Справа № 369/695/23
Провадження №1-кс/369/196/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2023 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003101 від 08.10.2022 за ознаками злочину(кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Києво-Святошинського районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області, капітана поліції ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, щодо підозрюваного ОСОБА_4 , за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003101 від 08.10.2022 за ознаками злочину(кримінального правопорушення), передбаченого ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Свої вимоги слідчий мотивує тим, що слідчими СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Києво-Святошинської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003101 від 08.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, 19 січня 2023 року слідчим за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, а саме повідомлено про підозру в зловживанні службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, та у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з рішенням Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області № 03-01-VII від 20.11.2015 ОСОБА_4 обрано секретарем Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області.

Відповідно до рішення Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області № 830-45-VII від 25.06.2019 достроково припинено повноваження сільського голови Копилівської сільської ради ОСОБА_7 та одночасно здійснення повноважень та виконання обов`язків сільського голови Копилівської сільської ради покладено на секретаря Копилівської сільської ради Макарівського району ОСОБА_4 , який перебував на посаді в.о. Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області з 25.06.2019 по 05.11.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях (ч. 3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_4 як виконуючий обов`язки сільського голови:

- забезпечував здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;

- організовував в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;

- підписував рішення ради та її виконавчого комітету;

- здійснював керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;

- скликав сесії ради, вносив пропозиції та формував порядок денний сесій ради і головував на пленарних засіданнях ради;

- призначав на посади та звільняв з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру";

- був розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою;

- представляв територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;

- здійснював інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів;

- видавав розпорядження у межах своїх повноважень.

Таким чином, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, ОСОБА_4 виконував обов`язки сільського голови, покладені на нього відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та був головною посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

При здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Зазначені повноваження свідчать про те, що ОСОБА_4 займав в органі місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України був службовою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 усупереч вказаних норм законодавства за час перебування на посаді виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, скоїв умисне корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, упродовж 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 24.04.2020, у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи ОСОБА_8 у вигляді безкоштовного отримання останнім у приватну власність земельної ділянки у межах Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 24.04.2020, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, тобто будучи службовою особою відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, діючи з прямим умислом, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою протиправного безкоштовного одержання фізичною особою ОСОБА_8 земельної ділянки у приватну власність, діючи в порушення вимог п. 34 ч. 1 ст. 26, ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення), ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення), керуючись правом підпису виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, усвідомлюючи те, що 24.04.2020 не проводилась повноважна сесія Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, в приміщенні колишньої Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, розташованої за адресою: Київська область, Макарівський район (нині Бучанський район), с. Копилів, вул. Жовтнева, 57, склав та видав на ім`я ОСОБА_8 завідомо неправдивий офіційний документ- рішення сесії Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області № 980-58-VII від 24 квітня 2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_8 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована на території с. Копилів Копилівської сільської ради Київської області», на підставі якого державним реєстратором Макарівської районної державної адміністрації Київської області 22.06.2020 за ОСОБА_8 зареєстровано право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 0, 2347 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, ,господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер № :01:021:0238, що спричинило протиправне вибуття даної земельної ділянки вартістю 321 720 грн. 00 коп. (триста двадцять одна тисяча сімсот двадцять гривень 00 коп.) із комунальної власності Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області в приватну власність.

