Справа № 629/750/21
проадження (1-кп/199/192/23)
ВИРОК

іменем України

30.01.2023 м.Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю сторін:

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі кримінальне провадження №0001008 відносно:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с.Яковлівка, Лозівського району, Харківської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, на утри-манні неповнолітніх дітей не маючого, офіційно непрацюючого,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, а останній раз:

-10.11.2022 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України, засуджений до 5 років позбавлення волі;

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливих злочинів, маючи не зняту та не погашену в установленому законом порядку судимість, знову вчинив корисливі злочини. Так, 17.09.2020 приблизно о 13 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 проходячи поблизу будинку АДРЕСА_3 , побачив малознайомого йому ОСОБА_6 , після чого у нього виник умисел на заволодіння грошовими коштами останнього шляхом вимагання, реалізуючи який, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, діючи з прямим умислом, з корисливого мотиву, повторно, з метою отримання грошових коштів та збагачення, погрожуючи, в разі відмови, заподіяти шкоду потерпілому у вигляді фізичного насилля, став вимагати у ОСОБА_6 передачі йому грошових коштів в сумі 5000 грн., сприймаючи погрози ОСОБА_5 такими, які дійсно можуть бути реалізовані, ОСОБА_6 , воля якого до супротиву була подавлена психічним насиллям зі сторони ОСОБА_5 , віддав останньому грошові кошти в сумі 5000 грн. Після вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 з місця злочину зник спричинивши майнову шкоду потерпілому ОСОБА_6 на вказану суму.

Крім того, 06.11.2020 приблизно о 01 годині 30 хвилин, ОСОБА_5 знаходячись поблизу супермаркету «Сільпо», розташованому на м-ні № 5 в м. Лозова Харківської області, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_7 , яка була в стані алкогольного сп`яніння, та ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_7 провести її до дому, на що остання погодилася, після чого вони прослідували до будинку АДРЕСА_4 , знаходячись біля вказаного будинку, ОСОБА_5 , побачив, що у ОСОБА_7 на вухах знаходяться прикраси у вигляді золотих сережок, після чого у ОСОБА_5 виник умисел на відкрите заволодіння вказаними сережками, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, з корисливого мотиву, повторно, простягнувши руки до потерпілої, шляхом ривку, заволодів сережками потерпілої ОСОБА_7 вартістю 3052 грн., 80 коп. Після вчинення вказаного кримінального правопорушення, ОСОБА_5 з місця злочину зник спричинивши майнову шкоду потерпілій ОСОБА_7 на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_5 , свою провину за ч.2 ст.189, ч.2 ст.186 КК України визнав, фактичні обставини не оспорював, суду показав, що він дійсно 17.09.2020 приблизно о 13 годині 30 хвилин, поблизу будинку АДРЕСА_3 , побачив малознайомого йому ОСОБА_6 та почав вимагати з останнього вимагати надати йому грошові кошти у сумі 5000 грн., погрожуючи спричиненням фізичного болю, на що останній передав йому ці кошти. Також він, 06.11.2020 приблизно о 01 годині 30 хвилин, знаходячись поблизу супермаркету «Сільпо», розташованому на м-ні № 5 в м. Лозова Харківської області, побачив раніше не знайому йому ОСОБА_7 , запропонував провести її додому, та під час цього зірвав у неї з вух золоті сережки, з висновком експерта він згоден, просить суворо не карати, врахувати щиросердне каяття, відшкодування шкоди ОСОБА_6 .

Суд вважає, що винуватість ОСОБА_5 в обвинуваченні згідно обвинувального акту, крім повного визнання ним своєї провини, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами:

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 18.11.2020 р., відповідно до якого, свідок ОСОБА_8 впізнає особу зображену на фотознімку №1, як особу, яка розмовляла з ОСОБА_9 (відповідно до долученої довідки, особа зображена на фотознімку №1 ОСОБА_5 ) (т.1 а.п.231-232,233);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.12.2020 року, відповідно до якого, потерпілий ОСОБА_6 впізнає особу зображену на фотознімку №3, як особу, яка незаконно заволоділа його грошовими коштами у розмірі 5000 грн. (відповідно до долученої довідки, особа зображена на фотознімку №3 ОСОБА_5 ) (т.1 а.п.237-238,239);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.11.2020р. відповідно до якого, ОСОБА_7 впізнає особу зображену на фотознімку №1, як особу, яка в ніч на 06.11.2020 року зірвала з неї золоті прикраси (відповідно до долученої довідки, особа зображена на фотознімку №1 ОСОБА_5 ) (т.1 а.п.240-241,242);

- висновком судово-товарознавчої експертизи № 6/2587СЕ-20 від 19.11.2022 р., відповідно до якої, ринкова вартість золотих сережок 583 проби становить 3052,80 грн. (т.1 а.п.243-247);

- висновком судово-психіатричної експертизи №49 від 01.02.2021 року, відповідно до якої, ОСОБА_5 , в період інкримінованих йому діянь міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (т.1 а.п. 256-259);

- вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.11.2022 року, згідно якого ОСОБА_5 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі (т.4 а.п.128-131).

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за клопотанням учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням письмових документів, висновку експерта (т.4 а.п.148). Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.2 ст.8 КПК України - суди застосовують Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В своїх рішенням «Ірландія проти Сполучного Королівства» від 18.01.1978 р., «Коробов проти України» від 21.10.2011 р. - Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів, суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співвідношення достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків. Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість ОСОБА_5 в пред`явленому обвинуваченні «поза розумним сумнівом» знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду даного кримінального провадження.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 , що виразилися у вимаганні, тобто вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене повторно, за ч.2 ст.189 КК України та у відкритому викраданні чужого майна (грабіж), вчинений повторно за ч.2 ст.186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про його особу, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обтяжуючою покарання обставиною згідно ст.67 КК України, є рецидив злочину.

ОСОБА_5 повністю визнав провину, щиросердно розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину і встановленню істини у кримінальному провадженні, відшкодував шкоду потерпілому ОСОБА_6 , що судом відповідно до ст.66 КК України враховується як пом`якшуючі покарання обставини, вчинив умисні тяжкі злочини, раніше судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, характеризується задовільно, тому суд вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі, враховуючи положення ст.70,72 КК України, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. При цьому, суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення нових злочинів.

У даному кримінальному провадженні до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід обирався згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 22.12.2020 року, та останній був звільнений із під варти у зв`язку із внесенням застави 19.08.2021 року у розмірі 68100 грн., речові докази у кримінальному провадженні відсутні, в іншій справі за ст.185 ч.4 КК України ОСОБА_5 знову обрано запобіжний захід тримання під вартою, з його затриманням відповідно до протоколу 04.09.2022 року згідно вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 10.11.2022 року (т.4 а.п.128-133).

Відповідно до ч.8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а тому внесена раніше застава ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні ОСОБА_5 , в розмірі 68 100 (шістдесят вісім тисяч сто) грн. підлягає зверненню в дохід Державного бюджету України із призначенням платежу: на підтримку Збройних Сил України.

Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст.ст. 122, 124 КПК України.

У відповідності до розпорядження Голови Верховного Суду від 06.04.2022 № 16/0/9-22 у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя під час воєнного стану територіальна підсудність справ Лозівського міськрайонного суду і Блюзниківського районного суду Харківської області визначена Амур-Нижньодніпровському районному суду міста Дніпропетровська.

Відповідно до ч.1 ст.336 КПК України, судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), а тому, враховуючи введення на території України воєнного стану, судове засідання проведене в режимі відеоконференцзв`язку та аудіо зв`язку, за допомогою технічних засобів, за рішенням суду і усними клопотаннями учасників, що також узгоджується з положеннями п. 7 листа Верховного Суду «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану» від 03 березня 2022 р.

Керуючись ст.ст.369,370,371,373,374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.189, ч.2 ст.186 КК України і призначити йому покарання у виді:

-ст. 189 ч.2 КК України у вигляді 5 (п`яти ) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі;

-ст.186 ч.2 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі, та на підставі ч.4 ст.70 КК України, поглинути покарання, не відбуте обвинуваченим за вироком від 10.11.2022 Лозівського міськрайонного суду Харківської області за ч. 4 ст. 185 КК України, яким останній був засуджений до 5 років позбавлення волі - повністю, і остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять ) років 4 (чотири) місяці.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 , після набрання вироком законної сили, обчислювати з моменту затримання після повторного обрання запобіжного заходу в іншій справі у вигляді тримання під вартою, а саме з 04.09.2022 року, зарахувавши йому в строк відбутого покарання на підставі ст.72 КК України перебування під вартою згідно ухвали Лозівського міськрайонного суду Харківської області з 22.12.2020 року, та до поки останній був звільнений із під варти у зв`язку із внесенням застави, весь період перебування під вартою, а саме до 19.08.2021 року включно.

Відповідно до ч.8 ст. 182 КПК України, внесену раніше заставу ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відношенні ОСОБА_5 , в розмірі 68 100 (шістдесят вісім тисяч сто) грн. звернути в дохід Державного бюджету України із призначенням платежу: на підтримку Збройних Сил України: Банк: Національний банк України; МФО: 300001; Рахунок № UA0992708; ; Отримувач: Національний банк України; Призначення платежу: на підтримку Збройних сил України.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи №6/2587СЕ-20 від 19.11.2020 року, у сумі 653 (шістсот п`ятдесят три) грн. 80 копійок проведеної в Харківському НДЕКЦ МВС.

На вирок суду учасники судового провадження мають право подати апеляційні скарги, обвинувачений - з підстав, передбачених ст.394 КПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору, направляється потерпілим.

Суддя: ОСОБА_1