КИЇВСЬКИЙ AПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві матеріали за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні № 0000618 - прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2022 року,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2022 року задоволено скаргу захисника ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 20.06.2022 у кримінальному провадженні № 0000618 від 17.12.2021 та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000618 від 17.12.2021.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою слідчого судді, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні скаргу адвоката ОСОБА_7 , про скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000618 від 17.12.2021.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує на те, що у ході судового розгляду зазначеної скарги стороною захисту у якості підстави для скасування повідомлення про підозру ОСОБА_8 було зазначено лише про повідомлення про підозру не уповноваженою особою, інших підстав стороною захисту не зазначалось.

Однак згідно з інформацією з Єдиного реєстру адвокатів України право ОСОБА_8 на заняття адвокатською діяльністю зупинено згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 22.03.2019 на підставі заяви.

А отже, починаючи з 22.03.2019, ОСОБА_8 не має права займатися адвокатською діяльністю і на нього не поширюються гарантії адвокатської діяльності.

На особу, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю, не поширюються гарантії адвокатської діяльності передбачені ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також положення глави 37 КПК України щодо особливого порядку кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів судового провадження, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, за процесуального керівництва прокурорів Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000618 від 17.12.2021.

Повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 20.06.2022 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України, складене в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000618 від 17.12.2021 прокурором першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та вручене того ж дня ОСОБА_8 .

23.08.2022 захисник ОСОБА_7 , яка діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 20.06.2022 у кримінальному провадженні № 0000618 від 17.12.2021.

В обґрунтування скарги зазначила, що повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 20.06.2022 складене, в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000618 від 17.12.2021 прокурором першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 та вручене того ж дня ОСОБА_8 , з порушенням вимог ст. 481 КПК України, оскільки ОСОБА_8 є адвокатом, у зв`язку із чим захисник просила скасувати відповідну підозру.

08.09.2022 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено зазначену скаргу та скасовано повідомлення про підозру ОСОБА_8 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, у кримінальному провадженні № 0000618 від 17.12.2021.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги, слідчий суддя виходив з того, щоматеріали скарги не містять відомостей про те, що на момент складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 право на заняття адвокатською діяльністю останнім було припинено, тому на думку слідчого судді ОСОБА_8 має статус адвоката, то як наслідок, таке право не припинено саме шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю з підстав, передбачених ст. 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Тобто станом на день складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 повноваженнями здійснювати повідомлення про підозру адвокату, були наділені Генеральний прокурор, його заступник або керівник обласної прокуратури.

Таким чином, складання та вручення 20.06.2022 у кримінальному провадженні № 0000618 від 17.12.2021, прокурором першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , повідомлення про підозру ОСОБА_8 , свідчить про порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України та порушення гарантій адвокатської діяльності, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Одночасно із цим, здійснення повідомлення про підозру всупереч вимогам статей 480, 481 КПК України неповноважним на те суб`єктом, є недотриманням належної правової процедури, порушенням форми і викривленням змісту кримінального провадження як однієї з вагомих гарантій його законності.

З такими висновками слідчого судді, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується, виходячи з наступного.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано главою 26 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

За ч. 4 ст. 22 КПК України повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, звернення з обвинувальним актом та підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. У випадках, передбачених цим Кодексом, повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення може здійснюватися слідчим за погодженням із прокурором, а обвинувачення може підтримуватися потерпілим, його представником.

Загальні положення, що регулюють процедуру повідомлення про підозру, містяться в главі 22 КПК України, згідно з якими письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням із прокурором (ч. 1 ст. 277 КПК України).

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 КПК України, прокурором у кримінальному провадженні є особа, яка обіймає посаду, передбачену ст.15 Закону України «Про прокуратуру», та діє у межах своїх повноважень.

Водночас у ч. 1 ст. 276 КПК зазначено, що особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.

Так, згідно п. 7 ч. 1 ст. 480 КПК України, адвокат належить до категорії осіб, щодо яких здійснюється особливий порядок кримінального провадження, а відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України, письмове повідомлення про підозру адвокату здійснюється Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.

Особливий порядок здійснення повідомлення про підозру адвокату є однією з визначених законом гарантій адвокатської діяльності, які мають публічно-правове призначення та служать засобом захисту від необґрунтованого притягнення до кримінальної відповідальності.

Зазначені гарантії здійснення адвокатської діяльності кореспондуються з положеннями п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI, згідно якого, повідомлення про підозру адвоката у вчиненні кримінального правопорушення може бути здійснене виключно Генеральним прокурором, його заступником, прокурором Автономної Республіки Крим, області, міста Києва та міста Севастополя.

Системне тлумачення процесуальних норм, передбачених статтями 3, 22, 36, 276 - 278, 480, 481 КПК дає підстави до висновку, що здійснення повідомлення про підозру врегульовано імперативними нормами, які вичерпно, точно і однозначно визначають як форму встановленої для цього правової процедури (порядку), так і її зміст.