Вищевказаними умисними злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв майнову шкоду територіальній громаді Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області в загальному розмірі 321 720 (триста двадцять одна тисяча сімсот двадцять гривень 00 коп.), що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і є тяжкими наслідками відповідно до примітки 4 до статті 364 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України., а саме в зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи у вигляді безкоштовного отримання земельної ділянки у приватну власність, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, а саме в складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинили тяжкі наслідки.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, виконуючи обов`язки сільського голови, покладені на нього відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», займаючи в органі місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України будучи службовою особою, діючи усупереч вимог п. 34 ч. 1 ст. 26, ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення) та ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення) скоїв умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, упродовж 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 24.04.2020, у ОСОБА_4 виник умисел на підроблення офіційних документів з метою безкоштовного отримання фізичною особою ОСОБА_8 у приватну власність земельної ділянки у межах Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 24.04.2020, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, тобто будучи службовою особою відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою протиправного безкоштовного одержання фізичною особою ОСОБА_8 земельної ділянки у приватну власність, перебуваючи в приміщенні колишньої Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, розташованої за адресою: Київська область, Макарівський район (нині Бучанський район), с. Копилів, вул. Жовтнева, 57, діючи в порушення вимог п. 34 ч. 1 ст. 26, ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення), ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення), керуючись правом підпису виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, усвідомлюючи те, що 24.04.2020 не проводилась повноважна сесія Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, склав, засвідчив своїм особистим підписом та відтиском гербової печатки Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області та видав на ім`я ОСОБА_8 завідомо неправдивий офіційний документ- рішення сесії Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області № 980-58-VII від 24 квітня 2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_8 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована на території с. Копилів Копилівської сільської ради Київської області», згідно з яким ОСОБА_8 передано у власність земельну ділянку площею 0, 2347 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер № :01:021:0238, що розташована в АДРЕСА_1 на території Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області.

На підставі вищевказаного завідомо неправдивого офіційного документа, складеного та виданого в.о. Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області ОСОБА_4 , державним реєстратором Макарівської районної державної адміністрації Київської області 22.06.2020 за ОСОБА_8 зареєстровано право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 0, 2347 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, ,господарський будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер № :01:021:0238, що призвело до протиправного вибуття із комунальної власності Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області даної земельної ділянки вартістю 321 720 грн. 00 коп. (триста двадцять одна тисяча сімсот двадцять гривень 00 коп.), що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і є тяжкими наслідками відповідно до примітки 4 до статті 364 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України., а саме в складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Також ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України., а саме в зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи у вигляді безкоштовного отримання земельної ділянки у приватну власність, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що згідно з рішенням Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області № 03-01-VII від 20.11.2015 ОСОБА_4 обрано секретарем Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області.

Відповідно до рішення Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області № 830-45-VII від 25.06.2019 достроково припинено повноваження сільського голови Копилівської сільської ради ОСОБА_7 та одночасно здійснення повноважень та виконання обов`язків сільського голови Копилівської сільської ради покладено на секретаря Копилівської сільської ради Макарівського району ОСОБА_4 , який перебував на посаді в.о. Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області з 25.06.2019 по 05.11.2020.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова є головною посадовою особою територіальної громади відповідно села (добровільного об`єднання в одну територіальну громаду жителів кількох сіл), селища, міста.

Сільський, селищний, міський голова очолює виконавчий комітет відповідної сільської, селищної, міської ради, головує на її засіданнях (ч. 3 ст. 12 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» ОСОБА_4 як виконуючий обов`язки сільського голови:

- забезпечував здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади;

- організовував в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету;

- підписував рішення ради та її виконавчого комітету;

- здійснював керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету;

- скликав сесії ради, вносив пропозиції та формував порядок денний сесій ради і головував на пленарних засіданнях ради;

- призначав на посади та звільняв з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім випадків, передбачених частиною другою статті 21 Закону України "Про культуру";

- був розпорядником бюджетних коштів, використовує їх лише за призначенням, визначеним радою;

-представляв територіальну громаду, раду та її виконавчий комітет у відносинах з державними органами, іншими органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності, громадянами, а також у міжнародних відносинах відповідно до законодавства;

- здійснював інші повноваження місцевого самоврядування, визначені цим та іншими законами, якщо вони не віднесені до виключних повноважень ради або не віднесені радою до відання її виконавчих органів;

- видавав розпорядження у межах своїх повноважень.

Таким чином, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, ОСОБА_4 виконував обов`язки сільського голови, покладені на нього відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та був головною посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова несе персональну відповідальність за здійснення наданих йому законом повноважень.

При здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.

Зазначені повноваження свідчать про те, що ОСОБА_4 займав в органі місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України був службовою особою.

Згідно з ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Відповідно до п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сесія ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу ради.

