ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1685/22 Справа № 173/1357/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2022 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді - доповідача ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
в режимі відеоконференції:
прокурора ОСОБА_6
підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 року задоволено клопотання слідчого ВП №3 Камянського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 та продовжено ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 04 грудня 2022 року включно.
Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, серед яких особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у тому числі у виді довічного позбавлення волі, що може спонукати останнього до переховування з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зазначено, що продовжує існувати ризик впливу на свідків та потерпілих, які не допитані судом, та з огляду на те, що ОСОБА_7 відоме їх місце проживання. Також судом зазначено, що більш м`який запобіжний захід неможливо застосувати, оскільки він не зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого, застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що оскаржувана ухвала слідчого судді є необгрунтованою та незаконною, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню.
Зазначає, що ризики, заявлені слідчим у своєму клопотанні, є недоведеними, зокрема відсутній ризик переховування ОСОБА_7 , оскільки він не вчиняв дій, спрямованих на його реалізацію, і дані про це відсутні. Крім того, ОСОБА_7 має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, має на утриманні двох дітей, і хоч офіційно не працевлаштований, проте працює водієм по найму, а також має на утриманні двох батьків похилого віку, при цьому батько є інвалідом.
Крім того зазначає, що ОСОБА_7 не вчиняв жодних дій, спрямованих на здійснення впливу на свідків та представника потерпілого, які є допитаними, а тому вказаний ризик також є недоведеним. Також вказує, що невиправданим є і ризик вчинення іншого злочину, оскільки ОСОБА_7 вперше притягається до кримінальної відповідальності.
Вважає, що виключний запобіжний захід є надмірно суворим та можливо застосувати до ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід з огляду на особу підозрюваного та недоведеність заявлених ризиків з числа передбачених положенням ст. 177 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача; захисника ОСОБА_5 та підозрюваного ОСОБА_7 , які апеляційну скаргу підтримали та наполягали на її задоволенні; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, згідно ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язані встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий або прокурор;

недостатність застосування більш м`яких запобіжних засобів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, має містити:

виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;
виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
На думку колегії суддів, суд першої інстанції при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_7 під вартою цих вимог закону дотримався.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.
Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 404 КПК України, згідно із якою суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, беручи до уваги, що апелянтом не оспорюється обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованих злочинів, суд апеляційної інстанції не вдається до її детального обговорення.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні питання про продовження виключного запобіжного заходу стосовно підозрюваної ОСОБА_7 прийшов до об`єктивного висновку про те, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 небезпідставно обвинувачується у вчиненні зокрема особливо тяжкого злочину, за який у разі визнання його винуватим, передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, а отже з метою уникнення покарання може переховуватись від суду та намагатися впливати на свідків.

В контексті практики ЄСПЛ ризик втечі обвинуваченого оцінюється не лише на основі суворості можливого вироку, а має досліджуватися з посиланням на ряд інших факторів, які можуть спростувати або підтвердити його існування, і підлягає оцінці у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.
Аналізуючи фактичні обставини справи, зокрема тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання його винуватим, та відомості про його особу, колегія суддів приходить до висновку, що ризик переховування останнього від органів слідства та суду існує і є вагомим.
Також щодо останнього існує ризик впливу на свідків з метою надання ними показань певного змісту з огляду на те, що вказані особи на даний час у межах судового розгляду кримінального провадження не допитані, їх місце проживання ОСОБА_7 відоме і вони разом із підозрюваним є мешканцями одного населеного пункту.
Про особливу вагомість цього ризику свідчить зокрема те, що ОСОБА_7 небезпідставно підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного із умисним вбивством двох осіб одночасно, а також у незаконному зберіганні бойових припасів до військової вогнепальної зброї.
Колегія суддів звертає увагу і на відомості про особу ОСОБА_7 , який офіційно не працевлаштований, раніше не судимий, розлучений та має на утриманні неповнолітню дитину, працює по найму водієм, та вважає, що вказані обставини у сукупності не свідчать про можливість забезпечення його належної процесуальної поведінки в інший спосіб ніж тримання під вартою.
З огляду на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і те, що з часу обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 вони продовжують існувати і не зменшилися, суд першої інстанції прийшов до грунтовного висновку про необхідність продовження строку дії застосованого до цього обвинуваченого запобіжного заходу.

Крім того, колегією суддів враховується і те, що через складність кримінального провадження досудове розслідування було продовжене, оскільки слідству необхідно провести значну кількість процесуальних слідчих дій, які неможливо завершити до кінці дії обраного запобіжного заходу. Необхідність у проведенні таких слідчих дій, зокрема низки експертиз, є об`єктивною і випливає із суті інкримінованих ОСОБА_7 злочинів та фактичних обставин, що підлягають доказуванню.

Колегія суддів оцінює вищенаведені обставини як виключно вагомі і такі, що поза розумним сумнівом підтверджують продовження існування встановлених ризиків, і те, що запобігти їх реалізації можливо тільки шляхом продовження застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а більш м`які запобіжні заходи нездатні забезпечити його належну процесуальну поведінку.
Доводи апеляційної скарги захисника у своїй сукупності не спростовують наявність і вагомість існуючих ризиків з переліку встановлених судом та є по суті особистими упередженими міркуваннями та оцінками апелянта як особи, зацікавленої у вирішенні порушеного питання на користь підзахисного, та не можуть бути прийняті до уваги у зв`язку з вищенаведеним.

У зв`язку з викладеним підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 06 жовтня 2022 рокупро продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3