Справа № 461/3138/22 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/1094/22 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про відмову у відкритті апеляційного провадження

05 грудня 2022 року м. Львів

Суддя Львівського апеляційного суду ОСОБА_2 , вивчивши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 22.11.2022 року про повернення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000128 від 06 квітня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,

встановив:
на розгляді в Залізничному районному судді м. Львова перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000128 від 06 квітня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

22.11.2022 року ОСОБА_3 звернулася до судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт на грошові кошти, який був накладений ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.04.2022 року.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.11.2022 року клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000128 від 06 квітня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, повернуто заявниці.

Не погоджуючись із даною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Вивчивши матеріали апеляційної скарги, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 392 КПК передбачено, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Відтак, чинним законодавством не передбачено можливості оскарження ухвали про повернення матеріалів клопотання, постановленої під час судового розгляду справи.

Окрім того, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Також, у відповідності до положень ст. 374 КПК України, суд при винесенні вироку, вирішує питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження, що яких відноситься і питання арештованого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У відповідності до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Відтак, кримінальним процесуальним законом в даному випадку не передбачено право на оскарження ухвали суду, постановленої під час судового розгляду, про повернення матеріалів клопотання особі, яка не є учасником кримінального провадження, про скасування арешту майна.

Керуючись ч.4 ст. 399 КПК України,

постановив:
відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 22.11.2022 року про повернення клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000128 від 06 квітня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.

Копію ухвали разом з апеляційною скаргою і усіма доданими до неї матеріалами надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Суддя ОСОБА_2