Справа № 199/2775/23
ВИРОК

іменем України

31.03.2023 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000207 від 08.03.2023 відносно:

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня спеціальна, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 126 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1) 24.02.2023 приблизно о 19:05 годині ОСОБА_3 перебував у коридорі квартири АДРЕСА_2 , разом з раніше незнайомим йому ОСОБА_4 . В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення фізичного болю ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення фізичного болю ОСОБА_4 , у цей же день, приблизно о 19:10 годині, знаходячись у коридорі квартири АДРЕСА_3 , перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_4 , стоячи навпроти нього, умисно здійснив поштовх долонями правої та лівою руки в область грудної клітини потерпілому ОСОБА_4 , тим самим задав останньому фізичного болю та не спричинив при цьому тілесних ушкоджень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються як умисне вчинення інших насильницьких дій, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

2) 14.03.2023 приблизно о 21:35 годині ОСОБА_3 перебував на десятому поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_4 . В цей час між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_3 повторно виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення фізичного болю ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_3 , реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення фізичного болю ОСОБА_4 , вчинений повторно, у цей же день, приблизно о 21:40 годині, знаходячись на десятому поверсі першого під`їзду в будинку АДРЕСА_3 , перебуваючи у безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_4 , стоячи навпроти нього, умисно, повторно здійснив один удар кулаком правої руки в область щелепи зліва потерпілому ОСОБА_4 , тим самим задав останньому фізичного болю та не спричинив при цьому тілесних ушкоджень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфікуються як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень, тобто за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, додані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмова заява потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання, у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначені заяви як обвинуваченого, так і потерпілого, є усвідомленими, відповідають їх внутрішній волі, а їх процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на них.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені в даному кримінальному провадженні органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 126 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, обставини вчинення кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив два кримінальні правопорушення, які згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків, вперше притягається до кримінальної відповідальності, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується з негативної сторони, оскільки конфліктний та порушує громадський порядок.

Визначаючи вид покарання, яке можливо призначити обвинуваченому, суд виходить з того, що санкція ч. 1 ст. 126 КК України передбачає такі види покарання:

- штраф до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- громадські роботи на строк до двохсот годин;

- виправні роботи на строк до одного року.

Обвинувачений ОСОБА_3 офіційно не працевлаштований, а тому суд не може призначити йому покарання у виді виправних робіт, оскільки даний вид покарання відбувається за місцем роботи засудженого.

Обвинувачений ОСОБА_3 не має офіційно-підтверджених джерел доходу, а тому призначення йому покарання у виді штрафу буде недоцільним. Крім того, призначення ОСОБА_3 найбільш м`якого виду покарання у виді штрафу не буде відповідати відомостям про особу обвинуваченого, який характеризується за місцем проживання негативно, також і з огляду на вчинення ним двох епізодів умисних кримінальних проступків.

У відповідності до ч. 1 ст. 56 КК України громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

Згідно ч. 2 ст. 56 КК України громадські роботи встановлюються на строк від шістдесяти до двохсот сорока годин і відбуваються не більш як чотири години на день.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 369, 371-374, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк сто годин.

Речовий доказ: флеш-носій «Kingston» («DataTraveler 100 G3» на 64 gb), який поміщено до паперового конверту, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1