При цьому, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 усупереч вказаних норм законодавства за час перебування на посаді виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, скоїв умисне корупційне кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, упродовж 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 24.04.2020, у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення зловживання службовим становищем з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи ОСОБА_9 у вигляді безкоштовного отримання останньою у приватну власність земельної ділянки у межах Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 24.04.2020, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, тобто будучи службовою особою відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, діючи з прямим умислом, використовуючи своє службове становище всупереч інтересам служби, з корисливих мотивів, з метою протиправного безкоштовного одержання фізичною особою ОСОБА_9 земельної ділянки у приватну власність, діючи в порушення вимог п. 34 ч. 1 ст. 26, ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення), ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення), керуючись правом підпису виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, усвідомлюючи те, що 24.04.2020 не проводилась повноважна сесія Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, в приміщенні колишньої Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, розташованої за адресою: Київська область, Макарівський район (нині Бучанський район), с. Копилів, вул. Жовтнева, 57, склав та видав на ім`я ОСОБА_9 завідомо неправдивий офіційний документ- рішення сесії Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області № 1011-60-VII від 24 квітня 2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_9 для ведення особистого селянського господарства на території с. Копилів Копилівської сільської ради Київської області», на підставі якого державним реєстратором Макарівської районної державної адміністрації Київської області 08.07.2020 за ОСОБА_9 зареєстровано право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 0, 6306 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер № :01:028:0223, що спричинило протиправне вибуття даної земельної ділянки вартістю 635 150 грн. 00 коп. (шістсот тридцять п`ять тисяч сто п`ятдесят гривень 00 коп.) із комунальної власності Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області в приватну власність.

Вищевказаними умисними злочинними діями ОСОБА_4 заподіяв майнову шкоду територіальній громаді Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області в загальному розмірі 635 150 грн. 00 коп. (шістсот тридцять п`ять тисяч сто п`ятдесят гривень 00 коп.), що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і є тяжкими наслідками відповідно до примітки 4 до статті 364 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України., а саме в зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої фізичної особи у вигляді безкоштовного отримання земельної ділянки у приватну власність, використанні службовою особою службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам.

Крім того, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, а саме в складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинили тяжкі наслідки.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , у 2020 році, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, виконуючи обов`язки сільського голови, покладені на нього відповідно до ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», займаючи в органі місцевого самоврядування посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України будучи службовою особою, діючи усупереч вимог п. 34 ч. 1 ст. 26, ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення) та ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення) скоїв умисне кримінальне правопорушення за наступних обставин:

Так, упродовж 2020 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, але не пізніше 24.04.2020, у ОСОБА_4 виник умисел на підроблення офіційних документів з метою безкоштовного отримання фізичною особою ОСОБА_9 у приватну власність земельної ділянки у межах Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , 24.04.2020, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на посаді виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, тобто будучи службовою особою відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою протиправного безкоштовного одержання фізичною особою ОСОБА_9 земельної ділянки у приватну власність, перебуваючи в приміщенні колишньої Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, розташованої за адресою: Київська область, Макарівський район (нині Бучанський район), с. Копилів, вул. Жовтнева, 57, діючи в порушення вимог п. 34 ч. 1 ст. 26, ч. 12 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення), ст. 116 Земельного кодексу України (в редакції станом на момент вчинення кримінального правопорушення), керуючись правом підпису виконуючого обов`язки Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області, усвідомлюючи те, що 24.04.2020 не проводилась повноважна сесія Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області, склав, засвідчив своїм особистим підписом та відтиском гербової печатки Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області та видав на ім`я ОСОБА_9 завідомо неправдивий офіційний документ- рішення сесії Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області № 1011-60-VII від 24 квітня 2020 року «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність громадянину ОСОБА_9 для ведення особистого селянського господарства на території с. Копилів Копилівської сільської ради Київської області», згідно з яким ОСОБА_9 передано у власність земельну ділянку площею 0, 6306 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер № :01:028:0223, що розташована в АДРЕСА_1 .

