Номер провадження: 11-кп/813/448/22
Справа № 504/1928/17
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2022 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції під час трансляції з ДУ «Вінницька установа виконання покарань №1» заяву засудженого ОСОБА_8 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_2 , судів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м.Одеси від 08 червня 2021 року, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_8 про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26 квітня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 09 вересня 1999 року, якими ОСОБА_8 було засуджено до довічного позбавлення волі за статтями 86-1; 93 пункти «в», «г», «е», «з»; 42; 43; 14 КК України (в редакції 1960 КК України).

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його заяву про перегляд за нововиявленими обставинами вироку Одеського обласного суду від 26 квітня 1999 року.

В судовому засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_8 заявив відвід колегії суддів у складі головуючого судді ОСОБА_2 , судів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Свою заяву обґрунтував тим, що судді ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у даній справі ухвалили низку неправосудних судових рішень, з якими ОСОБА_8 категорично не погоджується. З цих підстав він звернувся до Офісу Генерального прокурора із заявою в порядку ст.214 КПК України і, зі слів ОСОБА_8 , відносно суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були внесені відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань.

Крім того засуджений зазначив, що у нього існують сумніви в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_4 , який обіймаючи посаду члена Вищої ради правосуддя не належно розглядав скарги ОСОБА_8 про притягнення до дисциплінарної відповідальності суддів Комінтернівського районного суду Одеської області,

Відповідно до ч.1 ст.81 КПК України у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Згідно з ч.3 вказаної норми права при розгляді відводу має бути вислухана особа, якій заявлено відвід, якщо вона бажає дати пояснення, а також думка осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні. Питання про відвід вирішується в нарадчій кімнаті вмотивованою ухвалою слідчого судді, судді (суду). Заява про відвід, що розглядається судом колегіально, вирішується простою більшістю голосів.

Заслухавши засудженого ОСОБА_8 , який підтримав свою заяву про відвід, думку захисника ОСОБА_7 , який підтримав позицію свого підзахисного, вислухавши прокурора ОСОБА_6 , який вважав заявлений відвід безпідставним, обговоривши доводи заявленого відводу, апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Положеннями ст.75 КПК України визначений вичерпний перелік підстав за яких суддя не може приймати участь у кримінальному провадженні та з яких сторона провадження може заявити відвід судді.

Пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України регламентовано, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

У своїй усній заяві про відвід засуджений ОСОБА_8 не наводить жодних обставин, передбачених ст.75 КПК України для її задоволення.

Разом з тим, відповідно до ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли відображення у ст.21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах: «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Враховуючи прецедентну практику Європейського суду з прав людини, з метою недопущення сумнівів у учасників кримінального провадження, а також безпосередньо у засудженого ОСОБА_8 , в безсторонності та неупередженості суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити заяву засудженого ОСОБА_8 та відвести колегію суддів у названому складі від розгляду його апеляційної скарги ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року.

Згідно з абз.5 підпункту 2.3.25 пункту 2.3 «Положення про автоматизовану систему документообігу суду» затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року №30 у разі задоволення відводу або самовідводу заміна судді здійснюється автоматизованою системою на підставі рішення про відвід (самовідвід) у порядку, зазначеному в підпункті 2.3.23 пункту 2.3 цього Положення.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає за необхідне передати матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст.35 КПК України.

Керуючись статтями 75, 80, 81, 82, 376, 419 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву засудженого ОСОБА_8 .

Відвести колегію суддів у складі головуючого судді ОСОБА_2 , суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від розгляду апеляційної скарги засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 08 червня 2021 року.

Матеріали провадження №11-кп/813/448/22 передати до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматичного розподілу в порядку ст.35 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3