Справа № 527/2710/21
провадження № 1-кп/527/32/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_10 ,

неповнолітнього потерпілого ОСОБА_11 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_12

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Глобине кримінальне провадження № 0000333 від 29 серпня 2021 року за обвинуваченням -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пироги Кременчуцького району Полтавської області, українця, гр. України, працюючого в ТОВ «Глобинський м`ясокомбінат», не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, освіта неповна середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Глобине Кременчуцького району Полтавської області, українця, студента РЦПТО № 1 м. Кременчук, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей не маючого, освіта неповна середня, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

28.08.2021 близько 20-ї години 30 хвилин ОСОБА_6 , перебуваючи на майданчику дитячого садка по АДРЕСА_3 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повалив ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з дитячої качелі та коли потерпілий впав, почав наносити удари кулаками рук в область обличчя, ніг та тулуба. Побачивши бійку між ОСОБА_11 та ОСОБА_6 , до ОСОБА_6 приєднались ОСОБА_8 та ОСОБА_13 (особа, яка не досягла віку кримінальної відповідальності), які також, маючи прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_11 наносили удари кулаками рук в область голови та ногами в область ребер ОСОБА_11 , спричинивши не менше десяти ударів.

У подальшому, 28.08.2021 приблизно о 20 годині 45 хвилин, ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел, побачив, як неповнолітній ОСОБА_11 переліз через паркан дитячого садка та сів на велосипед, підбіг до нього та наніс один удар правою рукою, стиснутою в кулак, по тулубу потерпілого, після чого їх розборонили.

В результаті цього неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 відповідно до висновку судово-медичного експерта Глобинського районного відділення Полтавського обласного бюро СМЕ № 81 від 12.10.2021 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я неповнолітньому ОСОБА_11 , ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_8 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

Так, 28 серпня 2021 року близько 20-ї години 30 хвилин, неповнолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуваючи біля дитячого садочка села Опришки Кременчуцького району Полтавської області разом із особою, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, ОСОБА_13 , на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом на заподіяння тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, підбігли разом до ОСОБА_11 , який лежав на землі на території дитячого садочка та якому в цей час ОСОБА_6 наносив тілесні ушкодження, та почали разом наносити удари кулаками рук в область голови та ногами в область ребер неповнолітньому ОСОБА_11 ,спричинивши не менше десяти ударів.

В результаті цього неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 відповідно до висновку судово-медичного експерта Глобинського районного відділення Полтавського обласного бюро СМЕ № 81 від 12.10.2021 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які по ступеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричини короткочасний розлад здоров`я неповнолітньому потерпілому ОСОБА_11 , неповнолітній ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Допитані в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_6 та неповнолітній обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали повністю та показали, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинили зазначений злочин. У вчиненому обвинувачені щиро розкаюються, просили суд суворо їх не карати. В залі суду прохали вибачення у потерпілого ОСОБА_11 .Заявлений прокурором цивільний позов про стягнення витрат на лікування потерпілого визнали в повному обсязі.

Незважаючи на визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_6 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_8 , їх провина в інкримінованому проступку в ході судового слідства знайшла своє підтвердження в повному обсязі і підтверджується здобутими в процесі судового розгляду доказами.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_11 у судовому засіданні надав пояснення, що не суперечать обставинам, викладеним у обвинувальному акті. Вказав, що обвинувачені прохали у нього вибачення, однак він їх не пробачив. При винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Вина обвинувачених ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_8 так само підтверджується дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінальної справи, а саме:

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.08.021 року;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 05.11.2021 року з диском до нього;

- постановою про призначення експертизи від 30.08.2021 року;

- висновком експерта № 81 від 12.10.2021 року;

- постановою про зміну кваліфікації кримінального правопорушення від 12.10.2021 року;

- постановою про призначення додаткової експертизи від 06.11.2021 року;

- висновком експерта № 122 від 09.11.2021 року;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 05.11.2021 року з диском до нього;

- постановою про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 06.11.2021 року;

- висновком експерта № 119 від 09.11.2021 року;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 06.11.2021 року з диском до нього;

- постановою про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 06.11.2021 року;

- висновком експерта № 121 від 09.11.2021 року;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.11.2021 року;

- повідомленням про підозру від 29.11.2021 року;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 04.12.2021 року з диском до нього;

- постановою про призначення експертизи від 04.12.2021 року;

- висновком експерта № 147 від 13.12.2021 року;

- повідомленням про підозру від 29.11.2021 року;

- протоколом проведення слідчого експеременту від 04.12.2021 року з диском до нього;

- постановою про призначення експертизи від 04.12.2021 року;

- висновком експерта № 146 від 13.12.2021 року;

- постановою про призначення додаткової судово-медичної експертизи від 21.12.2021 року;

- висновком експерта № 150 від 21.12.2021 року;

- даними, які характеризують особу обвинувачених ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_8 .