На підставі вищевказаного завідомо неправдивого офіційного документа, складеного та виданого в.о. Копилівського сільського голови Макарівського району Київської області ОСОБА_4 , державним реєстратором Макарівської районної державної адміністрації Київської області 08.07.2020 за ОСОБА_9 зареєстровано право власності на земельну ділянку в АДРЕСА_1 площею 0, 6306 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер № :01:028:0223, що призвело до протиправного вибуття із комунальної власності Копилівської сільської ради Макарівського району Київської області даної земельної ділянки вартістю 635 150 грн. 00 коп. (шістсот тридцять п`ять тисяч сто п`ятдесят гривень 00 коп.), що у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину і є тяжкими наслідками відповідно до примітки 4 до статті 364 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України., а саме в складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

У вчиненні вказаних злочинів підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Бузова, Києво-Святошинського району, Київської області, українець, громадянин України, має середньо-спеціальну освіту, не працює, проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, засіб зв`язку: НОМЕР_1 .

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколами допиту свідків, висновками експертів та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених ст. 2 КПК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, які відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжкими та нетяжкими злочинами, за найтяжчий з яких за ч. 2 ст. 364 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У ході досудового розслідування задля об`єктивного його розслідування в розумні строки, виникла необхідність у застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання ним перед органом досудового розслідування та судом покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та які вказують, що підозрювана може:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Зокрема, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, який за ступенем тяжкості є тяжким, буде намагатись уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявок до органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналізуючи вказаний ризик в контексті практики Європейського суду із захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку.

Оцінка такого ризику має проводитись із посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenkov. Russia (Панченко проти Росії). Ризик втечі може оцінюватись у світлі факторів, пов`язаних із характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciew. Moldova (Бекчиев проти Молдови).

Враховуючи ці обставини і тяжкість вчиненого ним злочину, існує реальний ризик переховування підозрюваного з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Щодо наявності ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, згідно з яким ОСОБА_4 може впливати на свідків у кримінальному провадженні. Даний ризик обґрунтовується тим, що наразі існує ризик того, що підозрюваний, знаючи про фактичне місце проживання свідків, може незаконно впливати на них, змушуючи із застосуванням фізичного чи психологічного примусу змінювати свої показання, давати неправдиві показання або відмовитися від дачі будь-яких показань. Крім того, на даний час в органу досудового розслідування є необхідність у проведенні ряду слідчих дій, встановити всіх осіб, які можуть бути свідками у даному кримінальному провадженні, а тому існує реальний ризик того, що ОСОБА_4 буде здійснювати вплив на останніх із метою надання неправдивих показань.

Таким чином, під час досудового розслідування встановлено реальні ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 у разі не застосування до нього запобіжного заходу, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який дієво забезпечить виконання підозрюваним передбачених кримінальним процесуальним кодексом України обов`язків.

Обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання зможе запобігти усім вищевказаним ризикам.

Також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

На підставі вищевикладеного, слідчий просив застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузова, Києво-Святошинського району, Київської області, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі.

У судовому засіданні підозрюваний та захисник заперечували щодо задоволення клопотання та просили відмовити.

Слідчий суддя вислухавши пояснення підозрюваного та захисника, доводи прокурора щодо необхідності застосування запобіжного заходу, дослідивши подані матеріали та матеріали кримінального провадження, приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Встановлено, що слідчими СВ Бучанського РУП ГУНП в Київській області за процесуального керівництва прокурорів Києво-Святошинської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003101 від 08.10.2022 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366 та ч. 2 ст. 364 КК України.

19 січня 2023 року слідчим за погодженням із прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364 та ч. 2 ст. 366 КК України, а саме повідомлено про підозру в зловживанні службовим становищем, що спричинило тяжкі наслідки, та у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, що спричинило тяжкі наслідки.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, у вчиненні яких він підозрюється, даних про його особу, зважаючи на необхідність виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, вважаю за необхідне застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.177, 179, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бузова, Києво-Святошинського району, Київської області, українця, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, котрі будуть здійснювати розслідування чи розгляд по суті кримінального провадження щодо нього, про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Бучанський РУП ГУНП в Київській області.

Строк дії ухвали до 03 березня 2023 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 24 січня 2023 року о 17:00 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1