КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2354/2023 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 193 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер № 761/8396/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року, -

за участю:

прокурора - ОСОБА_8 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки російської федерації, уродженки Республіки Казахстан, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , посвідка на постійне місце проживання на території України від 17.05.2016 року НОМЕР_1 ,

яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 подав в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого Шевченківського районного суду міста Києва від 14.03.2023 року, просить їїскасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає, що слідчий суддя не перевірив наявність належних, допустимих та достовірних доказів вжиття заходів для вручення підозри ОСОБА_7 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

На думку захисника слідчий суддя безпідставно послався на оперативну інформацію ГУ контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансуванню тероризму СБУ від 11.01.2023 року № 5/7/2/4-652 щодо виїзду 27.02.2022 року ОСОБА_7 за межі території України на територію Республіки Молдова та місцезнаходження її на даний час на території рф, оскільки сторона обвинувачення не надала жодного належного доказу перетину державного кордону останньою.

При цьому захисник наполягає на тому, що ОСОБА_7 виїхала за межі території України в Німеччину та з лютого 2022 року перебуває там постійно. На думку апелянта вказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_7 здійснено повідомлення про підозру у неналежний спосіб, шляхом опублікування на сайті Офісу Генерального прокурора та у газеті Урядовий кур`єр, а відтак остання не мала процесуального статусу підозрюваного під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

Крім того захисник вважає, що отримані в результаті проведення негласної слідчої дії копії документів господарської діяльності ТОВ «Руснафтовидобування» не можна вважати допустимими доказами, оскільки вони не відповідають критерію достатності, достовірності та вагомості.

Як стверджує апелянт, в ході розгляду клопотання сторони обвинувачення, було грубо порушено право ОСОБА_7 на захист, оскільки слідчий суддя допустив до участі у судовому засіданні адвоката за дорученням Центру вторинної правової допомоги м. Києва, не повідомивши захисника ОСОБА_6 , з яким укладено договір про правову допомогу.

Разом з цим захисник звертає увагу суду, що ОСОБА_7 страждає на цукровий діабет та потребує лікування шляхом хірургічного втручання, яке було рекомендовано медичною клінікою і вже заплановано на певну дату.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та матеріалів судового провадження, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000559 від 20.10.2022 року, за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

19.01.2023 року за фактами незаконної діяльності складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Відповідно до інформації Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансуванню тероризму Служби безпеки України від 11.01.2023 року № 5/7/2/4-652 встановлено, що ОСОБА_7 27.02.2022 року виїхала за межі території України на територію російської федерації, де знаходиться і на цей час.

19.01.2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 та повістки про її виклик слідчим для проведення слідчих і процесуальних дій розміщено на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

21.01.2023 року повідомлення про підозру ОСОБА_7 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження - газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий Кур`єр» № 15 (7413).

Таким чином 21.01.2023 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України та у встановленому положеннями ст. 135 КПК України викликано слідчим для проведення слідчих і процесуальних дій.

Однак на виклики до Головного слідчого управління СБ України на 23.01.2023 року, 24.01.2023 року, 25.01.2023 року з метою проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000559 від 20.10.2022 року підозрювана ОСОБА_7 не прибула та про причини своєї неявки не повідомила, а її місцезнаходження невідоме.

У зв`язку із цим, 02.02.2023 на підставі вимог ст. 281 КПК України у зв`язку із не встановленням місцезнаходження підозрюваної ОСОБА_7 та інформацією оперативного підрозділу про те, що вона перебуває на території російської федерації, останню оголошено в розшук.

03.02.2023 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку із оголошенням підозрюваної ОСОБА_7 у розшук, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні зупинене.

Відповідно до інформації Головного управління контррозвідувального забезпечення об`єктів критичної інфраструктури та протидії фінансуванню тероризму Служби безпеки України від 03.03.2023 № 5/7/2/4-6532 встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 продовжує перебувати на території російської федерації і її місцезнаходження невідоме, у зв`язку із цим 06.03.2023 підозрювану ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.

06.03.2023 у зв`язку із необхідністю проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, досудове розслідування у вказаному провадженні відновлено.

10.03.2023 року старший слідчий в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 за погодженням із прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про обрання щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

14.03.2023 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва задоволено клопотання старшого слідчого та обрано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Під час розгляду зазначеного клопотання слідчий суддя, з`ясував, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є докази, наведені у клопотанні слідчого з доданими до нього матеріалами. Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя правильно визначив, що причетність ОСОБА_7 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для обрання щодо неї обмежувального заходу.

Більш того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої останній підозри.

Зокрема причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення на даному етапі досудового розслідування підтверджується: протоколом про проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем від 28.07.2021 року, в ході якої отримано документи, які стосуються взаємовідносин щодо закупівлі та поставку вугілля між ТОВ «Руснафтовидобування» та ДП «Південно-східна паливна компанія», а також проведення розрахунків за поставлене вугілля; протоколом огляду від 04.01.2023 року; рішенням № 1 від 16.07.2014 року про створення в м. Москва рф ТОВ «Руснафтовидобування»; свідоцтвом серія 77 № 017399688 федеральної податкової служби рф про державну реєстрацію юридичних осіб; наказом генерального директора ТОВ «Руснафтовидобування» від 24.07.2014 року ОСОБА_10 ; статуту ТОВ «Руснафтовидобування», затвердженого рішенням єдиного учасника № 5 від 29.02.2016 року; контрактом № 0309-15-1 від 03.09.2015 року, додатковою угодою та сертифікацією до нього; сертифікатом особистих ID ключів для використання через систему «iBank»; відомістю банківського контролю по контракту № 0309-15-1 від 03.09.2015 року щодо фінансових операцій між ТОВ «Руснафтовидобування» та ДП «Південно-східна паливна компанія»; накладними навантаження на залізничні вагони кам`яного вугілля марки АШ (0-6 мм), яке видобуто т.зв. «Державним унітарним підприємством «Антрацит» та відправлення залізничним транспортом до м. Гуково рф; платіжними дорученнями; рішенням Арбутражного суду Ростовської області рф від 07.10.2019 року у справі № А 53-38952/2018; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Отже слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_7 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Вважаючи необхідним обрати підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, колегія суддів виходить з того, що згідно з наданими матеріалами провадження останній належним чином повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Колегія суддів, перевіряючи законність ухвали слідчого судді, встановила, що 02.02.2023 року ОСОБА_7 оголошено у розшук. Крім того органом досудового розслідування встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 продовжує перебувати на території російської федерації і її місцезнаходження невідоме, у зв`язку із цим 06.03.2023 підозрювану ОСОБА_7 оголошено в міжнародний розшук.

Зазначені обставини свідчать про те, що без обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою неможливо зобов`язати його виконувати процесуальні обов`язки підозрюваної, в чому і полягає необхідність обрання такого запобіжного заходу.

При цьому після затримання підозрюваної, не пізніше ніж через 48 годин з часу її доставки до місця здійснення кримінального провадження, слідчий суддя повинен за участю ОСОБА_7 розглянути питання про застосування обраного щодо неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя, дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винною у вчиненому злочині, та з огляду на характер і ступінь суспільної небезпечності самого злочину, у вчиненні якого вона підозрюється. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися і фактично переховується від органів досудового розслідування та суду, а також може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні слідчого та встановлені слідчим суддею ризики є реальними. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав на необхідність обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому встановивши, що органами досудового розслідування, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 КПК України, доведено, що ОСОБА_7 також оголошено у міжнародний розшук.

У зв`язку з наведеним, як встановила колегія суддів, доводи автора апеляції про відсутність у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, є безпідставними.

В сукупності із вищевикладеним для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваної ОСОБА_7 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

Виходячи з того, що ОСОБА_7 належним чином була повідомлена про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 258-3 КК України і переховується від органів досудового розслідування та суду, у зв`язку з чим її було оголошено у державний і міжнародний розшуки, які було здійснено відповідно до вимог закону, колегія суддів вважає, що слідчий суддя з дотриманням вимог ч. 6 ст. 193 КПК України обрав щодо підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Тільки такий запобіжний захід, за переконанням колегії суддів, є необхідним у цьому випадку для виконання завдань кримінального провадження, у зв`язку з чим доводи захисника про незаконність оскаржуваної ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Доводи захисника щодо виїзду ОСОБА_7 в Німеччинувизнати такими, що не знаходять свого підтвердження в ході судового розгляду.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 14 березня 2023 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене прокурором третього відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрано щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваної ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4