490/2080/23 20.03.2023
н/п 1-кс/490/2528/2023
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2080/23
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу

20 березня 2023 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Широколанівка Веселинівського району Миколаївської області, громадянин України, з середньою-неповною освітою, офіційно не працюючий, перебуває у цивільному шлюбі, має одну малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , даних про судимості не надано,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий, як сторона кримінального провадження, звернувся з клопотанням, погодженим з прокурором, до слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні за №0000112 від 18.03.2023.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Зокрема, 17.03.2023 приблизно о 21 годині у ОСОБА_6 виник умисел на заволодіння грошима, які належать ОСОБА_8 , з приміщення будинку АДРЕСА_3 , з метою його подальшого обернення на свою користь. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 17.03.2023 , близько о 21:30 годині, переслідуючи корисливий мотив та мету власного незаконного збагачення, одягнув будівельні рукавички, та піді шов до двору домоволодіння АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_8 , де переліз через огорожу, та, розбивши скло і вийнявши віконну раму, проник до приміщення зазначеного вище будинку. Знаходячись у будинку, ОСОБА_6 , застосував до ОСОБА_8 фізичне насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я останнього, а саме наніс йому декілька ударів в обличчя, при цьому вимагаючи гроші. ОСОБА_8 усвідомлюючи протиправність намірів ОСОБА_6 , та можливість настання більш тяжких наслідків для себе, віддав гроші ОСОБА_6 у сумі 9900 гривень. Після чого, заволодівши грошима ОСОБА_6 з місця скоєння кримінального правопорушення зник та розпорядився ними на власний розсуд, тим самим спричинивши ОСОБА_8 матеріальну шкоду на зазначену суму.

Прокурор в судовому засіданні подане клопотання підтримав та просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави зважаючи на положення п.1 ч.4 ст.183 КПК України. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання до 10 років позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам чинного законодавства та вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ч.1, 3 ст.177 КПК України для застосування вказаного виду запобіжного заходу. На думку прокурора, жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні проти застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив застосувати щодо останнього більш м`який вид запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою, а саме погодинний домашній арешт. Вважав ризики недоведеними.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання слідчого підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до матеріалів клопотання до Єдиного реєстру досудового розслідування внесено кримінальне провадження №0000112 від 18.03.2023 за ч.4 ст.186 КК України.

18.03.2023 ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

18.03.2023 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України. Зокрема обґрунтованість підозри стверджується зібраними доказами у матеріалах кримінального провадження, а саме: рапортом чергового відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області від 18.03.2023, згідно з яким 18.03.2023 до чергової частини відділення поліції №5 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області звернувся ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 17.03.2023, приблизно о 21:30 годині ОСОБА_9 , шляхом розбиття вікна, проник до приміщення будинку АДРЕСА_3 , де застосувавши фізичну силу, відкрито заволодів грошима заявника; завою ОСОБА_8 від 18.03.2023, згідно якої 17.03.2023, приблизно о 21:30 годині, ОСОБА_6 , шляхом розбиття вікна, проник до приміщення будинку, що розташований на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де застосувавши фізичну силу, відкрито заволодів грошовими коштами.; протоколом огляду місця події від 18.03.2023, згідно якого проведено огляд приміщення будинку АДРЕСА_3 . Під час огляду виявлено та вилучено: 5 СПУ, 6 ССО, два змиви, ручка від вхідних дверей, складено фототаблицю; показами потерпілого ОСОБА_8 від 18.03.2023, який показав, що мешкає разом із своєю матір`ю ОСОБА_10 , 1943 року народження. 17.03.2023, приблизно о 20:00 годині, він з матір`ю знаходились у кімнаті де дивились телевізор. Приблизно о 21:30, він виключив телевізор, але ще не спав. У цей момент він почув стук у вікна, а ще через декілька хвилин почув, що хтось ходе у кухні. Від піднявся з ліжка та пішов до кухні, де на порозі кухні та кімнати побачив місцевого мешканця ОСОБА_6 , якого добре знає. В цей момент ОСОБА_6 наніс йому один удар кулаком в обличчя, при цьому ОСОБА_11 тримав у одній руці мобільний телефон і ліхтарем від телефону світив йому в обличчя, а іншою рукою наніс йому удар. Від отримано удару, він свідомість не губив, але похитнувся та ухопився за ОСОБА_11 , і вони вдвох упали на підлогу. ОСОБА_11 опинився на ньому зверху і наніс йому ще біля трьох ударів в область обличчя. При цьому ОСОБА_11 сторонніми предметами та фізичною розправою йому не погрожував. Через декілька хвилин ОСОБА_11 піднявся і сказав, що йому необхідні гроші, за те, що він буде мовчати, і нікому не скаже, що він погано доглядає за матір`ю. Чому ОСОБА_11 так сказав, йому не відомо. Крім того, йому здалось, що ОСОБА_11 перебував у стані алкогольного сп`яніння, так як від нього був запах алкоголю. Також він доповнив, що коли ОСОБА_11 наносив йому удари в обличчя, до приміщення кухні заходила мати, якій він наказав повернутись до кімнати, що остання і зробила. Після цього ОСОБА_11 сказав дати йому мобільний телефон, і коли він дав йому свій телефон, який був при ньому, ОСОБА_11 увімкнув на телефоні ліхтар. Так як він злякався ОСОБА_11 , та бажав, щоб останній скоріше вже пішов, сказав ОСОБА_12 , що в нього мається трохи грошей і сказав, що вони знаходяться у кімнаті. Після цього вони пішли до кімнати, де він підняв кришку розкладного крісла, де лежали гроші. ОСОБА_11 узяв гроші у сумі 9900 гривень, залишив його мобільний телефон у веранді, та через віконний отвір виліз будинку; показами свідка ОСОБА_10 , яка показала, що 17.03.2023 у нічний час, точного часу не знає, вона була вдома із своїм сином ОСОБА_13 . У цей час вона почула, що хтось стукає у вікно її кімнати, а потім і у всі вікна та двері, а потім вона почула чоловічий голос, який звертався до її сина. Піднявшись з ліжка, вона пішла до кухні, де побачила молодого чоловіка, який бив по обличчю її сина. Потім її син та цей чоловік пішли до іншої кімнати, а вона пішла до своєї кімнати. Що відбувались далі, вона не бачила, але через деякий час, син розповів, що це був ОСОБА_9 , який забрав гроші; показами свідка ОСОБА_14 , яка показала, що 17.03.2023, приблизно о 20:00 годині, її співмешканець ОСОБА_9 прийшов до дому з кладовища, де копав могилу. Вдвох вони почали вживати алкогольні напої, а саме горілку та пиво. Через деякий час, ОСОБА_15 нічого не пояснюючи вийшов з будинку, і повернувся до дому о 06:00 годині 18.03.2023, та пішов спати. В цей же день до них до дому приїхали працівники поліції, від яких ОСОБА_15 почав ховатися у будинку, а коли все ж таки він вийшов то їй від нього та працівників поліції стало відомо, що 17.03.2023 у нічний час, він побив ОСОБА_16 та заволодів його грошовими коштами; показами свідка ОСОБА_17 , який показав, що 18.03.2023, приблизно о 06:00 годині, йому зателефонував його знайомий ОСОБА_18 , та повідомив, що в ночі 17.03.2023, місцевий мешканець ОСОБА_9 , розбив вікно та заліз у його будинок, побив та забрав гроші, приблизно у сумі 10000 гривень. Приблизно о 10:00 годині, він пішов до ОСОБА_19 , де побачив розбите скло у будинку, а коли вийшов ОСОБА_20 , то він побачив, що в нього маються тілесні ушкодження на обличчі, а також засохла кров; та іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Оцінюючи наведені слідчим в клопотанні та прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ч.1, 3, 5 ст.177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки йому загрожує реальне покарання у вигляд позбавлення волі строком від 7 до 10 років позбавлення волі. Крім того, може незаконно впливати на потерпілого і свідків, оскільки перебуваючи на свободі, не маючи запобіжного заходу, знаючи їх місце проживання, зможе впливати на них з метою зміни показів на такі, що не відповідають дійсності та виправдовують його як підозрюваного, тим самим він матиме можливість уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити про наступне. У відповідності до рекомендацій, наданих Верховним Судом у Листі від 03 березня 2022 року № 1/0/2-22 «Щодо окремих питань здійснення кримінального провадження в умовах воєнного стану», запровадження воєнного стану та збройна агресія щодо України самі по собі є ризиками, які мають враховувати суди при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу. Зазначена позиція попередньо була висловлена і Радою суддів України в рекомендаціях щодо роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених 02 березня 2022 року. А тому надані рекомендації слідчий суддя також враховує при вирішенні даної справи.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії тяжких та за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 7 до 10 років позбавлення волі, а також яке за своєю правовою природою та об`єктом спрямування спрямоване проти життя та здоров`я особи, що є найвищою соціальною цінністю та охороняється на найвищому конституційному рівні в державі (стаття 3 Конституції України), а також особу підозрюваного, який офіційного не працює, вчинив кримінальне правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу, що тим самим підвищує ступінь суспільної небезпечності кримінального правопорушення, у вчиненні якого його підозрюють. Крім того, суд вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, не працює, даних про тяжкі захворювання не надано, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання слідчого про застосування до підозрюваного найжорсткішого виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Щодо можливості застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно п.3 ч.5 ст.182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб..

Поряд з цим положеннями п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З урахуванням обставин справи та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, який вчинений із застосуванням насильства(грабіж), суд вважає за можливе не визначати підозрюваному розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись вимогами статей 177, 178, 182, 183, 186, 194, 196, 197, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», за адресою: вул. Лагерне поле 5, м. Миколаїв.

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме: з моменту затримання з 18 березня 2023 року до 16 травня 2023 року включно (в межах строку досудового розслідування).

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1