Справа № 357/1732/23
У Х В А Л А

24 лютого 2023 року м. Біла Церква

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженні за № 0000274, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України

про накладення арешту на майно,

У С Т А Н О В И В:

Прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000274 від 07.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, про арешт майна, а саме: грошових коштів в безготівковій формі в розмірі 15 000.00 грн, які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 , що відкритий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обслуговує Акціонерне товариство «Таскомбанк» (), юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. С. Петлюри, 30, та банківського рахунку НОМЕР_1 з позбавленням права на розпорядження та користування вказаним рахунком та грошовими коштами, які на ньому знаходяться.

Клопотання мотивоване тим, що у провадженні сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебувають матеріали досудового розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000274 від 07.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

25.09.2022 невідома особа, шахрайським шляхом зняла кошти з банківської картки ОСОБА_5 в сумі 15 000 грн. та 4050 грн. через додаток «Приват24», чим завдала матеріальних збитків останній на вищезазначену суму.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що 25.09.2022 невідома особа, без її відома, здійснила перерахування грошових коштів з її банківської картки кредитних грошових коштів на банківський рахунок НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , в розмірі 15 000 грн.

03.02.2023 отримано тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, яка перебуває у володінні АТ «Таскомбанк», а саме до банківської таємниці по банківському рахунку до НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

04.02.2023 було оглянуто документ, а саме справи клієнта банку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . У ході огляду руху коштів по банківському рахунку НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , встановлено, що 26.09.2022 о 08 годині 55 хвилин на вказаний рахунок надійшли грошові кошти в безготівковій формі в розмірі 15 000 гривень від ОСОБА_5 . У подальшому, будь-яких транзакцій на переказ чи видачу готівки не виявлено.

04.02.2023 постановою дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ОСОБА_6 визнано речовим доказом грошові кошти у безготівковій формі в розмірі 15 000 гривень, які перераховані з банківської платіжної картки № НОМЕР_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_5 , на банківській рахунок НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , яка відкритий АТ «Таскомбанк».

З метою всебічного, повного і об`єктивного розслідування зазначеного кримінального правопорушення, встановлення осіб, які його вчинили, забезпечення можливості відшкодування завданих збитків та збереження електронної слідової інформації, виникла необхідність у накладенні арешту на майно, а саме на банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий у АТ «Таскомбанк» та грошових коштів, що знаходяться на даному банківському рахунку.

Відповідно до обставин кримінального провадження заволодіння грошима у безготівковій формі та їх подальше приховування відбувалося за допомогою перерахування їх на банківський рахунок НОМЕР_1 , який відкритий у АТ «Таскомбанк» до якого емітована банківська платіжна картка № НОМЕР_3 , тобто, він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Водночас зволікання у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати речових доказів грошей, та неможливості їх повернення потерпілому.

З метою запобігання спробам подальшого перерахування коштів на інші рахунки, перешкоджання зняття грошових коштів виникла об`єктивна необхідність накладенні арешту на рахунок до моменту встановлення його фактичного користувача.

Зазначає, що Банківський рахунок НОМЕР_1 , який відкритий у АТ «Таскомбанк», та грошові кошти у безготівковій формі в розмірі 15 000 гривень відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, з метою досягнення дієвості кримінального провадження і досягнення повноти, всебічності, неупередженості розслідування вищезазначеного кримінального правопорушення, а також з метою відшкодування завданої майнової та моральної шкоди потерпілій ОСОБА_5 , внаслідок кримінального правопорушення, а також з метою збереження речових доказів та запобігання можливості здійснити приховування, зникнення, втрати, використання, реалізації, передачі, відчуження вказаного майна, а також те, що незастосування заборони на відчуження вказаного коштів на вказаному банківському рахунку може призвести до спроб подальшого перерахування коштів на інші рахунки, зняття грошових коштів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити вказаному кримінальному провадженню, наявна необхідність у застосуванні арешту на майно ОСОБА_4 , а саме на банківський рахунок НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обслуговує АТ «Таскомбанк» () та грошові кошти в безготівковій формі в розмірі 15 000 гривен, які знаходяться на вказаному рахунку.

У судове засідання прокурор Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 не прибула, натомість подала до суду заяву, якою просила проводити розгляд клопотання у її відсутності. Клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається у відсутності володільця майна ОСОБА_4 , зважаючи на існуючу необхідність забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання та додані копії документів, вважаю, що останнє підлягає задоволенню з наступних підстав.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, які додані до клопотання, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, і збереження речових доказів, при цьому арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 10 ст. 170 КПК України визначено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, у тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, врахувує: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000274 від 07.10.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України за фактом зняття невідомою особою коштів з банківської картки ОСОБА_5 в сумі 15 000 грн. та 4050 грн. через додаток «Приват24».