Застосування належної правової процедури означає здійснення справедливого правосуддя згідно з визначеними загальними засадами кримінального провадження для досягнення мети і вирішення його завдань. Дотримання встановленої правової процедури здійснення повідомлення про підозру означає, що дії процесуальних суб`єктів мають відповідати вимогам закону. Такі дії мають здійснюватися на підставі законних повноважень щодо вирішення конкретного процесуального завдання, яке постає перед прокурором у певний момент досудового розслідування кримінального провадження.

У постанові від 11.12.2019 Велика Палата Верховного Суду (справа

№ 536/2475/14-к, провадження № 13-34кс19) зробила висновок щодо застосування норм права, які стосуються вручення підозри спеціальним суб`єктам, та зауважила, що виключно Генеральний прокурор, його заступник або керівник відповідної регіональної прокуратури перевіряють підстави для повідомлення спеціальному суб`єкту про підозру, складають та підписують її текст, а також можуть повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру. Письмове повідомлення про підозру, яке передбачає погодження та подальше підписання такого процесуального документа, може здійснюватися лише Генеральним прокурором, його заступником або керівником відповідної регіональної прокуратури, це повноваження є винятковим і не може бути передоручене іншим особам.

Всупереч твердженням апелянта вказані вимоги слідчим суддею при розгляді скарги дотримано.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України"Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 вказаного Закону, право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності.

Порядок поновлення права на заняття адвокатською діяльністю передбачений частиною 4 ст. 31 Закону.

Право на заняття адвокатською діяльністю припиняється шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю у разі наявності підстав, визначених ч. 1 ст. 32 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Згідно ч. 5 цієї статті, припинення права особи на заняття адвокатською діяльністю має наслідком припинення такої діяльності та права особи на участь у роботі органів адвокатського самоврядування.

З аналізу положень вказаних норм Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" убачається, що процедура зупинення права на заняття адвокатською діяльністю, на відміну від припинення права на заняття адвокатською діяльністю, не передбачає анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, а отже зупинення права на заняття адвокатською діяльністю не позбавляє особу статусу адвоката.

Як убачається із матеріалів судового провадження, що 22.08.2017 р. Радою адвокатів Чернівецької області було ухвалено рішення про видачу ОСОБА_8 свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Відповідно до відомостей, опублікованих у Єдиному Реєстрі Адвокатів України, ОСОБА_8 обліковується у Раді адвокатів Чернівецької області, як адвокат. Між тим, 29.03.2019 р., на підставі заяви ОСОБА_8 , його адвокатська діяльність була зупинена 22.03.2019 р., про що були внесені відомості до Єдиного реєстру адвокатів України.

Відомості про те, що на момент складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 , право на заняття ним адвокатською діяльністю було припинено, у матеріалах провадження відсутні та прокурором під час апеляційного розгляду не надано.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_8 , із 22.08.2017 р., має статус адвоката, оскільки його право на зайняття адвокатською діяльністю не припинено шляхом анулювання свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю з підстав, передбачених ст. 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Таким чином, станом на день складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_8 ,20.06.2022, повноваженнями перевіряти підстави для повідомлення про підозру адвокату, складати та підписувати її текст, наділені Генеральний прокурор, його заступник або керівник обласної прокуратури в межах його повноважень.

З урахуванням наведеного, висновок слідчого судді про те, що станом на 20.06.2022, коли ОСОБА_8 ,вручено повідомлення про підозру, він був адвокатом у розумінні положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а тому щодо нього підлягають застосуванню положення п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України, є вірним.

Як встановлено колегією суддів, повідомлення про підозру ОСОБА_8 ,складено та підписано прокурором першого відділу процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення управління організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням, підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , що свідчить про порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 481 КПК України та порушення гарантій адвокатської діяльності, передбачених п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Здійснення повідомлення про підозру всупереч вимогам статей 480, 481 КПК неповноважним на те суб`єктом, є недотриманням належної правової процедури, порушенням форми і викривленням змісту кримінального провадження як однієї з вагомих гарантій його законності.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, що починаючи з 22.03.2019, на ОСОБА_8 не поширюються гарантії адвокатської діяльності та, що на особу, стосовно якої припинено або зупинено право на заняття адвокатською діяльністю, не поширюються гарантії адвокатської діяльності передбачені ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також положення глави 37 КПК України щодо особливого порядку кримінального провадження, з урахуванням вище викладеного.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів - не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 277, 278, 303, 309, 376, 404, 405, 407, 422КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 вересня 2022 року, - залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Генеральної інспекції Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №757/21950/22

провадження № 11-сс/824/3715/2022

Категорія: ст. 303 КПК України

Слідчий суддя у суді першої інстанції - ОСОБА_9

Доповідач в суді апеляційної інстанції - ОСОБА_1 .