕР», (), оцінювачі нерухомого майна, державні реєстратори прав власності на нерухоме майно та інші невстановлені особи, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб заволоділи кредитними коштами АТ «КБ «Земельний капітал», що спричинило тяжкі наслідки.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що службові особи Національного банку України, зловживаючи службовим становищем, всупереч інтересам служби, приймали неправомірні управлінські, розпорядчі та регуляторні рішення на користь власника АТ «КБ «Земельний капітал» (МФО 305880, ) ОСОБА_8 шляхом приховування фактів порушення банком нормативів діяльності НБУ, не відображення таких порушень у поточній звітності банку та не застосування заходів впливу, штрафних санкцій та операційних обмежень з цього приводу, що призвело до несвоєчасного визнання неплатоспроможності банку, спричинення істотної шкоди інтересам Держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, невиконання зобов`язань перед споживачами фінансових послуг та завдання матеріальної шкоди вкладникам банку.

Таким чином, мажоритарний акціонер АТ «КБ «Земельний капітал» ОСОБА_8 , не маючи реальних фінансових можливостей усунення порушень діяльності нормативів НБУ, усвідомлюючи неминучу майбутню неплатоспроможність банку, за бездіяльності службових осіб Департаменту банківського нагляду Національного банку України, з січня 2021 року здійснював виведення активів АТ «КБ «Земельний капітал» з метою залишення найменшого рівня ліквідних активів на час введення до банку тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В межах проведення досудового розслідування кримінального провадження слідством встановлено, що до вчинення протиправних дій може бути причетним ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , колишній директор ТОВ «Укрорганіка» (), підписант за кредитним договором із АТ «КБ «Земельний капітал» № 014-2018 від 14.08.2018.

Слідством також встановлено, що ОСОБА_9 , відповідно до реєстраційної картки транспортного засобу є власником наступного майна:

- автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, VIN: НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , чорного кольору, 2014 р.в.

14.11.2022, слідчим у кримінальному провадженні винесена постанова про визнання речовим доказом вищевказаного майна.

У зв`язку з вищезазначеним та враховуючи те, що не застування арешту на вищезазначені об`єкти нерухомого майна може призвести до приховування, пошкодження, зникнення, втрати, знищення речових доказів по кримінальному провадженню, а також їх незаконного відчуження, в органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Крім того, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Згідно ч 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, слідчим суддею встановлено, що майно, на арешті якого наполягає сторона обвинувачення, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, тобто вказане майно є доказом злочину матеріальним об`єктом, яке було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на його сліди та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального правопорушення, а відтак з метою запобігання можливості його подальшої передачі та відчуження, а також незаконного використання та перетворення зважаючи на характер вчинення протягом тривалого часу тотожних злочинів членами злочинного угрупування, а також з метою забезпечення його збереження наявні достатні підстави та мета для арешту цього майна.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, приходжу до переконання, що клопотання прокурора про накладення арешту на майно підлягає задоволенню з метою збереження речових доказів, задля забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Приходячи до такого висновку, слідчий суддя враховує й те, що в даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження та обставини кримінального провадження станом на час прийняття рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 107, 117, 131, 132, 171173, 309 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 , а саме:

- автомобіль MITSUBISHI OUTLANDER, VIN: НОМЕР_5 , д.н.з. НОМЕР_6 , чорного кольору, 2014 р.в.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу особі, на майно якої, накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10 ОСОБА_11