УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/10024/22

Номер провадження 1-кс/495/2604/2022

16 грудня 2022 рокум. Білгород-Дністровський

Слідчий суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Білгород-Дністровському клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Старокозаче, Білгород-Дністровського району, Одеської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбачених ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітан поліції ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з погодженим прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушеня, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України.

В клопотанні слідчим зазначено, що слідчим відділом Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0001414 від 13.12.2022 за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України щодо відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаним з проникненням у приміщення, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 12 грудня 2022 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, більш точний час вході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 разом із не встановленою особою, перебували біля двоповерхової будівлі комунальної установи «Білгород-Дністровський центр культури та дозвілля», яка розташована по вул. Кирилова, будинок 16 в місті Білгород-Дністровський Одеської області, де в них виник спільний злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом пошкодження вікна на першому поверсі двоповерхової будівлі та проникнення до приміщення двохповерхової будівлі, звідки таємно викрасти чужі речі та предмети.

Реалізуючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна з проникненням у приміщення, ОСОБА_4 маючи не зняту та не погашену судимість, вступивши у злочину змову із не встановленою особою, допускаючи те, що територія та двоповерхова будівля комунальної установи «Білгород-Дністровський центр культури та дозвілля», охороняється охоронниками і їх злочинні дію можуть бути поміченими, знаючи те, що Указом Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_7 від 24.02.2022 за № 64/2022 та Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 за № 2102-ІХ, у зв`язку з військовою агресією Збройних Сил Російської Федерації проти України, на всій території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 запроваджено воєнний стан, термін дії якого, відповідно до Закону України від 16.11.2022 за № 2738-ІХ та Указу Президента України від 07.11.2022 за № 757/2022 продовжено до 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року, таємно підійшли до неогородженої парканом двоповерхової будівлі комунальної установи «Білгород-Дністровський центр культури та дозвілля», що розташована вул. Кирилова, будинок 16 в місті Білгород-Дністровський Одеської області, де ОСОБА_4 дістав із кишені викрутку, за допомогою якої віджав рухому частину металопластикового двостулкового вікна на першому поверсі, через яке вони проникли до приміщення двоповерхової будівлі.

Перебуваючи в середині приміщення двоповерхової будівлі комунальної установи «Білгород-Дністровський центр культури та дозвілля», що розташована АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 спільно із не встановленою особою, реалізуючи єдиний прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, викрали лежачий на столі: ноутбук марки «Lenovo», модель: 82С7, діагональ екрану 15,6 дюймів, серійний номер: PF2S69T7, вартістю 7 400 гривень; ноутбук марки «ACER», модель: N19Q7, діагональ екрану 14 дюймів, серійний номер: NXVPNEU00E1310E0647600, інвентарний номер: 10146788, вартістю 17 119,98 гривень; ноутбук марки «ACER», модель: № N19Q7, діагональ екрану 14 дюймів, серійний номер: NXVPNEU00E13116F4A7600, інвентарний номер 10146819, вартістю 17 119,98 гривень; ноутбук марки «HP», модель: ProBook 4540s, діагональ екрану 15,6 дюймів, вартістю 4 917,64 гривні, які належали Білгород-Дністровській міській раді Одеської області.

Далі, перебуваючи у даному приміщенні, ОСОБА_4 спільно із не встановленою особою, таємно викрали із упакованого у поліетиленовому мішку чорного кольору, що знаходився на підлозі приміщення, 6 штук металевих консервних банок із рибними консервами «Fale Sardine» вагою 170 грам, вартістю 70 гривень кожна, які належали Білгород-Дністровській міській раді Одеської області.

Також, перебуваючи у даному приміщенні, ОСОБА_4 спільно із не встановленою особою, таємно викрали лежачі на столі сонцезахисні окуляри із пластмасовою оправою вартістю 400 гривень, сонцезахисні окуляри із металевою окрасою вартістю 1 000 гривень та окуляри для корекція вад зору із металевою оправою вартістю 1 800 гривень, які належать ОСОБА_8 .

Однак, під час вчинення ОСОБА_4 та не встановленою особою злочинних дій направлений на таємне викрадення чужого майна, у приміщенні двоповерхової будівлі комунальної установи «Білгород-Дністровський центр культури та дозвілля», їх помітив охоронець ОСОБА_9 , який намагався їх зупинити. Проте, ОСОБА_4 спільно із не встановленою особою, усвідомлюючи, що їхні злочинні дії були помічені, бажаючи досягти свого злочинного наміру, діючи умисно, відкрито, тримаючи при собі викрадені ними чотири ноутбуки, троє окуляр та шість металевих консервних банок із рибними консервами, вибігли із приміщення, де скоїли злочин, та через відкрите вікно на першому поверсі покинули приміщення будівлі комунальної установи «Білгород-Дністровський центр культури та дозвілля», що розташоване по вул. Кирилова, будинок 16 в місті Білгород-Дністровський Одеської області, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд, чим спричинили Білгород-Дністровській міській раді Одеської області матеріальний збиток, на загальну суму 46 977,60 гривень, а ОСОБА_8 спричинили матеріальний збиток, на загальну суму 3 200 гривень.

15.12.2022 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те що він підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаним з проникненням у приміщення, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 Кримінального кодексу України.

Вина ОСОБА_4 в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні підтверджується: протоколом огляду місця події від 13.12.2022 року; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_10 від 15.12.2022 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 15.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.12.2022 року; протоколом впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 13.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 14.12.2022 року; протоколом огляду від 14.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.12.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання особи за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 від 15.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 15.12.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання особи за фотознімками зі свідком ОСОБА_14 від 15.12.2022 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання з потерпілою ОСОБА_8 від 15.12.2022 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання з потерпілою ОСОБА_8 від 15.12.2022 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання з потерпілою ОСОБА_8 від 15.12.2022 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання з потерпілою ОСОБА_8 від 15.12.2022 року.

За твердженням слідчого, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання передбаченим п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризикам: ризику, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки з місця скоєного злочину зник, підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, тому є підстави вважати, що підозрюваний, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні злочину, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб переховуватися від органу досудового розслідування; ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Адже у кримінальному провадженні наявні речі і документи, щодо яких на теперішній час з об`єктивних обставин не вирішено питання щодо їх належного вилучення та накладення арешту, не встановлені всі обставини кримінального провадження. Наявність у кримінальному провадженні свідків по кримінальному правопорушенню, вчиненому ОСОБА_4 наявність стійких соціальних зав`язків із невстановленими досудовим розслідуванням особами, які причетні до вчиненого злочину, ряду доказів у провадженні, що в повному обсязі викривають його злочинні дії, свідчать про наявність ризику, що за відсутності менш суворого запобіжного заходу, підозрюваний матиме можливість самостійно або через інших осіб незаконно впливати на свідків, схиляючи до викривлення показів, тим самим перешкоджаючи органу досудового розслідування у встановленні істини у кримінальному провадженні та повному і всебічному дослідженні всіх доказів, знищити або приховати знаряддя злочину; ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, оскільки на теперішній час свідків допитано лише на стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні, однак під впливом підозрюваного, внаслідок психологічного тиску шляхом погроз або вмовляння, можуть змінити показання, або ухилятись від з`явлення для давання показань; ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Крім того, зазначені обставини, та інші обставини, встановлені під час кримінального провадження є розумним обґрунтуванням ризику того, що підозрюваний ОСОБА_4 перешкоджатиме викриттю повної схеми та учасників причетних до скоєних злочину або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України.

Наявність на свободі іншої невстановлених осіб, причетної до кримінального правопорушення слід враховувати при розгляді питань щодо обґрунтованості також інших ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

При врахуванні перелічених ризиків особливу увагу слід звернути на фактичні обставини справи в частині дій, які інкримінуються підозрюваному та вагомість доказів, якими обґрунтовується підозра, відомості, що характеризують його особу, репутацію, відсутність постійного місця роботи та навчання, рівень освіти, відсутність сім`ї та дітей на утриманні, розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Пунктами 4, 5 частини 2 статті 183 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Беручи до уваги викладене, на теперішній час існує наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності, може вдатися до спроб зашкодити кримінальному провадженню.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ст. 177 КПК України є: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вдатися до спроб будь-яким чином перешкодити кримінальному провадженню.

Слідчий зазначив, що при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 враховується, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не може запобігти зазначеним ризикам.

У провадженні наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд має оцінити суворість можливого покарання підозрюваному ОСОБА_4 особу підозрюваного та визнати реальну небезпеку, можливість його ухилення від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

На підставі наведеного, слідчий просить клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчого підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні зазначили, що з клопотанням слідчого не згодні, з тих підстав, що ризики, зазначені слідчим в клопотанні не доведені, не підтверджені належними доказами та підозра необґрунтована. Зазначили, що у підозрюваного співмешканка вагітна та потребує забезпечення. Просили обрати підзахисному міру запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 13.12.2022 року СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області було розпочато досудове розслідування внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001414 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186 КК України.

15.12.2022 року повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушеня, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 13.12.2022 року; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_10 від 15.12.2022 року; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 від 15.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.12.2022 року; протоколом впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_9 від 13.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , від 14.12.2022 року; протоколом огляду від 14.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.12.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання особи за фотознімками зі свідком ОСОБА_12 від 15.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.12.2022 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 15.12.2022 року; протоколом пред`явлення особи для впізнання особи за фотознімками зі свідком ОСОБА_14 від 15.12.2022 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання з потерпілою ОСОБА_8 від 15.12.2022 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання з потерпілою ОСОБА_8 від 15.12.2022 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання з потерпілою ОСОБА_8 від 15.12.2022 року; протоколом пред`явлення речей для впізнання з потерпілою ОСОБА_8 від 15.12.2022 року.

За твердженням слідчого, тяжкість вчинених кримінальних правопорушень може призвести до вчинення підозрюваним інших, більш тяжких кримінальних правопорушень та не зможе запобігти вчиненню підозрюваним інших кримінальних правопорушень, адже передбачають обов`язки, які не пов`язані із обмеженням свободи особи, а також може слугувати наслідком проведення не повного, не об`єктивного, та не всебічного досудового розслідування, проведення якого є обов`язком органу досудового розслідування.

На думку слідчого, наявні реальні ризики, що повністю виправдовують обрання запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.3 ст.176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Згідно зі ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п.1 ст.5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Разом з цим, тримання під вартою може бути виправдане тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до свободи особистості. Також згідно з пунктом 3 статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування мають навести всі підстави для обрання запобіжного заходу тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

Слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, §219, 21 квітня 2011 року).

Так, у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (Заява N 42310/04) Справа від 21.04.2011 йдеться, що суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, N 182).

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість висунутої підозри у вчиненні кримінального правопорушення.

Крім того, обрання стосовно підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не передбачає необхідності щодо подання чітких доказів, про що сказано у рішенні Європейського суду з прав людини «Феррарі-Браво проти Італії» (Ferrari-Bravo v Italy) (ріш.), 9627/81, 14 березня 1984, DR 37, 15 «3. Комісія наголошує, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому й має тримання під вартою».

Про те саме йдеться й у рішенні ЄСПЛ «Мюррей проти Сполученого Королівства» (Murray v United Kingdom), 14310/88, 28 жовтня 1994 р. Метою допитів під час тримання під вартою відповідно до пункту (с) частини 1 статті 5 є сприяння кримінальному розслідуванню шляхом підтвердження чи розвіювання конкретної підозри, яка послужила причиною арешту. Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

При вирішені питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , суд враховує положення ст.5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Крім того, слідчий суддя враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, але на даній стадії досудового розслідування та існування ризиків можливого ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування та суду і в тому числі перешкоджання ним кримінальному провадженню, суд з урахуванням положень Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини та практики Європейського суду з прав людини, приходить до висновку про наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, навіть з урахуванням презумпції невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного.

Обставин, передбачених ч.2 ст.183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Вказане вище дає підстави вважати, що саме такий вид запобіжного заходу, як тримання під вартою, зможе запобігти ризикам передбаченим ст.177 КПК України, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків передбачених цим кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах:

1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, оскільки кримінальне правопорушення, у скоєні якого підозрюється ОСОБА_4 вважається тяжким, розмір застави щодо нього не може перевищувати вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням викладених обставин, а також досліджених в судовому засіданні доказів, вивчених матеріалів, слідчий суддя вважає за доцільне згідно п.2 ч.5 ст.182 КПК України визначати розмір застави у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 206, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушеня, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Ізмаїльській слідчий ізолятор», строком на 60 діб, з 16.12.2022 року до 13.02.2023 року включно.

Визначити розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, в розмірі 20-ти (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 600 грн.), що станом на 16.12.2022 року складає 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Ізмаїльській слідчий ізолятор».

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:

- з`являтися до слідчого, прокурора, суду за викликом;

- утримуватись від можливого спілкування зі свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме те, що застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено 20.12.2022 року об 11:30 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1