Справа № 459/4058/21
Провадження № 1-кп/459/499/2021
УХВАЛА

судового засідання

01 грудня 2022 року Червоноградський міський суд Львівської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1
з участю:секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Червонограді кримінальне провадження №0000890 від 30.11.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Червоноградського міського суду Львівської області перебуває дане кримінальне провадження.
Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В його обґрунтування вказав, що обставини, які були підставою для обрання такого, на даний час не відпали.
Захисник обвинуваченого заперечила клопотання прокурора. Вказала, що немає ризиків того, що він може переховуватись від слідства. Достатнім буде застосування до нього запобіжного захожу у виді цілодобового домашнього арешту.
Обвинувачений просив в клопотанні прокурора відмовити, та підтримав клопотання захисника про зміну запобіжного заходу.
Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників, суд приходить до наступного.
Ухвалою суду від 11.01.2022 обвинуваченому було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 днів, який було продовжено, востаннє ухвалою суду від 03.10.2022 до 03.12.2022 включно.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього кодексу.
Прокурор мотивував своє клопотання тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі. З врахуванням тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину і суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому судом в разі доведення його винуватості, зважаючи на принцип безпосередності дослідження доказів, існують обґрунтовані ризики можливості переховування обвинуваченого від суду з метою уникнення покарання, незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та можливості вчинення іншого злочину. На думку прокурора, такі ризики існували на час обрання запобіжного заходу обвинуваченому, не зменшилися та продовжують мати місце на даний час.
Однак суд вважає, що не доведено наявність ризиків, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого під вартою. Судовий розгляд не завершено. По справі допитані всі свідки, докази існування ризиків незаконного впливу на свідків чи можливості вчинення інших правопорушень, відсутні.

Обвинувачений тривалий час перебуває під вартою.

Судом враховано, що ОСОБА_4 має постійне місце проживання, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину.

Тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходом та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Згідно з п. 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу лише наявність обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші аргументи для продовження тримання під вартою.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає у забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Даний вид запобіжного заходу може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.
З врахуванням наведеного подальше тримання обвинуваченого під вартою є невиправданим, а застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту буде достатнім для запобігання наявним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Підстав вважати, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною обвинуваченому залишати житло цілодобово не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, немає.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що підстав для задоволення клопотання прокурора про продовження обвинуваченому тримання під вартою немає. Тому обвинуваченому слід змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Керуючись ст. ст. 177, 183, 202, 331 КПК України, суд,-
УХВАЛИВ :
У клопотанні прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , змінити на домашній арешт та заборонити ОСОБА_4 цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 строком на два місяці.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1/ прибувати за кожною вимогою до суду;

2/ повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

3/ здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Датою закінчення строку дії ухвали щодо ОСОБА_4 визначити 01.02.2023.

Ухвалу про застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до Червоноградського районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти негайно та зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_4 невідкладно прибути до місця свого проживання.

Ухвала суду підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1