печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5353/23-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

підозрюваного ОСОБА_3 , захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , процесуального керівника у кримінальному провадженні - прокурора ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням старшого слідчого Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000621 від 08 грудня 2022 року ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

09.02.2023 старший слідчий Третього слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві лейтенант Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 , за погодження прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді із клопотанням, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000621 від 08.12.2022 ОСОБА_3 .

Клопотання обґрунтовує тим, що Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000621 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється Київською міською прокуратурою

Суть підозри сторона обвинувачення обґрунтовує наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» затверджено зазначений Указ.

Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб. Законом України № 2738-IX від 16.11.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» затверджено зазначений Указ.

24.02.2022 ОСОБА_3 поновлено на військовій службі і призначено заступником начальника комісії - заступником голови військово-лікарської комісії центральної військово-лікарської комісії Збройних сил України Медичних сил Збройних сил України (згідно витягу з Наказу Командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 за №2).

За вказаною посадою ОСОБА_3 є керівником органу військового управління, який здійснює керівництво ВЛК регіонів у Збройних Силах України та є керівним органом із військово-лікарської експертизи в Збройних Силах України. Штатні ВЛК Збройних Сил України безпосередньо підпорядковуються начальнику ЦВЛК.

З урахуванням викладеного, відповідно до п. 2 примітки до ст. 368 КК України, останній є службовою особою, яка займає відповідальне становище.

Разом з тим, ОСОБА_3 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, вирішив діяти всупереч вимогам Конституції України та законів України, використати своє службове становище з метою незаконного особистого збагачення шляхом отримання неправомірної вигоди від голови благодійного фонду « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_10 , за видачу довідки військово-лікарські комісії про тимчасову непридатність співробітника фонду ОСОБА_11 до військової служби, для подальшого перетинання ним державного кордону без будь яких обмежень.

Статтею 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації, до яких зокрема належать визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я. Таким особам за умови наявності підтверджуючих документів Державною прикордонною службою України дозволяється виїзд за межі України.

Так, у листопаді 2022 року у ОСОБА_10 виникла необхідність для виїзду за кордон його співробітників для пошуку та завезення гуманітарної допомоги, з подальшим поверненням до України. Будучи необізнаним з порядком отримання дозволу на виїзд військовозобов`язаним чоловікам за межі України, ОСОБА_10 звернувся до свого знайомого начальника центральної військово-лікарської комісії ОСОБА_3 за консультацією щодо наявності чи відсутності у його підлеглих підстав, які дозволяють вільно виїжджати за межі України та отримання з цього приводу відповідних документів.

З цією метою в 20 числах листопада 2022 року під час особистої розмови між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 останній повідомив ОСОБА_10 , що завдяки своїй займаній посаді може впливати на Центральну військово-лікарську комісію МОУ під час затвердження висновків щодо розгляду та вирішення питання, пов`язаного зі зняттям або постановкою на військовий облік осіб призовного віку.

12.12.2022 на території Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України під час особистої розмови із ОСОБА_10 . ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_10 , що за грошову винагороду у сумі 5000 доларів США ним буде розпочатий процес виготовлення медичних та військових документів, що стануть підставою для складання відповідного висновку військово-лікарською комісією та видачі відповідних документів про непридатність до військової служби у військовий час, що надає право вільно перетинати державний кордон України. Окрім цього ОСОБА_3 повідомив, що 2 500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США потрібно передати на початку оформлення документів, решту після отримання заключення з Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України.

На виконання вказаних домовленостей, 26.12.2022 року біля 17 години 10 хвилин, за адресою: АДРЕСА_1 , на території Центральної військово-лікарської комісії Міністерства оборони України ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_10 та отримав від останнього неправомірну вигоду в сумі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) доларів США, а також повідомив, що документи на людину, відносно якої треба скласти відповідний висновок про непридатність до військової служби у військовий час, йому треба буде передати на початку січня.

Надалі, 09.01.2023 приблизно в 18 годині 30 хвилин під час особистої зустрічі ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_10 документи на співробітника благодійного фонду ОСОБА_11 , та повідомив, що особа зазначена в документах підходить для видачі йому відповідного висновку військово-лікарської комісії та видачі відповідних документів про непридатність до військової служби у військовий час, що надає право вільно перетинати державний кордон України.

Надалі, користуючись своїми зв`язками, ОСОБА_3 організував госпіталізацію ОСОБА_11 у Національному інституті серцево-судинної хірургії ім. М.М. Амосова, за адресою: вул. Амосова буд 8, кабінет 107.

25.01.2023 ОСОБА_3 діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, повідомив ОСОБА_10 , що ОСОБА_11 необхідно з`явитися до нього ( ОСОБА_3 ) та написати заяву на його ім`я стосовно визначення ступеня придатності до військової служби.

В подальшому, 30.01.2023 ОСОБА_3 , діючи умисно, реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , відібрав у ОСОБА_11 заяву на своє ім`я та копії медичних документів, з метою складення та подальшої видачі відповідного висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби у військовий час.

Таким чином, ОСОБА_3 , 1975 р.н., підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержанні службовою особою, яка займає відповідальне становище, неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Слідчий вважає наявними ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вказані обставини на думку слідчого виправдовують тримання підозрюваного під домашнім арештом, оскільки інші запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор в судовому засіданні доводи клопотання підтримав, просив задовольнити, зазначив, що інші, більш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного.

В судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 зазначив, що підозра необгрунтована та ризики не доведені. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

В судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 зазначив, що ризики не доведені відповідними доказами. Просив відмовити в задоволенні клопотання в повному обсязі, оскільки не доведено необхідність застосування будь-якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 зазначив, що ризики не доведені, підозра необгрунтована. Просив відмовити в задоволенні клопотання.

Підозрюваний підтримав думку своїх захисників. Проти задоволення клопотання заперечував в повному обсязі.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, надходжу до наступних висновків.

02.02.2023 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 є службовою особою яка займає відповідальне становище.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Частиною 1 статті 181 КПК України зазначено, що домашній арешт - це запобіжний захід, який полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби.

Згідно ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує частину 5 статті 9 КПК, якою передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Європейський Суд з прав людини у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджується долученими до матеріалів клопотання доказами, зокрема, заявою ОСОБА_10 про вчинення кримінального правопорушення, показаннями свідків ОСОБА_10 та ін., протоколами ідентифікації та вручення грошових коштів, протоколами за результатами проведення НСРД; протоколами обшуків від 01.02.2023 та іншими доказами у кримінальному провадженні.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадженні не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

З огляду на долучені до матеріалів судового провадження матеріали, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , суворість можливого покарання, характеризуючі дані про його особу, конкретні обставини справи, мету застосування даного запобіжного заходу, приймаючи до уваги, те, що прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема те, що ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відтак, слідчий суддя надходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможуть належним чином забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної (Khodorkovskiy v. Russia (Ходорковський проти Росії), § 136) та як наслідок буде порушено принцип пропорційності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 376 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Маркуші Житомирської області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , з 23:00 год. до 06:00 год. наступної доби, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування до укриття цивільного захисту на строк дії покладених на нього обов`язків, до 02 квітня 2023 року включно.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_3 виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з особами, визначеними слідчим;

- здати на зберігання у відповідні органи державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Зобов`язати прокурора у кримінальному провадженні передати ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 до виконання органу Національної поліції за його місцем проживання.

Обов`язок контролю за виконанням ухвали слідчого судді покладається на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Проголошення повного тексту судового рішення відбудеться 21 лютого 2023 року, о 16:55 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1