Справа № 399/63/23
Провадження № 1-кп/399/42/2023
В И Р О К

Іменем України

03 лютого 2023 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження № 0000656 від 09.12.2022 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дніпровокам`янка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, який зареєстрований та фактично проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в якому міститься клопотання прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні разом з письмовою заявою обвинуваченого, складеною в присутності захисника, щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні без його участі та матеріалами досудового розслідування.

У відповідності до ч. 2 ст. 381 КПК України судом розглянуто зазначений обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

07.12.2022 року близько 23.00 години обвинувачений ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знаходилися в приміщенні житлового будинку домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , де спільно вживали спиртні напої. В ході відпочинку на ґрунті різко утвореного конфлікту між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у ОСОБА_3 виник умисел, направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень.

Реалізовуючи свій кримінально протиправний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні житлового будинку вказаного вище домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_2 , діючи умисно, тобто посягаючи на найвищу суспільну цінність - здоров`я людини, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажання їх настання, завдав потерпілому ОСОБА_5 декілька ударів металевим карнизом в область спини та колін, а також декілька ударів кулаком руки в область обличчя, від яких потерпілий упав на підлогу. Після цього ОСОБА_3 , не бажаючи відмовлятися від свого протиправного умислу, направленого на спричинення потерпілому тілесних ушкоджень, продовжив наносити удари кулаками рук та ногами по тілу ОСОБА_5 , який знаходився у лежачому положенні на підлозі в приміщенні житлового будинку, до моменту втручання у конфлікт свідка ОСОБА_4 , після чого бійка між учасниками конфлікту була припинена.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_5 були завдані тілесні ушкодження, а саме крововиливи на правій кисті, передпліччі, лівого колінного суглобу, грудній клітці справа, в дільниці повік очей, які відповідно до висновку експерта №169 від 21.12.2022 відносяться до категорії легкого ступеню тяжкості.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 30 січня 2023 року.

В своєму клопотанні прокурор зазначив, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, просить проводити розгляд обвинувального акта у відповідності до ст. 302 КПК України, у спрощеному провадженні, а потерпілий не заперечує проти такого розгляду.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, в спричиненні умисного тілесного ушкодження, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надав свою згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги заяву ОСОБА_3 , в якій він зазначає, що не оспорює встановлені під час дізнання обставини, згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку за його відсутності, сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого у суду не має, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме, спричинення умисного легкого тілесного ушкодження, доведеною та правильною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 125 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до кримінального проступку, його наслідки, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, працездатний.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у межах санкції частини 1 статті 125 КК України в виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень, вважає, що таке покарання не є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання в виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1