справа №176/2250/22
провадження №1-кс/176/306/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2022 року Слідчий суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області погоджене 29.10.2022 року з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 клопотання слідчого ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, відомості про яке 29.10.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453,про арешт майна,
В С Т А Н О В И В :

До Жовтоводського міського суду за вх. 5942/22 від 07.11.2022 року надійшло клопотання слідчого ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , за яким просить накласти арешт на майно мопед марки «Уamaha JOG» державний номерний знак НОМЕР_1 який на праві власності належить згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також на автомобіль марки «Honda Accord», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 який на праві власності згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 , та знаходиться в користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
Клопотання вмотивовано тим, що 29.10.2022 р. об 11:37 год. в м. Жовті Води Дніпропетровської області ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 мешкає АДРЕСА_1 керуючи мопедом марки «YAMAHA JOG» р/н НОМЕР_1 , рухався по вулиці Заводська з від вул. Першотравнева в напрямку вул. Гагаріна, навпроти маг. "M2" при здійснені маневру повороту ліворуч не надав переваги в русі автомобілю «Honda accord» р/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає АДРЕСА_2 , який рухався по вул. Заводська від вул. Гагаріна в напрямку вул. Першотравнева., в наслідок чого сталося зіткнення транспортних засобів. В результаті зіткнення ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому нижньої третини гомілкової кісти та зовнішньої кістки лівої гомілки зі зміщенням, перелом п`ятого, шостого, сьомого ребер справа без зміщення.
29.10.2022 року за вказаним фактом слідчим відділенням ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато досудове розслідування №0000453 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

За цих обставин на підставі ст.ст. 131-132, 170-171 КПК України слідчий просив накласти арешт на майно у вигляді мопеду та автомобілю, вважаючи, що таким чином зазначений транспортні засоби можуть бути речовими доказами у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали, додані до клопотання, слідчий суддя вважає його таким, що підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Окрім того, ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачає, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948) та Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод (1950), учасником яких є Україна.
Стаття 17 Загальної декларації прав людини проголошує право приватної власності як основне і невідчужуване право людини.
Конвенція про захист прав і основоположних свобод є міжнародним договором, який закріплює певний перелік найбільш важливих для людини суб`єктивних прав. Складовою цієї Конвенції є окремі протоколи, які доповнюють та розвивають її положення.
Так, положеннями ст. ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.
При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.
Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.
Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
Згідно з положеннями ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.
Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 КПК України.
До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.
Разом з тим, перевіривши клопотання слідчого слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого містить лише загальні формулювання підстав і мети арешту майна згідно процесуального закону, з яких не вбачається за можливе встановити, чи є предмет арешту об`єктом кримінально караних дій, або майном, набутим кримінальним шляхом чи внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або арешт пропонується накласти у забезпечення цивільного позову саме за фабулою подій зазначених в справжньому клопотанні та саме за кваліфікацією ч. 1 ст. 246 КК України.
Крім того як вбачається з матеріалів клопотання, до нього не долучено документи, що підтверджують право власності на майно, щодо якого ставиться питання про його арешт в рамках кримінального провадження.

При цьому з прохальної частини клопотання вбачається, що мопед марки «Уamaha JOG» державний номерний знак НОМЕР_1 на праві власності належить належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , якому якщо слідувати цим даним на теперішній час виповнилось 12 років.
Згідно зі ст.172 ч. 3 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, оскільки в клопотанні взагалі лишились не наведені підстави та обставини, що майно, яке було тимчасово вилучене, має відношення до вчинення діяння за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, не долучені документи, які підтверджують право власності на транспортні засоби, які є предметом даного клопотання, вимоги є не дотримані, що перешкоджає повноті, об`єктивності та правильності прийняття слідчим суддею рішення у справі, та дотримання при цьому вимог щодо її учасників, то є доцільним повернути його прокурору та встановити строк для усунення недоліків в сімдесят дві години.

Керуючись ст. ст. 170-172, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :

Повернути клопотання слідчого ВП № 5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , погоджене 29.10.2022 року з прокурором Жовтоводської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 , по кримінальному провадженню, відомості про яке 29.10.2022 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000453,про арешт майна, цьому прокурору, та встановити строк для усунення недоліків сімдесят дві години з моменту отримання матеріалів клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя: ОСОБА_1