ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/2831/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" грудня 2022 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7

підозрюваного - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дарницького УПГУНП у м. Києві ОСОБА_9 у кримінальному провадженні № 0001613 внесеного до ЄРДР від 12.06.2022, про продовження дії міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Донецької області, м. Бахмут, українець, громадянин України, державні нагороди та пільги відсутні, не інвалід, не депутат, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, освіта вища,одруженого, на утриманні має неповнолітню доньку ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (до затримання), підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України -

ВСТАНОВИВ:

23.11.2022 слідчий СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді з клопотанням погодженим з прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 , якому 01.10.2022 оголошено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання, слідчий зазначив, а прокурори в судовому засіданні підтримали, що 02.10.2022 на підставі ухвали слідчого судді підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

23.11.2022 на підставі ухвали слідчого судді підозрюваному продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, яка закінчується 01.01.2023.

21.12.2022 на підставі ухвали слідчого судді продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, тобто до 01.03.2023.

В свою чергу, є необхідність у продовженні строку дії запобіжного заходу, оскільки ризики які були встановлені під час обрання та продовження запобіжного заходу не зменшились.

Прокурори в судовому засіданні зазначили, що не всі свідки допитані слідчим суддею, оскільки наразі для цього підстав не має, проте в подальшому на них може бути здійснено тиск, через надання викривальних показів. Крім того, є зафіксований факт погроз ОСОБА_8 одному з підозрюваних, відповідне обгрунтування у клопотанні не зазначено.

Підозрюваний може вчинити інший злочин, оскільки не має джерела доходу, відповідне обґрунтування у клопотанні не зазначено.

Підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема не з`являтися на виклики до слідчого тощо, не давати покази, відповідні обґрунтування у клопотанні не зазначені.

Підозрюваний усвідомлюючи наслідки можливого засудження та можливість призначення реальної міри покарання від 5 до 12 років може ухилятися від правосуддя.

Прокурори зазначили, що досудове розслідування триває, встановлюються нові епізоди вчинених підозрюваним злочинів та відповідно роль останнього у вчиненому, проте враховуючи обсяг кримінально караних діянь та потерпілих, яких продовжують виявляти, а також обсяг необхідних слідчих дій для відшукання та легалізації доказової бази вини підозрюваного, обвинувачення вважало за непотрібне на даний час змінювати підозру ОСОБА_8 , яка в подальшому буде неодмінно неодноразово змінена.

Захисники та підозрюваний проти задоволення клопотання заперечували, посилаючись на те, що прокурором не доведено наявність ризиків, що виправдовували б подальше тримання підозрюваного під вартою та позбавлення права на внесення застави. Крім того, захисники зазначили, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із покладенням ряду обов`язків, забезпечить нелажену процесуальну поведінку підозрюваного.

Захисники зазначали, що обґрунтовуючи дане клопотання орган досудового розслідування не представив слідчому судді будь яких нових доказів вчинення підозрюваним нових епізодів розслідуваного злочину, збільшення розміру шкоди та продовжують обґрунтовувати клопотання тими ж доказами, якими оперували під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варто.

Наразі визначена у підозрі шкода становить близько 131000 грн., при тому що у її спричиненні звинувачується не тільки ОСОБА_8 , а ще 9 осіб, а отже підозра у вчиненні злочину фактично визначає розмір спричиненої шкоди кожному з підозрюваних, зокрема ОСОБА_8 в сумі близько 10000 грн. Захисники зазначають, що за таких обставин тримання підозрюваного під вартою і без права внесення застави є невиправданим. Доводи сторони обвинувачення про майбутні докази вини тощо, є неспроможними, оскільки питання продовження запобіжного заходу вирішується зараз і має бути обґрунтовано відповідно, а не ймовірністю майбутніх звинувачень. Захисники зазначили, що визначення застави буде співмірним із теперішніми звинуваченнями та ризиками, які зменшилися, а деякі взагалі перестали існувати і просили визначити заставу від 80 до 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, враховуючи матеріальний стан сім`ї.

Вислухавши думку учасників процесу, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02.10.2022 на підставі ухвали слідчого судді підозрюваному обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без права внесення застави.

23.11.2022 на підставі ухвали слідчого судді підозрюваному продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без права внесення застави, яка закінчується 01.01.2023.

21.12.2022 на підставі ухвали слідчого судді продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців, тобто до 01.03.2023.

Згідно ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Слідчому судді, суду при розгляді клопотання про продовження строку тримання під вартою слід ретельно перевіряти достовірність підстав для його задоволення, оскільки одним із найбільш частих порушень прав людини, визнаних ЄСПЛ у справах проти України, є необґрунтоване ухвалення судами рішень про продовження строку тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а також те, що можливість застосування запобіжних заходів, альтернативних триманню під вартою .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод далі - Конвенція (правова позиція ЄСПЛ, викладена у п. 60 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України») після спливу певного проміжку часу (досудового розслідування) навіть обґрунтована підозра у вчиненні злочину не може бути єдиним виправданням тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а тому слідчому судді, у разі задоволення клопотання про продовження терміну застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно чітко зазначити у судовому рішенні про наявність іншої підстави (підстав) або ризику, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК.

Судове рішення стосовно продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має містити як чітке визначення законодавчих підстав для його продовження, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення злочину, врахування особи винного та інших обставин (ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК). Слідчому судді, необхідно враховувати, що обмеження розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції (правова позиція ЄСПЛ у справі «Белевитський проти Росії», пункти 111 - 112 рішення від 01.03.2007; п. 85 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011).

Слідчий суддя зобов`язаний зважати, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК України. При розгляді клопотання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 у справі «Харченко проти України»).

Збереження обґрунтованої підозри є обов`язковою умовою правомірності продовження тримання під вартою. Проте, коли національні органи судової влади спочатку досліджують, «негайно» після арешту, чи слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, цієї підозри недостатньо, і органи влади повинні також надати інші відповідні та достатні підстави для обґрунтування тримання під вартою «Мерабішвілі проти Грузії» § 222, і «Бузаджи проти Республіки Молдова § 102. Коли такі підстави виправдовують позбавлення волі, суд має також з`ясувати, чи виявили компетентні національні органи «особливу ретельність» у провадженні справи «Бузаджи проти Республіки Молдова» § 87; «Ідалов проти Росії» § 140.

Аргументи на користь і проти звільнення не можуть бути «загальними та абстрактними» «Бойченко проти Молдови» § 142; «Худойоров проти Росії» § 173, але повинні містити вказівки на конкретні факти і особисті обставини заявника, які виправдовують його тримання під вартою «Алексанян проти Россії» § 179; «Рубцов і Балаян проти Росії» §§ 30-32.

Квазі-автоматичне продовження строку тримання під вартою суперечить гарантіям, викладеним у частині 3 статті 5 «Тейс проти Румунії» § 40.

Завданням органів влади є встановити, чи продовжують існувати підстави, які обґрунтовують тривале тримання під вартою «Мерабішвілі проти Грузії» § 234.

Лише за допомогою обґрунтованих рішень може бути забезпечений суспільний контроль за здійсненням правосуддя «Тасе проти Румунії» § 41.

На час розгляду даного клопотання з урахуванням досліджених матеріалів доданих до нього вбачається, що доводи органу досудового розслідування щодо обґрунтованості підозри, які були оцінені слідчим суддею під час обрання та продовження строку дії запобіжного заходу є спроможними і протягом часу проведення досудового розслідування не спростовані.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування не має місця невиправданих зволікань, про що свідчить й ухвала слідчого судді про продовження строку досудового розслідування, досудове розслідування триває, наразі підставою для продовження досудового розслідування є виконання доручень щодо встановлення потерпілих, свідків у кримінальному провадженні, легалізації зібраних доказів.

При встановленні наявності ризику того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, слідчий суддя не може орієнтуватися лише на суворість можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на низку інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі, або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Panchenko проти Росії, § 106). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev проти Молдови, § 58). Ризик втечі не виникає лише за відсутності постійного місця проживання (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Наразі ризик втечі обґрунтований тяжкістю покарання, що в розрізі міжнародної юриспруденції є недостатнім доводомдля обґрунтування вказаного ризику.

Слідчий суддя зазначає, що підозрюваний має на утриманні неповнолітню доньку, а дружина підозрюваного має нерухоме майно житловий будинок у м. Вишневе, Київської області, що не було оцінено під час обрання та продовження запобіжного заходу. Доказів того, що підозрюваний має у власності майно, родичів в інших країнах світу, а також заощадження, що могло б спонукати підозрюваного залишити країну, слідчому судді не надано.

Крім того, підозрюваний виявив бажання надавати викривальні покази і частково визнає вину, чого раніше не робив через рекомендації захисника, проте під час перерви у процесах по розгляду даного клопотання, слідчий не виявив бажання допитати підозрюваного. Так, як пояснив слідчий в судовому засіданні, в останнього бракувало часу для вчинення відповідної процесуальної дії, а інші 25 слідчих з 26 зазначених у витягу з ЄРДР не могли допитати підозрюваного, оскільки не володіють достатньою мірою матеріалами кримінального провадження і не змогли б задати правильні запитання при допиті підозрюваного.

Зазначені обставини на думку слідчого судді зменшують ризик втечі, проте ймовірність останнього зберігається враховуючи обставини кримінального провадження та висунутих звинувачень.

Наявність ризику того, що підозрюваний, може незаконно впливати на свідків, потерпілих, інших підозрюваних, з метою зміни ними показів та уникнення кримінальної відповідальності (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), не може бути визнано на даній стадії процесу (Jarzynski проти Польщі, § 43), за відсутності наявності відповідних даних про ймовірність таких дій, протягом строку досудового розслідування.

Слідчим суддею був оцінений текст наданого прокурором документу, який на думку останнього підтверджує вказаний ризик, проте з такими доводами слідчий суддя не погоджується, оскільки у даному документів не фігурує прізвище підозрюваного.

В свою чергу, підозрюваний пояснив, що мав розмову з одним з підозрюваних щодо неправдивих показів щодо нього, проте така розмова відбувалась у присутності інших підозрюваних та конвою і розмова не несла будь якого тиску.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурором не обґрунтований, у зв`язку з чим слідчий суддя вважає, такий ризик недоведеним та відсутнім.

Що стосується оцінки обставин, які дають підстави вважати, що має місце ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (ibid., § 40).

Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (Selcuk проти Туреччини, § 34; Matznetter проти Австрії, § 9).

Відсутність роботи або сім`ї не дає підстав вважати, що особа схильна до повторного вчинення злочинів (Sulaoja проти Естонії, § 64).

Підозрюваний має вищу освіту, одружений, на утриманні є неповнолітня донька, раніше не судимий, офіційних даних про джерело доходу відсутні. Зважаючи на тривалість кримінальних правопорушень та обставин їх вчинення є підстави вважати, що підозрюваний забезпечував власне отримання від коштів отриманих злочинним шляхом і ймовірність того, що останній може продовжити вчиняти злочин у якому підозрюється зберігається.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що наразі мають місце два ризики передбачені

п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим мають місце підстави для продовження підозрюваному дії обраного запобіжного заходу.

Разом з тим, зважаючи на те, що за час досудового розслідування ОСОБА_8 підозра не змінена, слідчий суддя вважає, що наразі останньомунеобхідно визначити розмір застави, як альтернативу, адже підозра пред`явлена 10 особам, сукупна шкода від спричиненого злочину, що зазначена у підозрі,становить близько 131000 грн., отже на кожного з підозрюваних в обсязі обвинувачень, які висунуті на даний час, припадає 10000 грн. спричиненої шкодиі позбавлення за таких обставин підозрюваного права на внесення застави, може бути розцінено, як упереджене ставлення до особи підозрюваного і неодмінно порушуватиме право на захист, що є неприпустимим.

Слідчий суддя вважає, що підозрюваному слід визначити розмір застави врозмірі 100 прожиткових мінімуму для працездатних осіб в сумі 248100 грн., про який зазначала сторона захисту, який є цілком об`єктивний для забезпечення підозрюваним процесуальних обов`язків, не буде надто обтяжливим і забезпечуватиме співмірність та справедливий баланс з урахуванням обґрунтувань наведених вище.

Разом з тим, з урахуванням вище неведеного,

Заперечення сторони обвинувачення щодо визначення застави, слідчий суддя вважає неспроможними, оскільки на час розгляду клопотання підозра не змінилася, ступень ризиків зменшився, а нові не з`явились. В свою чергу, доводи прокурора щодо можливих подальших дій, спрямованих на виявлення нових епізодів злочинів та відповідних цьому доказів не є адекватними аргументами для заперечень щодо визначення застави за даних обставин, оскільки мова йде про продовження строку дії запобіжного заходу, що відбувається за певних умов визначених законодавцем та наведених вище, і необхідність відшукання доказів обвинувачення у такий перелік не входить.

Обґрунтованість будь-якого строку тримання під вартою, яким би коротким він не був, має бути переконливо доведена владою («Ідалов проти Росії» § 140; «Тазе проти Румунії», § 40; «Каставет проти Молдови», § 33; «Белчев проти Болгарії», § 82).

В клопотанні слідчий просить продовжити дію запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування,що на думку слідчого судді є доцільним, зважаючи на кількість учасників кримінального провадження та обсягу необхідних для повного та об`єктивного розгляду справи слідчих дій.

Керуючись ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод,

ст. ст. 199, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28.02.2023 з визначенням застави в розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 248100 /двісті сорок вісім тисяч сто/грн., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок суду.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного на строк до 28.02.2023 обов`язки: прибувати до визначеної службової особи - слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за кожною вимогою; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування у будь який спосіб з підозрюваними, потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

У разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її проголошення, а підозрюваним який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту отримання ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1