Справа № 953/6301/22
Провадження № 1-кс/953/4774/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2022 року м. Харків

Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1

за участю прокурора - ОСОБА_2

підозрюваного - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

секретар судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 14 жовтня 2022 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, з вищою освітою, розлученого, ФО-П, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України,

у с т а н о в и в:

24 листопада 2022 року до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_2 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 14 жовтня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

На обґрунтування доводів клопотання слідчий посилається на те, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000615 від 14 жовтня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Встановлено, що згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан.

В подальшому Указом Президента України від 07 листопада 2022 року №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб.

Згідно ст. ст. 24, 31 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Кожному гарантується таємниця листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про електронні комунікації» електронна комунікаційна мережа - комплекс технічних засобів електронних комунікацій та споруд, призначених для надання електронних комунікаційних послуг. Електронна комунікаційна мережа загального користування- електронна комунікаційна мережа. доступ до якої відкритий для всіх кінцевих користувачів послуг. Електронна комунікаційна послуга - послуга, що полягає в прийманні та/або передачі інформації через електронні комунікаційні мережі, крім послуг з редакційним контролем змісту інформації, що передається за допомогою електронних комунікаційних мереж і послуг.

Згідно ст. ст. 1, 3 Закону України «Про захист інформації в інформаційно- комунікаційних системах» несанкціоновані дії щодо інформації в системі - дії, що провадяться з порушенням порядку доступу до цієї інформації, установленого відповідно до законодавства. Суб`єктами відносин, пов`язаних зі захистом інформації в системах, є користувачі. Маючи вищу освіту вищу освіту за спеціальністю радіотехніка і системи управління летальними апаратами, будучи обізнаним про методи, порядок роботи комп`ютерної техніки та комп`ютерних мереж, маючи навички програмування та адміністрування комп`ютерної техніки ОСОБА_3 зареєстрований як фізична особа підприємець займався установкою систем відеонагляду зі створенням параметрів доступу (налаштував маршрут збереження інформації після чого присвоював логін та пароль до особистих акаунтом фізичним особам.

В порушення зазначених норм ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин за наступних обставин.

Так, приблизно в 2020 році, точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 за усною домовленістю з ОСОБА_7 здійснив встановлення, налаштування камер відеонагляду та мережевого обладнання для здійснення аудіо- та відеозапису у службовому кабінеті 221,222 Дзержинського районного суду м. Харкова (службовий кабінет судді ОСОБА_8 ) за адресою: м. Харків, пр. Перемоги, б. 52В.

А саме встановив наступне обладнання: дві відеокамери Dahua та відеореєстратор EZ-IP mac AO:BD:1D:85:ОA:FF s/n 5G003F2PAZCCE0D та налаштував вхід до особистого кабінету користувача за спеціалізованого програмного забезпечення: «Клієнт для віддаленого доступу до відеореєстраторів систем відеоспостереження», з функціями зберігання та відтворення створивши логін та пороль.

При цьому ОСОБА_3 запевнив ОСОБА_7 , що остання має особистий доступ до інформації, що фіксується та зберігається внаслідок діяльності вказаного обладнання.

В подальшому у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних систем (інформаційно-телекомунікаційних систем) судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_8 , шляхом залишення в особистому користуванні у себе адмінистративних прав доступу без згоди власника (розпорядника) інформаційної системи відеонагляду, та подальшому витоку інформації.

Так, в невстановлений під час досудового розслідування проміжок часу, але не пізніше 22.11.2022 року, ОСОБА_3 , знаходячись за своїм місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою власного персонального комп`ютеру з материнською платою фірми «Asus 97-pro wi-fi ac», який мав доступ до мережі Інернет з використанням послуг інтернет-провайдеру «Тріолан» (ТОВ «Контент Делівері Нетворк») з наступних ІР-адрес: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, маючі ідентифікаційні дані, а саме логін та пароль доступу до облікового запису «Суд Аркатова» з типом з`єднання SN P2P та ім`ям користувача « ОСОБА_9 », що належить ОСОБА_8 , та містить інформацію з обмеженим доступом, яка створена та захищена відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Законів України «Про інформацію», «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «Про електронні комунікації», здійснив несанкціоноване втручання в роботу облікового запису «Суд Аркатова» з типом з`єднання SN P2P та ім`ям користувача « ОСОБА_9 », електронних комунікаційних мереж, яка належить та використовується ОСОБА_8 , що призвело до витоку вище вказаної інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації в умовах воєнного стану та дозволило здійснювати перегляд ОСОБА_3 аудіовізуальних зображень за місцем мешкання останнього, використовуючи мережу Інтернет.

Крім того, приблизно в 2021 році, точної дати під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 за усною домовленістю з ОСОБА_10 здійснив встановлення, налаштування камер відеонагляду та мережевого обладнання для здійснення аудіо- та відеозапису у службовому кабінеті 221,222 Дзержинського районного суду м. Харкова (службовий кабінет судді ОСОБА_10 ) за адресою: АДРЕСА_2 .

А саме встановив обладнання: відеокамери та відеореєстратор та налаштував вхід до особистого кабінету користувача за спеціалізованого програмного забезпечення: «Клієнт для віддаленого доступу до відеореєстраторів систем відеоспостереження», з функціями зберігання та відтворення створивши логін та пороль.

При цьому ОСОБА_3 запевнив ОСОБА_10 , що остання має особистий доступ до інформації, що фіксується та зберігається внаслідок діяльності вказаного обладнання.

В подальшому у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних систем (інформаційно-телекомунікаційних систем) судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_10 , шляхом залишення в особистому користуванні у себе адмінистративних прав доступу без згоди власника (розпорядника) інформаційної системи відеонагляду, та подальшому витоку інформації.

Так, в невстановлений під час досудового розслідування проміжок часу, але не пізніше 22.11.2022 року, ОСОБА_3 , знаходячись за своїм місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , за допомогою власного персонального комп`ютеру з материнською платою фірми «Asus 97-pro wi-fi ac», який мав доступ до мережі Інернет з використанням послуг інтернет-провайдеру «Тріолан» (ТОВ «Контент Делівері Нетворк») з наступних ІР-адрес: НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи умисел, спрямований на несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікаційних мереж, маючі ідентифікаційні дані, а саме логін та пароль доступу до облікового запису «Суд Цвира» з типом з`єднання SN P2P та ім`ям користувача « ОСОБА_9 », що належить ОСОБА_10 , та містить інформацію з обмеженим доступом, яка створена та захищена відповідно до вимог Цивільного кодексу України, Законів України «Про інформацію», «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах», «Про електронні комунікації», здійснив несанкціоноване втручання в роботу облікового запису «Суд Цвира» з типом з`єднання SN P2P та ім`ям користувача « ОСОБА_9 », електронних комунікаційних мереж, які належать та використовуються ОСОБА_10 , що призвело до витоку вище вказаної інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації в умовах воєнного стану та дозволило здійснювати перегляд ОСОБА_3 аудіовізуальних зображень за місцем мешкання останнього, використовуючи мережу Інтернет.

22.11.2022 о 08:28 год за адресою АДРЕСА_1 під час проведення обшуку у ОСОБА_3 , виявлений факт несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікації мереж, якщо вони призвели до витоку, вчинені в умовах воєнного стану.

22.11.2022 від судді Дзержинського районного суду м. Харкова ОСОБА_11 та ОСОБА_10 надійшла заява щодо вчинення відносно них кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України вчинене ОСОБА_3

22.11.2022 вказані відомості внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000727 та 0000728.

22.11.2022 безпосередньо після вчинення злочину фактично затримано відповідно до ст. 208 КПК України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

23.11.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину) передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, несанкціоноване втручання в роботу інформаційно-комунікаційних систем, електронних комунікації мереж, якщо вони призвели до витоку, вчинені в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_3 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Слідчий зазначає, що у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що існують ризики передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, що вказують на те, що підозрюваний: з метою уникнення покарання за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно вплинути на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, в тому числі на тих, що не допитані в ході досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, підозрюваний може не з`являтися за викликом до слідчого, прокурора, суду, та необґрунтовано затягувати строк досудового слідства.

