ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/148/23 Справа № 712/2874/23 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2023 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

суддя-доповідач ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5

за участі:

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.03.2023, якою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

українця, громадянина України, уродженця м. Черкаси, неодруженого, з вищою

освітою, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за

адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 , зі слів раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.

121 КК України

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто з 25.03.2023 по 23.05.2023 включно,

в с т а н о в и в :

ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.03.2023 клопотання слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 , погодженого прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_6 задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб тобто з 25.03.2023 по 23.05.2023 включно.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років та наявності обґрунтованих доказів щодо існування усіх ризиків, які зазначені в клопотанні слідчого, крім того, слідчим суддею враховано, що ОСОБА_7 в момент вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, медичної допомоги потерпілій при цьому не надав та зник з місця події.

Не погоджуючись з такою ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного подала апеляційну скаргу, в якій вважаючи судове рішення необґрунтованим, просила скасувати ухвалу та обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, посилаючись на те, що судом не досліджувалися відомості, які свідчать про існування обставин, що підозрюваний, перебуваючи на волі, порушуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки та не враховані обставини, які дають підстави для застосування запобіжного заходу не пов`язаного з ізоляцією від суспільства, оскільки у клопотанні слідчого не вказані конкретні обставини, що ОСОБА_7 якимось чином може вплинути на хід досудового слідства та ухилятися або перешкоджати виконанню процесуальних дій чи встановленню істини у кримінальному провадженні. Вказує, що підозрюваний, перебуваючи на волі не перешкоджатиме та не уникатиме слідства, а навпаки лише допомагатиме йому. Просила взяти до уваги, що ОСОБА_7 перебуває у цивільному шлюбі з гр. ОСОБА_10 та те, що батько підозрюваного перевів потерпілому на лікування грошові кошти в сумі 5000 грн.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника та підозрюваного, які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає наступне.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя для прийняття законного й обґрунтованого рішення відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, слідчим відділом Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001070 від 25.03.2023, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121КК України.

За даними матеріалів досудового розслідування, 25.03.2023 до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від бригади ШМД про те, що 25.03.2023 близько 13 год. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_11 , 1984 р.н., спричинено тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення черевної порожнини, що можуть відноситися до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

По даному факту СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області 25.03.2022 відкрите кримінальне провадження №0001070, за ознаками вчинення злочину передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

У ході проведення оперативно-розшукових заходів та слідчих дій встановлено, що у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , який 25.03.2023, близько 13 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та настання суспільно-небезпечних наслідків, діючи з умислом направленим на нанесення тяжких тілесних ушкоджень, наніс правою рукою один удар ножем в ліву нижню частину черевної порожнини ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді ножового проникаючого поранення черевної порожнини з повним поперечним пересіченням нисхідної ділянки ободової кишки, брижі. Пересічення 10-го ребра зліва, внутрішньочеревна кровотеча, заочеревинна гематома. Постгеморагічний шок. Розлитий каловий перитоніт. Внаслідок чого ОСОБА_11 було доставлено до КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги».

25.03.2023 ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 26.03.2022 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення підтверджується даними протоколу огляду місця події від 25.03.2023, проведеного за адресою: АДРЕСА_2 ; даними протоколу огляду місця події від 25.03.2023, проведеного в КНП «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги», за адресою : м. Черкаси, вул. С. Кішки 210; даними протоколу затримання ОСОБА_7 від 25.03.2023; даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від ОСОБА_11 ; даними протоколу допиту потерпілої ОСОБА_11 від 26.03.2023.

Слідчий у клопотанні зазначає, що відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який посягає на життя та здоров`я особи, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років та під тягарем відповідальності за скоєний злочин, а також можливості бути засудженим до позбавлення волі на певний строк, може залишити місце свого проживання, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також беручи до уваги, те, що останній проживає у домоволодінні, що є місцем вчинення злочину, тому подальше його перебування за вище вказаною адресою на даний час є неможливим; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, враховуючи те, що місцем проживання підозрюваного є фактично місце вчинення кримінального правопорушення, перебуваючи на волі останній матиме можливість знищити чи спотворити речові докази, враховуючи також той факт, що наразі усі необхідні слідчі дії/експертизи не проведені у даному кримінальному провадженні і може виникнути необхідність у повторному огляді місця вчинення кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та потерпілого, у цьому ж кримінальному провадженні, а саме приймаючи до уваги те, що ОСОБА_7 проживає з одним із свідків по провадженню ОСОБА_12 , а тому є достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідка та з ними узгодити показання з метою уникнення кримінальної відповідальності; вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме враховуючи те, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, перебуваючи на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Крім того, слідчий просить врахувати, що ОСОБА_7 офіційно неодружений, офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх дітей не має, вчинив тяжкий злочин проти життя та здоров`я ОСОБА_11 , під час вчинення кримінального правопорушення перебував в стані алкогольного сп`яніння, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, переховувався від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності, потерпілій першу медичну допомогу не надав, швидку медичну допомогу не викликав, на теперішній час має репутацію підозрюваного, який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину.

На підставі вище викладеного, враховуючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, слідчий за погодженням із прокурором звернувся до слідчого судді з указаним клопотанням.

Слідчий суддя зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та своєї причетності до інкримінованого йому кримінального правопорушення не заперечує і сам підозрюваний.

Крім того, при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_7 в момент вчинення злочину перебував у стані алкогольного сп`яніння, медичної допомоги потерпілій не надав та з ник з місця події.

Надаючи оцінку апеляційним доводам захисника підозрюваного, апеляційний суд констатує, що слідчим суддею вірно встановлено, що при обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слід виходити з обґрунтованості оголошеної йому підозри за ч. 1 ст. 121 КК України, який є тяжким злочином та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років.

Слід врахувати позицію Європейського суду з прав людини з приводу того, що серйозність пред`явленого обвинувачення і ризик втечі може бути аргументом при обранні запобіжного заходу і відповідно до п.3 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тримання під вартою може бути виправданим тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до свободи особистості.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд також зважає на практику ЄСПЛ, зокрема, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Також ЄСПЛ неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; підвищена суспільна небезпечність інкримінованого обвинуваченому злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; ризик переховування від суду; можливість вчинення іншого правопорушення особою; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством (п. 79 рішення ЄСПЛ у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, рішення «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000, рішення «Летельє проти Франції» від 26.06.1991).

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про те, що підозрюваний перебуваючи на волі не перешкоджатиме та не уникатиме слідства, перебуває у цивільному шлюбі та батько підозрюваного перевів потерпілій на лікування 5 000 грн., мають бути відхилені, адже тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

В противагу наведеним в апеляційній скарзі захисника доводам з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, на утриманні малолітніх дітей не має,підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в момент вчинення якого перебував у стані алкогольного сп`яніння, медичної допомоги потерпілій не надав, не викликав швидку медичну допомогу та з ник з місця події.

На думку колегії суддів слідчим суддею вірно враховано положення з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчого судді, при розгляді питання щодо обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою вищезазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано належним чином. Так, слідчим суддею були заслухані пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, які були оцінені слідчим суддею в сукупності та стали підставою для прийняття відповідного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків слідчого судді не спростовують.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під вартою, оскільки стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про обрання запобіжного заходу обґрунтовано існують і в сукупності з даними про його особу підтверджують на даному етапі кримінального провадження потребу в триманні останнього під вартою.

Підстав вважати, що інші, менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Згідно п.1 ч.3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

З урахуванням викладеного, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми доказами, дослідженими та оціненими судом, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 183, 193, 194, 199, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.03.2023 про обрання підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 121 КК України ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком 60 діб з 25.03.2023 по 23.05.2023 включно залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного залишити без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді