Справа № 154/897/23 Провадження №11-сс/802/105/23 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:запобіжний захід Доповідач: ОСОБА_2
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 лютого 2023 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

підозрюваного - ОСОБА_7 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 лютого 2023 року,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_9 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000109 від 13.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

У клопотанні зазначено, що 02.11.2022 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» солдата ОСОБА_7 призвано до лав ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до наказу № 306 від 02.11.2022 командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_7 призначеного на посаду стрілець номер обслуги 44-та окремої артилерійської бригади імені гетьмана ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 02.11.2022 зараховано до списків особового складу частини, на всі види забезпечення та визнано таким, що з 02.11.2022 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, а громадяни України проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно із ст.ст. 3, 21, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_7 , відповідно до вимог ст.ст.9, 11, 16, 49, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Однак, солдат ОСОБА_7 , 13 лютого 2023 року близько 00 год. 35 хв., перебуваючи біля входу в приміщення Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, що за адресою: вул.Соборна 6, м.Володимир під час словесної перепалки, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, наніс один удар рукою в обличчя старшому інспектору черговому чергової частини сектору моніторингу Володимирського РВП ГУНП у Волинській області майору поліції ОСОБА_10 , який перебував в однострої, з вогнепальною зброєю, в бронежилеті та який ніс службу по охороні території Володимирського РВП ГУНП у Волинській області «Фортеця», чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді забійної рани обличчя, що відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.

Відомості про дане кримінальне правопорушення 13.02.2023 внесено до ЄРДР під №0000109 за ч.2 ст.345 КК України.

13 лютого 2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру в умисному заподіянні працівнику правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, тобто вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України повністю підтверджуються зібраними у кримінальному проваджені доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 , протоколом огляду предмету, визнавальними показами підозрюваного ОСОБА_7 та іншими матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п.1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 усвідомлює тяжкість наслідків за вчинений ним злочин, то він може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду шляхом втечі. Підтвердженням цього, є те, що останній відразу після вчинення ним злочину втік з місця події та переховувався до моменту його затримання працівниками поліції.

Також враховуючи те, що підозрюваний зареєстрований та проживає неподалік місця вчинення злочину, яке географічно розташоване неподалік місця проживання потерпілого та свідків, існує ризик незаконного впливу на потерпілих і свідків шляхом погроз чи іншим чином з метою надання ними недостовірних показань, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Вищевказані обставини, на думку слідчого, дають достатні підстави вважати, що лише застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування зазначеними вище у клопотанні ризикам, визначеним у п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту обумовлено тим, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, якими є особисте зобов`язання, особиста порука, застава, не зможе запобігти встановленим та доведеним під час досудового розслідування ризикам.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, який відноситься до категорії нетяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк до п`яти років, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуваючи на волі, буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, а тому менш суворі запобіжні заходи ніж домашній арешт є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 лютого 2023 клопотання слідчого задоволено.

Підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 1 (один) місяць.

Також на ОСОБА_7 покладено обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: 1) прибувати за кожною вимогою слідчого та прокурора, який здійснює досудове розслідування/процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Вирішено, що підозрюваного слід негайно доставити до місця проживання та звільнити з-під варти.

Контроль за виконанням покладено на Володимирський РВП ГУНП у Волинській області.

Таке своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що слідчим та прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, та ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, що й дає обґрунтовані підстави для обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу саме у виді цілодобового домашнього арешту, із покладення на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. При цьому, більш будь-який більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, просить скасувати та постановити нове, яким обрати підозрюваному менш суворий запобіжний захід аніж цілодобовий домашній арешт, а саме - особисте зобов`язання.