Суд вважає, що провина обвинувачених ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_8 доведена повністю, а їх дії правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 125 КК України - за ознакою умисного нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

П. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р. звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Суд, призначаючи обвинуваченому покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 та неповнолітньому ОСОБА_8 , суд виходить з вимог ст. 65 КК України, що стосуються ступеня тяжкості вчиненого проступку, особи обвинувачених, які раніше не судимі, такі, що характеризуються за місцем проживання та навчання позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебувають, а також обставин, обтяжуючих та пом`якшуючих покарання обвинувачених.

Крім того, при визначенні покарання обвинуваченим, суд відповідно до вимог ст. 485 КПК України враховує умови їх проживання та виховання, інформацію, зазначену у досудовій доповіді Кременчуцького районного сектору №1 філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_6 . Зокрема згідно досудової доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 існує низький рівень ризику вчинення ОСОБА_8 повторного кримінального правопорушення, у зв?язку з цим його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, за умов спільних зусиль неповнолітнього обвинуваченого, його сім`ї та сектору з питань пробації застосування соціально виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобіганню вчиненню повторних кримінальних правопорушень. Згідно досудової доповіді про обвинуваченого ОСОБА_6 існує середній рівень ризику вчинення ОСОБА_6 повторного кримінального правопорушення, у зв?язку з цим його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Обставинами, пом`якшуючими покарання обвинувачених ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_8 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які обтяжують покарання обвинувачених ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_8 , згідно ст. 67 КК України, відсутні.

З урахуванням викладених вище обставин у кримінальному провадженні, характеру вчиненого кримінального правопорушення, його наслідків, особи обвинувачених, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинувачених, поведінку обвинувачених після вчинення інкримінованого їм злочину, які усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, дали критичну оцінку своїм злочинним діям, враховуючи данні досудової доповіді у відношенні обвинувачених, суд вважає, що відповідно до вимог ст. 50 КК України виправлення та перевиховання обвинувачених можливо без ізоляції від суспільства, шляхом стягнення штрафу з обвинувачених.

Призначення обвинуваченим саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинувачених, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд, призначаючи обвинуваченим ОСОБА_6 та неповнолітньому ОСОБА_8 покарання, також враховує вимоги ч. 2 ст. 61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер та наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст. 50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

По кримінальному провадженню прокурором Глобинської окружної прокуратури в інтересах держави в особі КП «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» заявлений цивільний позов до обвинувачених ОСОБА_14 та неповнолітнього ОСОБА_15 , в якому прокурор просить стягнути з останніх солідарно збитки в сумі 5970,03 грн. на стаціонарне лікування потерпілого від злочину. Обвинувачені позов визнали в повному обсязі.

Враховуючи те, що під час досудового розслідування запобіжний захід у відношенні обвинувачених не обирався, клопотань про обрання запобіжного заходу від учасників судового провадження на розгляд суду не надходило, а тому підстав для застосування до обвинувачених ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_8 запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає. Заходи забезпечення кримінального провадження у відношенні обвинувачених, не застосовувались.

Речові докази та процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь в держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Неповнолітнього ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу на користь в держави в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 та неповнолітньому ОСОБА_8 на період набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов прокурора Глобинської окружної прокуратури Полтавської області в інтересах держави в особі Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_6 та неповнолітнього ОСОБА_8 на користь держави в особі Комунального підприємства «Дитяча міська клінічна лікарня Полтавської міської ради» збитки в сумі 5970,03 грн.

На вирок суду протягом 30 днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Глобинський районний суд Полтавської області.

Згідно ст. 376 ч. 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення законному представнику, обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1