Справа № 521/5352/17
Номер провадження:1-кп/521/830/22
У Х В А Л А

ВСТУПНА ЧАСТИНА
м. Одеса, Україна
28 жовтня 2022 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі колегії суддів:
Головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , із секретарем судового засідання ОСОБА_4 на стадії судового провадження розглянувши кримінальне провадження № 0003663 від 23.08.2016 року, у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Туреччини, громадянина Туреччини, який має вищу освіту, одруженого, який проживає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження, -

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_6

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_7 , захисник адвокат ОСОБА_8

інші учасники судового провадження: представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 ; перекладач ОСОБА_10

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.
1.1.Судом проводився розгляд клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК. Окрім того у клопотанні ставилось питання про скасування арешту з майна і повернення такого майна обвинуваченому.

1.2.Питання розглядалось за ініціативою обвинуваченого на стадії судового провадження.

1.3.Окрім того, судом проводився розгляд клопотання представника потерпілого про скасування арешту майна, повернення потерпілому ОСОБА_11 майна шкіряного одягу та автомобіля; а також задоволення цивільного позову про стягнення моральної шкоди і витрат на правову допомогу. Також, представник потерпілого просив стягнути судові витрати з обвинуваченого при закриті кримінального провадження.

1.4.Вказані клопотання розглядались за ініціативою представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 .

2.Встановлені судом обставини із посиланням на докази.
2.1.В провадженні Малиновського районного суду м. Одеси знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК.

2.2.За обставинами обвинувачення, ОСОБА_7 приблизно в лютому 2016 року, більш точна дата та час не встановлені, знаходячись за адресою м. Одеса, вул. Академіка Філатова, 26, переслідуючи прямий злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом, діючи умисно, з корисливих мотивів, без мети повернення вказаного автомобілю та сплати за нього грошових коштів або майна належним чином відповідно до попередньої домовленості, шляхом обману, заволодів транспортним засобом «MERSEDES E 240», д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_11 , вартістю 367057 гривень 70 копійок, поверненого потерпілому під час досудового розслідування.

2.3.Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 289 КК незаконне заволодіння транспортним засобом.

3.Позиції сторін кримінального провадження.
3.1.Обвинувачений ОСОБА_7 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Також він просив скасувати арешт з майна та повернути йому шкіряні вироби, які були вилучені під час досудового розслідування.

3.2.Захисник адвокат ОСОБА_8 підтримала клопотання і також просила його задовольнити.

3.3. Представник потерпілого адвокат ОСОБА_9 просив вирішити вказане питання на розсуд суду.

3.4.Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого та закриття кримінального провадження.

4.Мотиви, з яких суд виходив при постановлені ухвали, положення закону яким керувався суд.
4.1.Суд вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження підлягає закриттю із звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, з наступних підстав.

І. Питання звільнення від кримінальної відповідальності.

4.2.Питання звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження регулюються ст. 49 КК та ст. 284 КПК відповідно, тобто нормами матеріального та процесуального Закону.

4.3.Для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, повинні бути дотримані певні умови, які викладені в ст. 49 КК. Так особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло (серед іншого) п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину /ч. 1 п. 3 ст. 49 КПК/.

4.4.В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, який відноситься до нетяжкого злочину передбаченого ч. 1 ст. 289 КК, за яке можливо призначити максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п`яти років або інші більш м`які покарання.

4.5.Судом також встановлено, що нетяжкий злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 мав місце у лютому 2016 року. Тобто з часу вчинення злочину минуло більше ніж 6 (шість) років. За вказаний час нових злочинів або кримінальних проступків обвинувачений не вчиняв, від органу досудового розслідування не переховувався, у розшуку не перебував, тобто підстав для зупинення або переривання перебігу давності притягнення до кримінальної відповідальності не має. Обвинувачений повністю розуміє суть обвинувачення та підставу звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою.

4.6.Представник потерпілого в судовому засіданні повідомив, що потерпілому роз`яснений зміст питання закриття кримінального провадження, наслідки такого закриття та неможливість в подальшому пред`являти аналогічні вимоги до обвинуваченого. Була узгоджена думка, що розгляду кримінально-правового питання звільнення від кримінальної відповідальності на розсуд суду. В частині цивільно -правових вимог, потерпілий просив їх задовольнити.

