Справа № 131/1028/22
Провадження № 1-кп/131/82/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.04.2023 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 травня 2022 р. за №0000072 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Собківка Уманського району Черкаської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, освіта вища, працюючого, одруженого, на утриманні 1 неповнолітня дитина, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони та учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 04 травня 2022 року перебуваючи за місцем свого проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в господарській будівлі виявив чотири полімерні сітки для вилову риби. Після цього в ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, що належить Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю «Дашівське рибоводне господарство» та він цього ж дня, близько 20:00 год., взявши полімерні сітки, належні його батьку ОСОБА_6 , пішов до водойми, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0618, яка знаходиться на території Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області за межами с. Леухи та перебуває в оренді вищевказаного товариства.

Реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, ОСОБА_3 , впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном, шляхом вільного доступу, за допомогою належного його батьку ОСОБА_6 металевого човна, розкинув сітки на водоймі, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0618.

05.05.2022 року приблизно о 07:00 год, ОСОБА_3 , продовжуючи свій кримінально-протиправний умисел, спрямований на викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном для власного збагачення, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (зі змінами, внесеними Указами від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженим Законом України від 15.03.2022 № 2119-ІХ, та від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженим Законом України від 21.04.2022 № 2212-ІХ), за допомогою металевого човна підплив до раніше залишених риболовних сіток, де руками витягнув їх із водойми, що розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :02:000:0618, яка знаходиться на території Дашівської селищної ради Гайсинського району Вінницької області за межами с. Леухи, в яких знаходилося належні СТОВ «Дашівське рибоводне господарство» 37,2 кг річкового карася вартістю 25,00 грн за 1 кг на загальну суму 930,00 грн., 3 кг річкової щуки вартістю 90,00 грн. за 1 кг на загальну суму 270,00 грн., 1,7 кг річкового коропа дзеркального вартістю 65,00 грн. за 1 кг на загальну суму 110,50 грн., які помістив до металевого човна та поплив до берега, де останнього було затримано працівниками Гайсинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Своїми умисними діями ОСОБА_3 намагався спричинити СТОВ «Дашівське рибоводне господарство», згідно висновку експерта № 6584- 6588/22-21 від 19.10.2022, майнову шкоду на загальну суму 1310,50 грн.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України закінчений замах на крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинений в умовах воєнного стану.

Прокурор Гайсинської окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 в судовому засіданні просить при обранні міри покарання врахувати ст. 68 КК України та призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання за ч.2 ст.15, ч.4 ст.185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні при зазначених вище обставинах визнав повністю, щиро кається, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, не заперечує щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ним не оспорюються, просить суд призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, оскільки він сприяв розкриттю злочину.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 просив суд визначити його підзахисному покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ст.75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

Представник потерпілої особи ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказав, що претензій матеріального характеру до обвинуваченого не має, цивільний позов заявляти не буде, щодо призначення покарання покладається на розсуд суду.

Суд, у порядку ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, врахувавши, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, судом також роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками судового провадження, не досліджувалися, за винятком документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих його даних, заходів забезпечення кримінального провадження, процесуальних витрат та речових доказів.

Допитавши обвинуваченого, який визнав себе винним та добровільно повідомив суду обставини вчинення кримінального правопорушення, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, вислухавши виступи учасників судового провадження в дебатах та останнє слово обвинуваченого, суд дійшов таких висновків.

Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, а тому не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ними обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності їх позицій.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

А тому суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України закінчений замах на крадіжку (таємне викрадення чужого майна), вчинений в умовах воєнного стану.

Призначаючи обвинуваченому покарання суд, відповідно до вимог статей 50, 65-67 Кримінального кодексу України щодо загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, який згідно ст.12 КК України, є тяжким злочином; фактичні обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, який офіційно працевлаштований, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується посередньо, неодружений, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує відношення обвинуваченого до своїх дій, а саме те, що у вчиненому він щиро кається, та завіряє суд, що подібне більше не повториться.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України - є щире каяття, активне сприяння досудовому розслідуванню.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України - судом не встановлено.

Суд зазначає, що згідно положень статей 50, 65 Кримінального кодексу України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих вину обставин, відомостей, що характеризують особу обвинуваченого; тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також обсяг та вартість вкраденого майна, суд вважає, що ОСОБА_3 не представляє суспільної небезпеки і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, із звільненням від подальшого відбування призначеного покарання з випробуванням, із застосуванням положень ст.ст.75, 76 КК України.

Суд вважає, що саме таке покарання обвинуваченому ОСОБА_3 буде справедливим та достатнім і сприятиме його виправленню та попередженню вчинення як ним нових кримінальних правопорушень, так і іншими особами.

Початок іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку.

Суд не обирає відносно обвинуваченого запобіжний захід, оскільки таких клопотань до суду не надходило.

Цивільний позов не заявлявся.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України з обвинуваченого слід стягнути судові витрати у справі за проведення судової товарознавчої експертизи відповідно до висновку експерта №6584-6588 від 19.10.2022 року, що становлять 943,85 (дев`ятсот сорок три гривні 85 коп) грн.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 50, 65-67 Кримінального кодексу України, ст. ст. 349, 368-371, 373-374, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Відповідно до положень статті 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням терміном 1 (один) рік.

Згідно вимог підпунктів 1, 2 частини 1 статті 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня ухвалення вироку.

Суд не обирає відносно обвинуваченого запобіжний захід, оскільки таких клопотань до суду не надходило.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів в сумі 943,85 (дев`ятсот сорок три гривні 85 коп) грн.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000072 а саме: металевий човен - повернути ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та 4 риболовні сітки знищити. Арешт накладений ухвалою слідчого судді Гайсинського районного суду Вінницької області від 18.05.2022 скасувати.

Речові докази по кримінальному провадженню №0000072 а саме: карась у кількості 270 шт, плітка 4 шт, щука 3 шт, короп дзеркальний 1 шт та окунь 14 шт залишити СТОВ «Дашівське рибоводне господарство».

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Іллінецький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його отримання. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Згідно змісту частини 2 статті 394 КПК України вирок не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Не пізніше наступного дня після ухвалення, копію вироку направити учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: