Житомирський апеляційний суд
Справа №935/2823/20 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ч.2 ст. 286 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2023 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря: ОСОБА_5

обвинуваченого: ОСОБА_6

потерпілої: ОСОБА_7

захисника: ОСОБА_8

прокурора: ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження №0000434 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2022 року, яким засуджено

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Коростишів Житомирської області, українця, громадянина України, розлученого, не працюючого, інваліда 2 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

- ч.2 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання за вироком Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.06.2022, призначено ОСОБА_6 , остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Строк відбуття покарання визначено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_7 залишено без розгляду.

Скасовано, накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 10.12.2020, арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на автомобіль «Geely Emgrand 8» р/н НОМЕР_1 та повернуто власнику.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру витрати за проведення судових експертиз( №СЕ-19/106-20/12190-ІТ-11/2-1335 від 22.12.2020; №СЕ-19/106-20/12190-ІТ-11/2-1363 від 21.12.2020 ) у сумі 2615,2грн.; автотехнічної експертизи (акт №3379/20-25 від 16.12.2020) у сумі 2451,60грн.

Речові докази по справі: - автомобіль «Geely Emgrand 8» р/н НОМЕР_1 ухвалено повернути власнику.

встановила:

Як встановив суд, 04 грудня 2020 близько 10 год. 40 хв. ОСОБА_6 , в порушення вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував технічно справним автомобілем Geely Emgrand 8 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_10 .

Керуючи зазначеним транспортним засобом у вказаний день та час ОСОБА_6 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння рухався ним по проїзній частині автодороги «Київ Чоп» в напрямку м. Житомира, яким в якості пасажира перевозив ОСОБА_10

Рухаючись у вказаний день та час зазначеним транспортним засобом в світлу пору доби, в умовах достатньої видимості, по прямій горизонтальній ділянці дороги, на 103 км + 250 м вказаної автодороги поблизу м. Коростишева Житомирської області водій ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в порушення вимог пунктів 2.3 б) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 року проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, а в порушення вимог п. 12.1 вказаних Правил дорожнього руху України, під час вибору швидкості не врахував дорожню обстановку і стан свого транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, допустив занос керованого ним автомобіля та здійснив наїзд на металеве огородження в результаті чого автомобіль перекинувся.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження, які мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по категорії небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 , як вбачається з її змісту, просить вирок суду скасувати, кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.286 КК України.

Вважає, що вирок суду підлягає скасування у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження на істотним порушенням вимог КПК України.

На його думку суд необґрунтовано не взяв до уваги показання свідка ОСОБА_11 , який вказав, що причиною ДТП стали дії водіїв невстановлених автомобілів «Газель» та «Сідан», які створили аварійну ситуацію та підрізали транспортний засіб, внаслідок чого він був вимушений маневрувати, що призвело до наїзду на колесовідбійник та перекидання автомобіля.

Зазначені показання свідок ОСОБА_11 надавав і на досудовому розслідуванні, однак слідство ці вихідні дані залишило без уваги, слідчий експеримент зі свідком не провело, а при призначенні експертизи, щодо обставин ДТП експерту про це даних не надавало.

Суд, також ці обставини залишив без належної перевірки, клопотання захисника про необхідність надання судових доручень про встановлення транспортних засобів, які створили аварійну ситуацію, слідчого експерименту зі свідком, додаткової судово автотехнічної експертизи необґрунтовано залишив без задоволення.

Висновки про доведеність його вини суд побудував на припущеннях, викрививши показання свідка ОСОБА_11 щодо причин ДТП та перевищення швидкості, хоча це не узгоджується з висновками експерта №3379/20-25, а також не врахував показання експерта ОСОБА_12 , який вказував, що його висновки могли бути і іншими, в разі надання йому даних про створення аварійної ситуації іншими водіями.

Також, вважає, що судом помилково застосовано обтяжуючу обставину рецидив злочинів, а при призначенні покарання не враховано, що він є інвалідом другої групи, має на утриманні матір похилого віку та неповнолітню дитину, характеризується позитивно, думку потерпілої, а також як пом`якшуючу обставину-добровільне відшкодування шкоди.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого, захисника, потерпілої які підтримали доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який заперечив щодо апеляційної скарги обвинуваченого, перевіривши матеріали провадження, відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, з наведенням належних та достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно ч.1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Частиною 1 ст. 94 КПК України регламентовано, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції зазначених вимог кримінального процесуального закону не дотримався.

Так у мотивувальній частині вироку судом зазначено, що за наявності сукупності доказів суд дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть та кваліфікував його дії за ч.2 ст.286 КК України. Проте суд першої інстанції фактично лише відтворив у змісті вироку показання, надані в судовому засіданні допитаними особами, учасниками кримінального провадження, а також виклав зміст наявних письмових матеріалів кримінального провадження як доказів, при цьому, судом не надано аналізу кожному доказу, так і їх сукупності.

Крім того, суд залишив без належної перевірки та оцінки доводи сторони захисту, про те, що перешкодою для руху автомобіля під керуванням ОСОБА_6 був водій автомобіля «Газель», який створив аварійну ситуацію раптово зайнявши смугу руху по якій рухався ОСОБА_6 , про що вказував і свідок обвинувачення ОСОБА_11 .

Висновки суду про те, що показанням ОСОБА_6 слід надати критичну оцінку, оскільки він надає непослідовні та суперечливі показання не є переконливим доводом, що спростовує зазначену версію захисту враховуючи, що про такі обставини вказував і свідок обвинувачення ОСОБА_11 і ці обставини не були враховані при проведенні судово автотехнічної експертизи №3379/20-25 від 16.12.2020 р. згідно з якою небезпеки для руху водію створено не було, останній сам своїми діями допустив виїзд за межі проїзної частини.

Також, колегія суддів вважає, що суд у своїх висновках припустився суперечностей, скільки вказав, що причиною ДТП стало перевищення швидкості руху відповідно до показань свідка ОСОБА_11 , який не є фахівцем, хоча відповідно до висновку автотехнічної експертизи №3379/20-25 швидкість приблизно складала 69-72 км./год. та не перевищувала допустиму відповідно до п.12.6 ПДР України.

Окрім того, суд необґрунтовано відхилив клопотання захисника про повторне проведення автотехнічної експертизи та доручення органу досудового розслідування провести слідчий експеримент зі свідком ОСОБА_11 . Зокрема, відомості, які могли б бути здобуті при проведенні слідчого експерименту, могли вплинути на висновок експертизи, про що в судовому засіданні зазначав і експерт.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції не вжив необхідних заходів для забезпечення сторонам рівних умов для реалізації їхніх процесуальних прав. Такі обставини свідчать про порушення принципів юридичної рівності, змагальності та справедливого судового розгляду.

Окрім того, згідно роз`яснень пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, вчинила до постановлення вироку в першій справі іншій злочин, за який вона засуджується до покарання, яке належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно.

Однак суд, положень ст. 70 КПК України та роз`яснень ВСУ не врахував та визначив остаточне покарання склавши покарання злочин, передбачений за ч.2 ст. 286 КК України, яке слід відбувати реально та який було вчинено до ухвалення вироку Коростишівського районного суду Житомирської області від 21.06.2022 року де ОСОБА_6 був звільнений від відбування покарання з випробуванням.

Крім того, призначаючи покарання за сукупність злочинів, суд вказав про застосування принципу часткового складання призначених покарань, хоча фактично застосував принцип повного складання покарань.

Також, заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про необґрунтоване врахування судом обтяжуючої обставини рецидиву кримінальних правопорушень, яким відповідно до положень ст. 34 КК України є вчинення нового умисного кримінального правопорушення, особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення, а злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України визнається необережним.

Вказані порушення кримінального процесуального закону свідчать, що ухвалений судом вирок не можна визнати законним та обґрунтованим у зв`язку з чим він не може залишатися в силі та підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді кримінального провадження суду необхідно врахувати висновки апеляційного суду, ретельно перевірити обставини про які вказав свідок ОСОБА_11 та якими захист обґрунтовує свої доводи надавши їм оцінку та прийняти законне та обґрунтоване рішення.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Коростишівського районного суду Житомирської області від 05 вересня 2022 року щодо ОСОБА_6 - скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: