Справа №333/4585/22
Провадження №1-кп/333/631/22
УХВАЛА

Іменем України
06 грудня 2022 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, кримінальне провадження №00001066 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, який має середньою освіту, на утриманні малолітніх або неповнолітніх дітей немає, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого, -

за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,
В С Т А Н О В И В:
В провадженні Комунарського районного суду м. Запоріжжя знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за обвинуваченням в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.
Прокурором у судовому засіданні було заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_5 і його захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечували проти продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просили обрати запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі, а саме: запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час за адресою проживання, а саме: АДРЕСА_1 , оскільки обвинувачений має намір влаштуватися на роботу.

Заслухавши думку обвинуваченого і його захисника суд дійшов таких висновків.

На підставі ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Заслухавши думку учасників справи, при вирішенні питання щодо продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд оцінює в сукупності такі обставини: соціальні зв`язки мешкає з матір`ю, осіб на утриманні немає, офіційно не працевлаштований.

Кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_6 , відносяться згідно зі ст.12 КК України (у редакції на час вчинення правопорушення) до категорії особливо тяжких злочинів.

Суд дійшов висновку, що ризики, які існували на час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не змінилися, та не зменшилися. Так, дані про особу обвинуваченого, обставини вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, свідчить про існування з боку ОСОБА_5 наступних ризиків: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність прокурором, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним у судовому засіданні ризикам, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, суд вбачає за доцільне клопотання прокурора про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Під час вирішення питання про доцільність продовження строків запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 суд розглядав питання застосування іншого альтернативного запобіжного заходу.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини зазначив, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилятись від слідства.

Характер висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, дані про його особу, в сукупності з конкретними обставинами кримінального провадження, переконливо доводять, що суспільний інтерес, незважаючи на існування презумпції невинуватості, як переважував, так і досі переважує вимоги забезпечення поваги до особистої свободи обвинуваченого.

У даному випадку, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , спосіб вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, ризики переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення або іншим чином перешкоджння кримінальному провадженню, є настільки вагомими, що суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти забезпеченню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є доцільним і відповідає принципу винятковості даного запобіжного заходу.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд виходить із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони прав інтересів як суспільства, так і потерпілого, визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Враховуючи ненадання стороною захисту доказів на підтвердження можливого працевлаштування обвинуваченого, графіку його майбутнього робочого дня/тижня суд приходить до висновку про неможливість застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час. Крім цього, відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування №0001066, вбачається, що свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ще не допитані судом, і за таких підстав суд не знаходить можливим застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу, зокрема, у вигляді домашнього арешту за адресою проживання обвинуваченого.

Крім того, обвинувачений не працевлаштований та не отримує прибуток, що свідчить про неможливість обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді застави. Також до суду не надходили клопотання від близьких родичів ОСОБА_5 чи інших осіб про намір внесення застави за останнього.

Отже, враховуючи вказані обставини, суд вбачає, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 доцільно продовжити.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 372 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» продовжити строком до 03.02.2023 року включно.
Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом п`яти днів з дня її винесення.

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1