Дата документу 19.12.2022
Справа № 501/394/18
У Х В А Л А

16 грудня 2022 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеського району Одеської заяву потерпілої ОСОБА_7 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу виконавчого листа у кримінальному провадженні №0000810 від 04 жовтня 2017 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Іллічівська (нинішня назва - Чорноморськ) Одеської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Потерпіла ОСОБА_7 звернулась до суду з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу виконавчого листа у вищезазначеному кримінальному провадженні.

У своїй заяві потерпіла посилається на те, що вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 12 жовтня 2018 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, призначено відповідне покарання та задоволено її цивільний позов про стягнення з засудженого на її користь завданої злочином моральної шкоди.

З моменту набрання вироком законної сили ОСОБА_6 періодичними платежами відшкодовував їй завдані злочином збитки відповідно до вироку суду, однак з лютого 2022 року на зв`язок не виходив та оплати за вироком суду не здійснював.

Потерпіла також посилається на те, що виконавчий лист вона не отримувала та через часткове відшкодування завданих збитків не зверталась до суду з заявою про видачу виконавчого листа.

Однак, враховуючи, що ОСОБА_6 завдану їй моральну шкоду в повному обсязі не відшкодував, просить видати виконавчий лист та поновити строк його пред`явлення до виконання.

В судовому засіданні представник потерпілої ОСОБА_4 заяву підтримала, засуджений та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення заяви заперечували.

Захисник надала суду письмові пояснення, відповідно до яких ОСОБА_6 періодичними платежами здійснював відшкодування потерпілій завданих збитків згідно з вироком суду, про що надала копії квитанцій, в тому числі за 25 лютого, 26 квітня та 29 травня 2022 року. Через хворобу батька засудженого та перебування його на стаціонарному лікуванні, хворобу брата ОСОБА_6 останній не мав можливості компенсувати потерпілій завдані збитки з червня 2022 року. Крім того, враховуючи, що встановлений законодавством України трирічний строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання закінчився, представник потерпілого вважала за неможливе задовольнити заяву.

Як пояснила в судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та підтвердила представник потерпілої ОСОБА_4 з урахуванням відшкодованих засудженим збитків сума невідшкодованої за вироком суду моральної шкоди становить 61000,00 грн.

Вислухавши пояснення представника потерпілої, захисника та засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження, заяву потерпілої та надані учасниками судового засідання матеріали, суд доходить таких висновків.

Встановлено, що вироком Іллічівського міського суду Одеської області від 12 жовтня 2018 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та засуджено до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки. Відповідно до ст.75 КК України обвинуваченого звільнено від відбування основного покарання з випробуванням на 3 роки.

Цим же вироком частково задоволено цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 , стягнуто на її користь з ОСОБА_6 137000,00 грн в рахунок відшкодування завданої злочином моральної шкоди.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 26 березня 2019 року вирок суду залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження виконавчий лист, направлений потерпілій Іллічівським міським судом Одеської області, ОСОБА_7 не отримала.

Згідно з наданими суду копіями квитанцій ОСОБА_6 на виконання вироку суду компенсував ОСОБА_7 заподіяну їй злочином моральну шкоду та на час розгляду заяви потерпілої сума невідшкодованих збитків складає 61000,00 грн, що не заперечували в судовому засіданні засуджений та його захисник.

Відповідно до ч. 3 ст. 535 КПК України у разі, якщо судове рішення або його частина підлягають виконанню органами державної виконавчої служби, суд видає виконавчий лист, який звертається до виконання в порядку, передбаченому законом про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження та примусовим виконанням судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає поважними причини пропуску потерпілою строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, оскільки потерпіла, як зазначено вище, виконавчий лист не отримала (підтвердження отримання ОСОБА_7 надісланого їй судом виконавчого листа в матеріалах кримінального провадження відсутні), засуджений добровільно сплачував їй стягнену з нього за вироком суду моральну шкоду. Водночас неотримання потерпілою виконавчого листа унеможливлює в подальшому примусове виконання вироку суду.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України обов`язковість рішень суду є одною із основних засад судочинства, отже невиконання судового рішення є порушенням норм Конституції України, які є нормами прямої дії.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Суду у справі Глоба проти України, по. 15729/07, від 05.07.2012).

За таких обставин заява потерпілої є обґрунтованою та підлягає задоволенню, слід поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видати потерпілій виконавчий лист на суму 61000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 223, 247, 258-261, 433, п.17.4 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України, ст. 9, 535, 537 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву потерпілої задовольнити.

Поновити потерпілій ОСОБА_7 пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа №501/394/18 про стягнення з засудженого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди на суму 61000,00 грн.

Видати ОСОБА_7 для пред`явлення до виконання виконавчий лист №501/394/18 про стягнення з засудженого ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральної шкоди на суму 61000,00 грн.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя