Справа № 183/8846/22
№ 1-кс/183/2213/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2022 року Дніпропетровська обл.,

м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погодженого прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявленого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 24.02.2015 р. у відношенні:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ізварине, м. Краснодон Луганської області, громадянина України, військовослужбовець військової служби за контрактом на посаді техніка вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старшина, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання мотивовано тим, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 24.02.2015 р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, за підозрою ОСОБА_5 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 09 липня 2007 року ОСОБА_5 проходить військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 та перебуває у військовому званні «старшина».

Відповідно до наказу командира військової частині НОМЕР_1 (по особовому складу) від 05 грудня 2013 року №61 старшого сержанта ОСОБА_5 призначено на посаду техніка вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18 грудня 2013 року №259 старший сержант ОСОБА_5 вважається таким , що справи і посаду техніка вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Наказом командуючого військами оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (по особовому складу) від 16.05.2014 старшому сержанту ОСОБА_5 присвоєно військове звання «старшина».

Проходячи військову службу, старшина ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, Положення про проходження військової служби за контрактом та кадрової військової служби у Службі безпеки України, ст. ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

03.06.2014 року старшина ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з метою ухилитися від проходження військової служби самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та перебуває за її межами до теперішнього часу. Старшина ОСОБА_5 проводить час на власний розсуд за межами військової частини та до виконання своїх функціональних обов`язків не приступив.

18.05.2014 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України нез`явлення на службу з відпустки з метою ухилитися від військової служби.Копія повідомлення про підозру згідно вимог ст. 278 КПК України, була спрямована командиру військової частини, де останній проходив військову службу, а також за місцем реєстрації останнього.

Досудовим розслідуванням також встановлено, що ОСОБА_5 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у с. Ізварине м. Краснодон Луганської області, українець, громадянин України, військовослужбовець військової служби за контрактом на посаді техніка вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старшина, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Викладені обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Таким чином, дії ОСОБА_5 підпадають під кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 408 КК України, а саме діючи умисно, з метою ухилитися від військової служби, без поважних причин не з`явився до військової служби.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що підтверджується, тим що військовослужбовець підозрюється у вчиненні злочину за який, передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, згідно ст. ст. 7-9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитись від слідства.

-вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний був військовослужбовцем,, йому відомі місця дислокаціі військових частин ЗСУ, відома структура, види та чисельність військових частин та військовослужбовців ЗСУ, є обґрунтована ймовірність вважати, що вказаний військовослужбовець може займатись колабораційною діяльністю, свої знання та навички використовувати проти інтересів України, а також приймати участь у збройній агресії проти України на стороні країни агресора, адже до сьогодні він не з`явився ні до правоохоронних органів, ні до місця служби.

Неможливість застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання, домашнього арешту та особистої поруки відносно підозрюваного пов`язана з тим, що вказані запобіжні заході будуть не достатніми для запобігання вищевказаним ризиками та в умовах воєнного стану обраний запобіжний захід має відповідати характеру певного суспільного інтересу, що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості. Крім того, "суворість передбаченого покарання" є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочину.

Разом з тим підозрюваний ОСОБА_5 викликався до органу досудового розслідування та Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил, шляхом надсилалася повістки про виклик до підозрюваного, однак останній такі виклики ігнорує та не з`являється до органів досудового розслідування та прокуратури.

Крім того, згідно із розпорядженням Кабінету міністрів України від 07.11.2014 №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади не здійснюють свої повноваження та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» та відповідно до додатку №1 вказаного розпорядження територія м. Краснодона Луганської області, має правовий статус населеного пункту, на якій органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

За вказаних обставин, підозрюваний ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що знаходиться на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до рапорту офіцера відділення охорони, ППС, розшуку та діяльності Луганського зонального відділу військової служби правопорядку молодшого лейтенанта ОСОБА_6 встановлено, що ОСОБА_5 лінію розмежування станом на день подання клопотання не перетинав, та на підконтрольній території не перебуває.

Згідно наданої інформації з Державної прикордонної служби України встановлено, що ОСОБА_5 лінію розмежування, та Державний кордон України за період вказаний в описовій частині цього клопотання не перетинав, та на підконтрольній Українській владі території не перебуває.

Запобігти настанню вказаного ризику неможливо застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органів досудового розслідування.

Вручити ОСОБА_5 копії клопотання про обрання запобіжного заходу та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність його застосування не надалось можливим у зв`язку із тим, що місцезнаходження ОСОБА_5 органу досудового розслідування не відоме.

Таким чином існують обставини зазначені у п. 1 ч. 4 ст. 189 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування.

За таких обставин досудове розслідування по даному кримінальному провадженню неодноразове відновлювалось та зупинялося, з метою вжиття вичерпних заходів спрямованих на встановлення місця перебування підозрюваного, які позитивного результату не надали. Останній раз досудове розслідування відновлено у день складання клопотання.

На цих підставах заявник клопотання просить надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Доручити затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою співробітникам Другого оперативного відділу (з дислокацією у місті Сєверодонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську.

В судове засідання прокурор ОСОБА_4 не з`явилася. Надала суду заяву про розгляд клопотання за її відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 188 КПК України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 2 ст.188 КПК України, передбачено, що клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 189 КПК України, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Відповідно до ч. 4 ст. 189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Статтею 191 КПК України встановлено, що затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; 2) закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; 3) відкликання ухвали прокурором.

Слідчим суддею встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 24.02.2015 р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

18 травня 2016 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України.

Постановою про оголошення підозрюваного в розшук від 18.05.2016 р. старшого слідчого військової прокуратури Луганського гарнізону, погодженої військовим прокурором Луганського гарнізону, оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Постановою від 19.12.2022 р. прокурора Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил було відновлено досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Таким чином слідчим суддею встановлено, що мається достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується від органу досудового розслідування.

Матеріали кримінального провадження містять достатньо підстав для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та для тримання його під вартою (протокол допиту свідка від 14.12.2015 р., протокол допиту свідка від 13.01.2016 р., протокол допиту свідка від 15.01.2016 р., протокол допиту свідка від 17.02.2016 р.,повідомлення про підозру від 18.05.2016 р., постановою про оголошення підозрюваного в розшук від 18.05.2016 р.).

Також слідчий суддя вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного ОСОБА_5 вчинити дії, передбачені п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що він, з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

Враховуючи, що прокурором доведено наявність: обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення; підстав для тримання під вартою підозрюваного; підстав вважати, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування, слідчий суддя вважає, що заявлене клопотання прокурора підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 107, 131, 132, 176 177, 189, 190, 369 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погодженого прокурором Луганської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері об`єднаних сил ОСОБА_4 , про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, заявленого у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000077 від 24.02.2015 р. у відношенні ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала постановлена за клопотанням слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Сєвєродонецьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 (адреса: Донецька обл., м. Краматорськ, вул. Героїв України, 21, т. НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ).

Ухвала діє протягом шести місяців з дня її постановлення, тобто до 22 (включно) червня 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8