4.7.З урахуванням викладених обставин та вимог КК і КПК, суд вважає, що ОСОБА_7 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження підлягає закриттю.

4.8.Обвинуваченому роз`яснений зміст частин 2 та 3 ст. 285 КПК.

ІІ.Питання скасування арешту з майна, розгляду цивільного позову та стягнення судових витрат.

4.9.Щодо скасування арешту з майна, судом встановлено, що сторони, обвинувачений і потерпілий вважають кожний своїм майно, на яке накладений арешт. Так за фактичними обставинами обвинувачений ОСОБА_7 за усним договором домовився про передачу шкіряного одягу потерпілому ОСОБА_11 для подальшої реалізації в магазині, в обмін на транспортний засіб «MERSEDES E 240», д.н. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

4.10.В теперішній час автомобіль залишився у потерпілого ОСОБА_11 . Натомість і потерпілий, і обвинувачений вважають своєю власністю вказаний шкіряний одяг. Є очевидним, що у сторін існує цивільно-правовий спір щодо вказаного майна, відповідно підлягає застосуванню положення ч. 12 ст. 100 КПК, яка встановлює, що спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

4.11.Суд вважає, що арешт, який накладений ухвалами слідчих суддів Малиновського районного суду м. Одеси від 21.09.2016 року необхідно залишити без змін, до вирішення питання щодо спірного майна (шкіряного одягу) у цивільно-правовому порядку. Після вирішення спору у цивільному судочинстві, сторони (учасники, власник майна) мають право звернутись до кримінального суду з клопотанням про скасування арешту з майна в порядку КПК України, яке буде вирішено відповідно до вимог закону.

4.12.Оскільки суд не вирішує кримінальне провадження вироком, та оскільки обвинувачений ОСОБА_7 не визнається винним, а провадження закривається з підстав спливу строку давності, суд вважає за необхідне цивільний позов потерпілого залишити без розгляду. Таке рішення суду, не позбавляє потерпілого права звернення до цивільного суду з відповідними вимогами.

4.13.Процесуальні витрати на залучення експертів, у зв`язку із проведенням судової автотоварознавчої експертизи у сумі 1300 гривень, суд вважає за необхідне віднести на рахунок держави, оскільки підставою для стягнення процесуальних витрат з обвинуваченого може бути лише обвинувальний вирок /ст. 124 КПК/. При вирішенні кримінального провадження за ухвалою суду, судові витрати з обвинуваченого не стягуються, а відносяться на рахунок держави.

4.14.Такий висновок суду в тому числі підтверджений Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12.09.2022 року № 203/241/17 № провадження № 51-4251, відповідно до Висновків якої: «Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту».

4.15.Постановляючи ухвалу, суд керується ст. 49 КК, ст. ст. 284, 350, 372 КПК.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки суду.

1.1.Клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

1.2.Закрити кримінальне провадження у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК, на підставі ст. 49 КПК, у зв`язку із закінченням строків давності, звільнив його від кримінальної відповідальності.

1.3.В задоволенні клопотання обвинуваченого в частині скасування арешту майна накладеного ухвалами слідчих суддів Малиновського районного суду м. Одеси від 21.09.2016 року і повернення такого майна обвинуваченому відмовити.

1.4.В задоволені клопотань представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , щодо скасування арешту з майна накладеного ухвалами слідчих суддів Малиновського районного суду м. Одеси від 21.09.2016 року і повернення такого майна потерпілому відмовити.

1.5.В задоволені клопотання представника потерпілого адвоката ОСОБА_9 , щодо скасування арешту з майна (автомобіля) відмовити.

1.6.Цивільний позов потерпілого ОСОБА_11 про відшкодування майнової та моральної шкоди завданої кримінальним правопорушенням до відповідача ОСОБА_7 залишити без розгляду.

1.7.Судові витрати у вказаному кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

2.Набрання ухвалою законної сили та її оскарження.
2.1.Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

2.2.Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.

2.3.Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, може бути оскаржена, через суд, який ухвалив судове рішення, протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3