Зазначає, що органом досудового розслідування не обґрунтовано жодної підстави щодо наявності ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Так, слідчий суддя не врахував, що підозрюваний є діючим військовослужбовцем, проходить військову службу та безпосередньо виконує бойові завдання на сході України. При цьому, він характеризується як відважний та сміливий боєць, нарікань на його дисципліну немає. Він був відряджений додому у зв`язку з відпусткою та повинен був повернутись до 20.02.2023 та приступити до виконання бойових завдань. Вину у вчиненому визнає та розкаюється. Єдиною підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту була та обставина, що він залишив місце вчинення злочину. Проте, захисник вважає, що така обставина не може свідчити про наявність ризиків, передбачених у ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний не ухилявся від слідства чи суду, а навпаки сприяв розкриттю злочину та визнав свою провину. Більше того, підозрюваний пояснив чому покинув місце події саме у зв`язку із тим, що поліцейський відкрив по ньому вогонь із табельної зброї.

Вказує також про те, що такий ризик як незаконний вплив на потерпілого чи свідків взагалі стороною обвинувачення не обґрунтований.

Крім того, зазначає, що слідчим суддею не було взято до уваги характеризуючи даних підозрюваного, який окрім сталих соціальних зв`язків, позитивно характеризується старостою села, де проживає, за місцем проходження військової служби, він не судимий та вмотивований захищати свою Батьківщину.

Вважає, що враховуючи такі обставини, у суду є цілком законні підстави для обрання щодо підозрюваного менш суворого запобіжного заходу аніж цілодобовий домашній арешт.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги, доводи підозрюваного та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, однак вже просили обрати щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час, прокурора, який її заперечив та просили залишити без задоволення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

За положеннями ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання таким спробам як: переховування від органів досудового розслідування або суду; знищення, сховання або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінальне правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст.178 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На думку апеляційного суду, зазначені вимоги закону при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_7 слідчим суддею дотримані в повній мірі.

Судом встановлено, що СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000109 від 13.02.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.345 КК України.

У вчиненні цього кримінальних правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , якого 13 лютого 2023 було затримано та цього ж дня оголошено про підозру. Обґрунтованість підозри стверджується визначальними показами самого підозрюваного, а також зібраними у кримінальному провадженню доказами, яким слідчий суддя дав належну правову оцінку.

На думку апеляційного суду слідчий суддя у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши майновий та сімейний стан підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, інших даних про його особу, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано обрав йому запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладення обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, строком на один місяць.

ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного злочину проти авторитету органів державної влади, передбаченого ч.2 ст.345 КК України, санкція якого передбачає максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, який відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 не судимий, не одружений та має постійне місце проживання, де позитивно характеризується. Він також є особою молодого віку, а також військовослужбовцем, який проходить службу в ЗСУ.

Зважаючи на це, колегія суддів повністю погоджується з висновком слідчого судді місцевого суду про те, що наявна обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також наявність ризиків того, що він перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності, незаконно впливати на потерпілого чи свідків у даному кримінальному провадженні.

Апеляційний суд вважає, що слідчим суддею правильно враховано те, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання ризикам, доведеним стороною обвинувачення під час судового розгляду провадження, повністю забезпечить такий запобіжний захід, як цілодобовий домашній арешт, а не домашній арешт в нічний час, як про це вказувала сторона захисту в апеляційній інстанції.

Посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_7 не судимий, має сталі соціальні зв`язки, є військовослужбовцем, в даний час проходить службу на сході України, позитивно характеризується за місцем проживання та служби, а також на визнання ним вини, хоча і мають місце, однак з урахуванням встановлених обставин провадження, не дає суду законних підстав для обрання щодо нього більш м`якого запобіжного заходу аніж цілодобовий домашній арешт, і про це правильно було зазначено в оскаржуваному судовому рішенні слідчим суддею.

Також безпідставними апеляційний суд вважає доводи сторони захисту про необґрунтованість такого ризику як незаконний вплив на потерпілого та свідків, оскільки на думку апеляційного суду такий ризик з урахуванням вищенаведеного може мати місце.

Таким чином, усі доводи сторони захисту, викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду фактично були належним чином враховані слідчим суддею, і з урахуванням наведених вище мотивів, не зменшують ризиків, передбачених п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України та не дають жодних підстав для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби.

Будь-яких порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає, а тому дане судове рішення є законним та обґрунтованим.

Зважаючи на вищевикладене, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 15 лютого 2023 року про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, - без змін.

Ухвала остаточна й оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді