УХВАЛА
(про арешт тимчасово вилученого майна)
Справа № 348/2142/22
Номер провадження 1-кс/348/390/22

23 листопада 2022 року м.Надвірна
Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заступника начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого у кримінальному провадженні заступника начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання надійшло до суду 21.11.2022.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження № 0000386 від 20.11.2022, у межах якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку слідчого ОСОБА_4 ,-

ВСТАНОВИВ:
Слідчий у кримінальному провадженні заступник начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, старший лейтенант поліції ОСОБА_4 звернувся в суд з клопотанням, погодженим з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна.

Доводи клопотання слідчий обґрунтовує тим, що в провадженні слідчого відділення Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області перебуває об`єднане кримінальне провадження № 0000386 від 20.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.11.2022 до ЧЧ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло повідомлення від голови Пасічнянської ТГ ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 на березі річки Битківчик, поблизу с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, здійснив незаконний видобуток піщано-гравійної суміші.

19.11.2022 в ході проведення огляду місця події поблизу річки Битківчик, в межах с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області було виявлено та вилучено: причіп моделі «SКІF М2», звантажений піщано-гравійною сумішшю, а також лопату.

20.11.2022 вилучене майно, а саме причіп моделі «SКІF М2», звантажений піщано-гравійною сумішшю, а також лопату визнано речовими доказами по кримінальному провадженню № 0000386.

Опитаний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснив, що є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , та 19.11.2022 дійсно здійснював забір піщано-гравійної суміші на березі річки Битківчик, за допомогою лопати у належний йому причіп.

На підставі викладеного, враховуючи те, що вище наведене майно зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення і може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, слідчий просить постановити ухвалу про накладення арешту на вище вказане майно.

Слідчий в судове засідання не з`явився, попередно подав до слідчого судді письмову заяву, в який просить розгляд клопотання про арешт майна проводити в його відсутності, клопотання підтримує та просить його задоволити.

Власник майна ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлялався завчасно.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Беручи до уваги вище наведене, враховуючи, що всі учасники кримінального провадження в судове засідання не прибули, слідчий суддя приходить до висновку про можливість розгляду клопотання без здійснення фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, дійшов наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділенням Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000386 від 20.11.2022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.

З витягу з ЄРДР по кримінальному провадженні № 0000386 від 20.11.2022 вбачається, що 19.11.2022 до ЧЧ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області надійшло повідомлення від голови Пасічнянської ТГ ОСОБА_6 про те, що ОСОБА_7 на березі річки Битківчик, поблизу с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, здійснив незаконний видобуток піщано-гравійної суміші. 20.11.2022 інформацію по даному факту внесено до ЄРДР за № 0000386, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 240 КК України (а.с. 4).

19.11.2022 в ході огляду місця події на лівому березі річки Битківчик, поблизу с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, виявлено та вилучено: причіп моделі «SКІF М2», звантажений піщано-гравійною сумішшю, а також лопату (а.с. 6-7).

Опитаний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пояснив, що є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 , та 19.11.2022 дійсно здійснював забір піщано-гравійної суміші на березі річки Битківчик, за допомогою лопати у належний йому причіп (а.с. 8).

Постановою слідчого від 20.11.2022 вказані вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000386.

07.11.2022 слідчий у кримінальному провадженні заступник начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківській області з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

Клопотання слідчого про арешт майна відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

На підставі ч. 1 ст. 171 КПК України клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Тимчасово вилучене майно, зазначене в клопотанні, належить до категорій, зазначених в п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України майно у вигляді речей, які зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення.

Також тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Зокрема тимчасово вилучений одяг підозрюваного визнаний речовими доказами по кримінальному провадженні, зберіг на собі сліди кримінального провадження та може містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Слідчий обґрунтував підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт тимчасово вилученого майна, довів необхідність такого арешту, а також довів наявність ризиків, передбачених абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України, зокрема запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

А тому з метою збереження речових доказів виникає необхідність у накладені арешту на вище вказане майно.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, в порядку з ч. 5 ст. 171 КПК України.

На переконання суду для досягнення завдань кримінального провадження на причіп моделі «SКІF М2», завантажений піщано-гравійною сумішшю, та лопату, з метою забезпечення збереження на вказаному майні слідів вчинення кримінального правопорушення, а також збереження їх як речових доказів, необхідно накласти арешт на вказане майно у вигляді заборони відчуження, користування і розпорядження цим майном.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 132, 167, 170-173, 376 КПК України, слідчий-суддя,-

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання заступника начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону ОСОБА_5 , про арешт тимчасово вилученого майна задовільнити.

Накласти арешт на: причіп моделі «SКІF М2», завантажений піщано-гравійною сумішшю, та лопату, які перебувають у власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Причіп моделі «SКІF М2», завантажений піщано-гравійною сумішшю, зберігати на території Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області.

Лопату, яка належить ОСОБА_7 , зберігати в кімнаті зберігання речових доказів Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківської області.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309, ст. 395 КПК України.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК за клопотанням власника/володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1