ВИРОК
Іменем України

05.12.2022 року м. Львів Франківський районний суд м. Львова у складі :
головуючого- судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000383 від 27 жовтня 2021 року про обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чоп, Закарпатської області м.Львова, громадянин України, проживаючий та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ,-
у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч.1 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в :
26.10.2021, близько 20:45 год., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи корисливі мотиви, перебуваючи в приміщенні магазину «Рукавичка», який знаходиться за адресою: м. Львів, вул. В. Великого, 59А, таємно, шляхом вільного доступу, взяв з торгового прилавку та заховав у внутрішню кишеню своєї жилетки сірого кольору, дві пляшки вина виноградного натурального білого напівсолодкого марки Латініум Геворцтрамінер «Latinium Gewurztraminer» ємністю 0,75 мл. Вартість однієї пляшки якого становить 156 грн. без ПДВ. Загальна шкода завданої ТзОВ ТВК «Львівхолод» становить 312,00 грн. без ПДВ.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 своєї вини в інкримінованому йому злочині не визнав та просив застосувати щодо нього ст. 17 КК України, так як він добровільно відмовився від доведення правопорушення до кінця.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_4 просив з урахуванням ст. 17 КК України, закрити провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , так як такий самостійно відмовився від закінчення правопорушення.

В судовому засіданні прокурор просила визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого кримінального проступку, а також звільнити останнього від покарання у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судове засідання представник потерпілого ОСОБА_6 не з`явився, однак подав на адресу суду про розгляд справи без його участі.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 15-ч.1 ст. 185 КК України.

За змістом ч. 1, 3 ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно з ч. 2 ст. 17 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» передбачає, що сторона обвинувачення, виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК, має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме - винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожен елемент складу злочину, який визначає його кваліфікацію за кримінальним законом (згідно з правовою позицією Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеною у постановах від 15.04.2021 у справі № 751/2824/20 та від 23.02.2021 у справі № 742/642/18).

Так, кримінальний проступок - це передбачене Кримінальним кодексом України діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51 000 грн) або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі. ( згідно ч.2. ст.12 ККУ)

Аналіз ст.12 КК України, що визначає поняття проступку, та ч.2 ст. 15-ч.1 ст. 185 КК України, за якою обвинувачується особа, в площині формулювання обвинувачення, вказує на те, що відповідальність за та ч.2 ст. 15-ч.1 ст. 185 КК України настає, зокрема, якщо доказами поза розумним сумнівом підтверджено.

Крадіжка вважається закінченою з моменту вилучення майна і наявності реальної можливості розпоряджатися ним як своїм власним: продати, сховати, подарувати, використати на свої потреби та ін. Якщо такої можливості не було, вчинене повинно кваліфікуватися як замах на крадіжку( ст. 15 КК).
Згідно з частиною другою статті 15 КК України, замах на вчинення злочину є закінченим, якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.
Судом встановлено, що під час вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення такого до кінця, але такий ним не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, що підтверджується наступними доказами:
показами свідка ОСОБА_7 , який в судовому засіданні зазначив про те, що працює в магазині «Рукавичка», який розташований за адресою: м. Львів, вул. В.Великого, 59а касиром. 26.10.2021 р. він заступив на зміну та близько біля 20:00 год., помітив як особа, одягнена в білу кофту з кап`юшоном та жилеткою зверху, пройшла повз каси та не розрахувалася за товар. Зробивши особі зауваження, попросив такого вернутися. Під час того, як така особа поверталася, одна пляшка розбилася, а другу він самостійно віддав.
протоколом огляду предметів від 28 жовтня 2021 року, а саме медіа файлів із фототаблицями, згідно якого 26.10.2021 року ОСОБА_5 у торговому центрі «Рукавичка», одягнений в жилетку сірого кольору, з рукавами та капюшоном білого кольору, штанами чорного кольору, по бокам якого наявні полоски темно-сірого кольору, взутий в кросівки чорного кольору, з полосками білого кольору, заходячи до відділу з алкогольними напоями, взяв з верхньої полочки вино в кількості дві пляшки виноградного натурального білого напівсолодкого марки Латініум Геворцтрамінер «Latinium Gewurztraminer» ємністю 0,75 мл та поклав у внутрішній карман своєї жилетки та пройшов повз касу до виходу із магазину. Повертаючись назад до кас, у ОСОБА_5 випала одна пляшка, яка розбилася;
відеоматеріалами, оглянутими в судовому засіданні, згідно яких, перебуваючи в приміщенні магазину «Руквичка» ОСОБА_5 , одягнений в жилетку сірого кольору та білу кофту із кап`юшоном, заходячи до відділу з алкогольними напоями, взяв з верхньої полочки товар, в кількості дві пляшки вина виноградного натурального білого напівсолодкого марки Латініум Геворцтрамінер «Latinium Gewurztraminer» ємністю 0,75 мл., поклав у внутрішню кишеню своєї жилетки та пройшов повз касу до виходу із магазину. Повертаючись назад до кас, у ОСОБА_5 випала одна пляшка, яка розбилася.
Сторонами не наведено фактів, що свідчили б про недостовірність будь-якого із поданих доказів.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним таке формулювання обвинувачення.

Так, беручи досліджені докази, суд приходить до переконання, що обвинувачений ОСОБА_5 , маючи прямий умисел на викрадення чужого майна, а саме двох пляшок вина, з метою власного збагачення вчинив закінчений замах на таємне викрадення такого.
В даному випадку, закінчений замах у діях ОСОБА_5 , полягає в тому, що він вчинив всі дії, необхідні для викрадення майна, а саме взяв дві пляшки вина виноградного натурального білого напівсолодкого марки Латініум Геворцтрамінер «Latinium Gewurztraminer» ємністю 0,75 мл. із поличок магазину, заховав у внутрішні кишені жилетки та виніс за каси, не розрахувавшись. Однак, поза його волею, працівники магазину звернули йому на це увагу, що унеможливило доведення злочину до кінця.
Щодо твердження захисника обвинуваченого та самого обвинуваченого ОСОБА_5 , що він добровільно відмовився від доведення правопорушення до кінця, то такі твердження не беруться судом до уваги, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 17 КК України, добровільною відмовою є остаточне припинення особою за своєю волею готування до кримінального правопорушення або замаху на кримінальне правопорушення, якщо при цьому вона усвідомлювала можливість доведення кримінального правопорушення до кінця.

Особа, яка добровільно відмовилася від доведення кримінального правопорушення до кінця, підлягає кримінальній відповідальності лише в тому разі, якщо фактично вчинене нею діяння містить склад іншого кримінального правопорушення.

Об`єктивною ознакою добровільної відмови є невчинення особою задуманого їм суспільно небезпечного діяння при наявності у нього можливості такого здійснення.
Добровільна відмова є підставою для звільнення особи за попередню злочинну діяльність (готування до правопорушення та замаху на вчинення правопорушення).
Як вбачається із показів свідків, обвинувачений ОСОБА_5 повертав пляшки із вищевказаним вином не із власної волі, а лише після того, як йому про це сказали касири магазину, а тому суд не вбачає в діях обвинуваченого ознак ст. 17 КК України.
Більше того, на думку суду, посилання обвинуваченого та його представника на ст. 17 КК України, спрямована на уникнення відповідальності обвинуваченим та відсутністю настання негативних наслідків для нього.
Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Воно має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. (ч. 1 та 2 ст. 50 КК України).

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_5 раніше несудимий, за медичною допомогою до психоневрологічного та наркологічного диспансерів не звертався, тимчасово безробітній, не одружений.

Стороною захисту надано також відомості за місцем проживання ОСОБА_5 , відповідно до яких він характеризується позитивно.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 передбачені, ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачені, ст. 67 КК України, не виявлено.

Судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Частиною 2 статті 12 КК України визначено, що кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачено покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 є кримінальним проступком.

Враховуючи сукупність наведених обставин справи, та дотримуючись принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, ставлення обвинуваченого до вчиненого, позицію сторони обвинувачення, та враховуючи, що за приписами ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, суд доходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_5 , за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді штрафу.

Згідно положень п.1 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки.

Згідно положень ч.5 ст. 74 КК України особа може бути за вироком суду звільнена від відбування покарання на підставах, передбачених ст. 49 КК України.

Судових витрат у кримінальному провадженні немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання про речові докази вирішується судом відповідно до ст. 100 КПК України

Керуючись ст. ст. 369-370, 373-374, 382, 394, 395,615 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

На підставі ст. 49, ч.5 ст. 74 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнити від призначеного покарання, у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

-пляшка вина виноградного натурального білого напівсолодкого марки Латініум Геворцтрамінер «Latinium Gewurztraminer» ємністю 0,75 мл. - повернути потерпілому.

- диск з відеоматеріалами у даному кримінальному провадженні, - залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Львівського апеляційного суду . Апеляційна скарга подається через Франківський районний суд м. Львова впродовж 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити присутнім у судовому засіданні учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня - надіслати іншим учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Після проголошення вироку учасники судового провадження мають право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1