Ленінський районний суд м.Полтави
Провадження № 1-в/553/21/2023
У Х В А Л А

Іменем України

29.03.2023м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

Головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника адміністрації установи «Качанівська виправна колонія №54» - ОСОБА_4 ,

захисника засудженої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 ,

засудженої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія №54» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким , відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , освіта середня - спеціальна, не одруженої, до засудження працююючої ПП ПКТ «Лукас» картонажником, до арешту проживала за адресою : АДРЕСА_1 , раніше не судима,

-по даній справі засуджена: 17.01.2019 року Крюківським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі, зараховано в термін відбування покарання строк перебування під вартою, а саме з 12.06.2018 року по 17.01.2019 року, включно,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року начальника Качанівської виправної колонії № 54 за погодженням з Головою спостережної комісії у Слобідському районі звернулись до Комінтернівськогго районного суду м. Харкова з поданням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким .

Дане подання перебувала на розгляді у Комінтернівському районному суді м. Харкова з 24 грудня 2021 року до 24 лютого 2022 року.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року "Про введення воєнного стану в Україні" із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан, який було продовжено в подальшому та який триває до цього часу.

Розпорядженням Голови Верховного Суду № 4/0/9-22 від 10.03.2022 року "Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану" змінено територіальну підсудність судових справ Червонозаводського районного суду м. Харкова та Комінтернівського районного суду м. Харкова, визначено територіальну підсудність справ за Ленінським районним судом м. Полтави.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 травня 2022 року справу передано на розгляд судді ОСОБА_1 ..

Так, подання начальника ДУ «Качанівська ВК №54» обґрунтоване тим, що з 10.03.2020 року засуджена відбуває покарання у даній установі. Засуджена ОСОБА_5 характеризується позитивно, до праці ставиться сумлінно, на заходи виховного впливу реагує задовільно, робить правильні висновки, відвідує колективні заходи, проявляє інтерес до них.

Адміністрацією установи подання аргументовано тим, що засуджена ОСОБА_5 за час відбування покарання заохочувалась, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення. В поданні зазначено, що засуджена у вчиненому злочину розкаюється, міру покарання, що призначена судом, визнає справедливою. Згідно вироку має майновий позов на суму 13 290,00 грн., виконавчі листи на адресу установи не надходили. Вказані обставини вважали вагомими та обґрунтованими, тому звернулись до суду з вказаним поданням.

В судовому засіданні представниця адміністрації установи відбування покарання подання підтримала.

Захисник засудженої ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 та засуджена ОСОБА_5 подання прохали задовольнити та замінити покарання більш м`яким у вигляді обмеження волі.

В судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення клопотання з підстав його безпідставності, посилаючись на те, ОСОБА_5 у відповідності до характеризуючи даних , які витребувані судом в ході розгляду подання, характеризується посередньо, допустила порушення режиму, на що було накладено на останню дисциплінарне стягнення у виді суворої догани, що вказує про нестабільність поведінки засудженої, та відповідно свідчить про безпідставність поданння.

Вказане питання розглядається на підставі ст. 537 КПК України.

Частиною 1 статті 539 КПК України визначено, що питання, які виникають під час виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ та органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.82КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Судом встановлено, що засуджена ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі, перебуває з 15.06.2018 року.

Під час перебування в ДУ «Полтавська установа виконання покарань №23» характеризувалась посередньо, дисциплінарних стягнень та заохочень не мала, до праці не залучалась.

З 10.03.2020 року засуджена відбуває покарання в ДУ « Качанівська виправна колонія № 54». За час відбування покарання режим тримання порушувала.

З матеріалів витребуваних судом в ході судового розгляду даного подання, засуджена ОСОБА_5 має одне дисциплінарне стягнення, накладене 02.04.2021 року у вигляді суворої догани, яке погашене в установленому законом порядку. Має одне заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, встановлених кримінально виконавчим кодексом та правилами внутрішнього розпорядку, дотримання та вимог безпеки праці.