Оскільки на теперішній час вищевказані ризики мають місце, слідчим наголошено, що є достатні підстави вважати, що забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_3 та запобігти ризикам передбаченим п.п. 1-4 ст. 177 КПК України можливо лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у зв`язку з підозрою у вчиненні злочину, що супроводжувався погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у клопотанні, та просив його задовольнити, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1-4 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 просив обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

У судовому засіданні захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора, посилаючись на недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та обрати відносно підзахисного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, у вигляді домашнього арешту.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, включаючи Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження за № 0000615 від 14 жовтня 2022 року, у рамках якого подано клопотання, вислухавши думку осіб, що беруть участь у кримінальному провадженні, слідчий суддя приходить до наступного.

Матеріали клопотання свідчать, що 22.11.2022 відповідно до ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за підозрою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

22.11.2022 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України.

Кримінальним процесуальним Кодексом України визначено мету, підстави та обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема, тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, у тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей та інші обставини.

Підставою для звернення з даним клопотанням є те, що в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, і під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно вплинути на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, в тому числі на тих, що не допитані в ході досудового розслідування; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Слідчий суддя вважає, що обґрунтованість підозри у скоєнні ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 361 КК України, підтверджується зібраними на даний час доказами, а саме: даними заяви ОСОБА_10 ; даними заяви ОСОБА_8 , даними протоколу обшуку від 22.11.2022; даними протоколів огляду від 22.11.2022; даними протоколу огляду речей та документів та визнання речовими доказами від 23.11.2022; даними протоколу затримання ОСОБА_3 в порядку ст. 208 КПК України.

У судовому засіданні стороною обвинувачення підтверджені ризики того, що ОСОБА_3 , переховуючись від органів досудового розслідування, може залишити та змінити своє місце проживання, що свідчить про можливі спроби уникнення кримінальної відповідальності шляхом переховування від правоохоронних органів та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що на теперішній час органом досудового розслідування не встановлені усі обставини кримінального правопорушення, а тому є підстави вважати, що підозрюваний може знищити сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно вплинути на потерпілого, свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, в тому числі на тих, що не допитані в ході досудового розслідування, що підтверджуються тим, що підозрюваному відомі анкетні дані, місце мешкання потерпілого, його родини, свідків, що свідчить про реальну можливість вчинення спроб неправомірного впливу на останніх з метою надання необхідних підозрюваному показів в майбутньому, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що, перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_3 може інформувати про хід досудового розслідування інших можливих співучасників кримінального правопорушення, в тому числі ще невстановлених, що може зашкодити об`єктивному та повному розслідуванню кримінального провадження, підозрюваний може не з`являтися за викликом до слідчого, прокурора, суду, та необґрунтовано затягувати строк досудового слідства.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Так, слідчий суддя, відповідно до положень ст.ст. 177, 178 КПК України, враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_3 , який раніше не судимий, з вищою освітою, розлучений, ФО-П, має постійне місце проживання.

Отже, під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено наявність достатніх підстав вважати, що обставини, визначені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України, які свідчать про наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному кримінальному провадженні, обґрунтованість підозри, недостатність застосування менш суворого запобіжного заходу для запобігання наявним ризикам є обґрунтованими, оскільки вони належним чином вмотивовані та доведені прокурором, при цьому підтверджуються матеріалами клопотання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, однак, з огляду на те, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері використання електронно обчислювальних машин (комп`ютерів), систем та комп`ютерних мереж і мереж електрозв`язку, слідчий суддя приходить до висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, щоб запобігти спробам вчинити дії, передбачені пунктами 1 - 4 частини першої статті 177 КПК України.

Отже, враховуючи конкретні обставини злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , а також відомості про особу підозрюваного в їх сукупності, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000615 від 14 жовтня 2022 року, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування на шістдесят днів, тобто до 20 січня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_3 та його захисника - відмовити.

Зобов`язати старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління Національної поліції в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_6 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_3 про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановити строк дії ухвали до 20 січня 2023 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складено і підписано без проголошення 29 листопада 2022 року.

Слідчий суддя - ОСОБА_1