У ході досудового розслідування встановлено, що 26.09.2022 о 08:55 год на банківський рахункок НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , надійшли грошові кошти в безготівковій формі в розмірі 15 000 гривень від ОСОБА_5 .

Постановою дізнавача сектору дізнання Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області від 04.02.2023 грошові кошти у безготівовій формі в розмірі 15000.00 грн, які перераховані з банківської платіжної картки № НОМЕР_2 , яка належить потерпілій ОСОБА_5 на банківський рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , який відкритий в АТ «Таксомбанк», визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Отже у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати вважати, що грошові кошти в розмірі 15000.00 отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тому вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та метеріали кримінального провадження вважає, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні прокурора.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, які можуть перешкодити досягненню мети кримінального провадження.

Слідчий суддя приходить до переконання, що є підстави вважати, що гроші в розмірі 15000.00 грн можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя зазначає, що у разі ненакладення арешту на майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, тому слід забезпечити його наявність, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, і тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення засобів кримінального правопорушення.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до … наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Враховуючи те, грошові в безготівковій формі в сумі 15000.00 грн, що знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 визнані речовим доказом у вказаному кримінальному проваджені та можуть бути використані, як доказ факту чи обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що з метою збереження речових доказів на даному етапі кримінального провадження існує потреба у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна шляхом накладення заборони на володіння, користування та розпорядження ним.

Таким чином, на переконання слідчого судді, дослідженні матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту на кошти у безготівковій формі, а також вважає, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси користувача майна для забезпечення збереження речових доказів та з метою запобігання можливості його приховування, знищення або перетворення. Прокурором доведено необхідність накладення арешту на вказане майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Поряд з тим, вимога прокурора про накладення арешту на банківський рахунок НОМЕР_1 із позбавленням права на розпорядження та користування ним та грошима, які на ньому знаходяться, є безпідставною з огляду на таке.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України (з метою збереження речових доказів) арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Забороняється накладати арешт на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання" і статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки" (абз. 4 ч. 3 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України (з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи, отриманої неправомірної вигоди) арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

У клопотанні прокурор посилається на те, що банківський рахунок НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідає критеріям зазначеним у ст. 98 КПК України оскільки заволодіння коштами відбулося шляхом їх перерахування на вказаний рахунок, який відкритий у АТ «Таскомбанк», до якого емітована банківська платіжна картка № НОМЕР_3 , тобто він є знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Зазначає, що що накласти арешт на банківський рахунок необхідно для встановлення осіб, які вчинили кримінальне правопорушення, забезпечення можливості відшкодування завданих збитків, з метою збереження електронної слідової інформації, запобігання спробам подальшого перерахування коштів на інші рахунки та перешкодження зняття грошових коштів.

Із поданих матеріалів клопотання вбачається, що підстави для накладення арешту на рахунок із забороною користування та розпорядження ним відсутні. Так, вказаний рахунок не визнаний дізнавачем речовим доказом у кримінальному провадженні. Однак, навіть визнання майна речовим доказом не є єдиною і безумовною підставою для накладення на нього арешту, за невстановлених ризиків передбачених абз.2 ч. 1 ст.170 КПК України (можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження); за відсутності інформації про те, що вказаний рахунок не відноситься до рахунку із спеціальним режимом використання (абз. 4 ч. 3 ст. 170 КПК України); недоведеністю того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, про який йдеться у клопотанні та можливості виконання завдання для якого прокурор звертається із клопотанням (п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 132 КПК України). Посилання прокурора на необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення можливості відшкодування завданих збитків також є безпідставними, оскільки доказів того, що у кримінальному провадженні заявлений цивільний позов матеріали клопотання не містять (п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України).

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98, 100, 167, 170-173, 175, 309, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0000274, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.10.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України про накладання арешту на майно задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти в безготівковій формі в розмірі 15 000 гривень, які перераховані з банківської платіжної картки № НОМЕР_2 , що належить потерпілій ОСОБА_5 та знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 , що відкритий на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обслуговує АТ «Таскомбанк» (), юридична адреса: 01032, місто Київ, вулиця С. Петлюри, 30, із забороною користування та розпорядження ними.

В задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Зобов`язати посадових осіб АТ «Таскомбанк» (), юридична адреса: 01032, місто Київ, вулиця С. Петлюри, 30, прийняти до виконання ухвалу слідчого судді про накладення арешту.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленому ст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_7