Судом встановлено, що засуджена ОСОБА_5 працевлаштована швачкою з відрядною формою оплати праці. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться добре. Дотримується вимог пожежної безпеки і безпеки праці.

Термін застосування зміни умов тримання, згідно ст. 101 КВК України, підлягала після відбуття 1/3 призначеного судом покарання, а саме не раніше 12.10.2020 року. Рішенням комісії виправної колонії від 13.01.2021 року ОСОБА_5 відмовлено у зміні умов тримання, враховуючи заяву засудженої.

З матеріалів подання вбачається, що термін застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно ст. 82 КК України, підлягала після відбуття призначеного строку покарання, а саме не раніше 12.12.2021 року.

При цьому, термін застосування умовно дострокового звільнення, згідно ст. 81 КК України, підлягає після відбуття 2/3 частини призначеного строку покарання, а саме не раніше 12.02.2023 року.

Так ст. 82 КК України визначено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Частиною 3 статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Згідно пункту 2 частини 4 статті 82 КК України визначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року №2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» вказано, що умовно- дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким того, що засуджений став на шлях виправлення.

Пунктом 7 даної Постанови визначено, що у разі заміни невідбутої частини основного покарання більш м`яким відповідно до ч. 2 ст. 82 КК України засудженого також може бути звільнено і від додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю. Таке звільнення від додаткового покарання є безумовним.

Частиною 12 статті 57 КК України визначено, що покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджена Крюківським районним судом м. Кременчук Полтавської області за ч.2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі. Зараховано в термін відбування покарання строк перебування під вартою, а сам з 12.06.2018 року по 17.01.2019 року включно.

Приймаючи до уваги позицію Пленуму Верховного Суду України, викладену у постанові № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення та заміну невідбутої частини покарання більш мяким», визначено, що застосування пільги до засуджених у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений став на шлях виправлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 відбуває покарання в державній установі « Качанівська виправна колонія № 54» з 10.03.2020 року.

Згідно довідки про заохочення та стягнення відносно засудженої ОСОБА_5 , яка відбуває покарання у ДУ «Качанівська виправна колонія № 54», 25.10.2021 року відносно засудженої було застосовано заохочення у вигляді "подяки"; 02.04.2021 року - на засуджену накладено стягнення у вигляді «сувора догана», за нецензурне висловлювання в сторону начальника відділення, яке погашене у встановленому порядку.

Відповідно до характеристики, наданої начальником державної установи «Качанівська виправна колонія № 54» згідно вироку Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 17.01.2019 року засуджена ОСОБА_5 вину визнала частково. Під час бесіди виховного характеру, засуджена написала щире каяття, де остання повністю визнала вину у скоєному нею злочині, як встановлено судом складене засудженою лише 23 листопада 2021 року, тобто фактично напереродні настання для засудженої пільги щодо ОСОБА_5 , для задоволення якого і звернулась установа відбування покарання.

Суд надаючи оцінку діям засудженої ОСОБА_5 щодо визнання своєю винуватості у вчиненому злочині проти життя та здоров`я особи, кваліфіковане за ч.1 ст. 115 КК України, вчиненого нею 11 червня 2018 року та написання останньою щирого каяття у вчиненому лише 23 листопада 2021 року, за місяць до настання пільги до застосування відносно неї положення ст. 82 КК України, констатує формальність написання засудженою ОСОБА_5 заяви щиросердного визнання винуватості у вчиненні нею злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, що спрямоване на полегшення умов відбування покарання засудженою та отримання додаткових благ, що в свою чергу послаблять режим відбування покарання останньою, але ні в якому разі не вказують на спокуту вини у вчиненому нею протиправному діянні, спрямовану на позбавлення життя та здоров`я потерпілої.

Встановлені вище обставини не були спростовані в судовому засіданні стороною захисту, натомість стороною захисту вказувалось на надмірну детальність вивчення особи засудженої та ступень її виправлення, що судом сприймається критично.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні переконливі дані про те, що процес виправлення ОСОБА_5 досяг тієї стадії, на якій можливо застосувати відносно зсдуженої більш м`яке покарання у вигляді обмеження волі, а сам факт наявності заохочення не свідчить про її виправлення та сумлінне ставлення останньої до праці.

При цьому, бажання працювати та сумлінне ставлення до праці, яке є у засудженої ОСОБА_5 , про що вказувалось адміністрацією установи теж не носить дійсний, стабільний та сумлінний характер. Судом встановлено, що засудженою ОСОБА_5 виявлено бажання працювати лише у червні 2021 року, тоді як остання прибула для відбування покарання у ДУ «Качанівська виправна колонія № 54» 10.03.2020 року, тобто після спливу року відбування покарання у місцях позбавлення волі.

Судом приймається до уваги той факт, що згідно вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області розмір майнової шкоди становить 13 290,00 грн., проти виконавчі листи на адресу установи відбування покарання не надходили, при цьому засудженою ОСОБА_5 за весь період відбування покарання не порушувалось питання відшкодування шкоди завданої протиправними діями з її вини що в свою чергу вказує про формальність написання засудженою ОСОБА_5 заяви про визнання винуватості у вчиненому протиправному діянні.

Більше того, 02 квітня 2021 року відносно засудженої ОСОБА_5 застосовано дисциплінарне стягнення вигляді «сувора догана», та на момент звернення адміністрацією установи до Комінтернівського районного суду м. Харкова, а саме 24.12.2021 року не сплинув річний термін погашення дисциплінарного стягнення.

При цьому, застосування відносно засудженої ОСОБА_5 25.10.2021 року, заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки встановлених Кримінально - виконавчим кодексом та Правилами внутрішнього розпорядку, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці , не може свідчити про сумлінність поведінки засудженої.

На теперішній час суд приходить до висновку, що засуджена ОСОБА_5 своїми діями намагається стати на шлях виправлення. Проте є передчасним вважати, що вона досягла виправлення.

При визначенні сумлінності в поведінці засудженої та її ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженої. Відомості про це повинні отримуватися з матеріалів, що характеризують поведінку засуджену, не лише за період, що безпосередньо передує поданню про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, за весь час відбування нею покарання.

У зв`язку з цим, для того щоб дійти висновку, що засуджена дійсно стала на шлях виправлення необхідний більш тривалий час.

Оскільки за період перебування в місцях позбавлення волі, саме в ДУ «Качанівська ВК № 54» з березня 2020 року, засуджена ОСОБА_5 лише з жовтня 2021 року, позитивно характеризується та до покладених обов`язків на останню намагається ставитися сумлінно та з відповідальністю.

Суд констатує, що засуджена ОСОБА_5 виявляє нестабільне бажання працювати, так як її праця в установі носить мінливий характер, оскільки .асуджена ОСОБА_5 виявила бажання працювати у червні 2021 році, тоді як прибула до ДУ «Качанівська ВК №54» для відбування покарання 10.03.2020 року.

Нестабільною є поведінка та відношення засудженої ОСОБА_5 до суспільно - корисної праці, оскільки була залучена до таких робіт періодично в проміжк часу з квітня по липень 2020 року.

Таким чином, проаналізувавши здобуті докази, суд приходить до переконливого висновку, що засуджена ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці не довела своє виправлення, тому в сукупності всі факти вказують, що ОСОБА_5 не підлягає заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, у вигляді обмеження волі, оскільки дане подання є безпідставним та передчасним.

Керуючись ст. 82 КК України та ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. ст. 152, 154 КВК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання начальника Державної установи «Качанівська виправна колонія №54» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким , відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовити за безпідставністю та недоведеністю.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиОСОБА_1