Справа № 163/465/23
Провадження № 1-кп/163/79/23
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2023 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль кримінальне провадження № 0000001 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Омськ російської федерації, що проживає по АДРЕСА_1 , росіянина, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 , будучи особою призовного віку, яка підлягає мобілізації та не має права перетину державного кордону України під час дії запровадженого воєнного стану, в кінці жовтня 2022 року, перебуваючи за місцем проживання по АДРЕСА_1 , через месенджер «Viber» вступив у змову із невстановленою досудовим розслідуванням особою, з якою домовився про виготовлення на своє ім`я документів, які надають право безперешкодного виїзду за межі України, а саме, довідки військово-лікарської комісії, форма якої встановлена наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008 року, та тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, форма якого встановлена наказом Міністерства оборони України № 610 від 21.11.2017 року. З цією метою, діючи за попередньою змовою в групі осіб з невстановленою досудовим розслідуванням особою, як пособник у виготовленні вказаних підроблених документів ОСОБА_4 надав невстановленій особі свій паспорт громадянина України зі своїми анкетними даними та власну фотокартку шляхом відправки їх зображень через месенджер «Viber».

Невстановлена особа, використовуючи персональні дані ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, за допомогою комп`ютерної техніки виготовила на ім`я ОСОБА_4 підроблені документи:

- довідку військово-лікарської комісії № 14/1 від 24.10.2022 року, у яку внесла недостовірні відомості про непридатність ОСОБА_4 до проходження військової служби з виключенням з військового обліку та завірила відтисками печаток « ІНФОРМАЦІЯ_2 », лікаря « ОСОБА_6 » та проставила підписи голови та секретаря військово-лікарської комісії;

- тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 26.10.2022 року, у яке вклеїла фотокартку ОСОБА_4 та внесла недостовірні відомості про виключення з військового обліку військовозобов`язаних, а також завірила відтисками печатки « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та підписала від імені військового комісара ОСОБА_7 .

В подальшому невстановлена особа переслала вищевказані підроблені документи ОСОБА_4 , які 01 листопада 2022 року він отримав у відділенні № 58 «Нової пошти», перерахувавши при цьому за виготовлення підроблених документів на невстановлений номер банківського рахунку невстановленої особи грошові кошти в сумі 15000 гривень.

Близько 10:00 години 01 січня 2023 року під час проходження прикордонного контролю в пункті пропуску для міжнародного залізного сполучення «Ягодин» Волинської митниці, що по вулиці Призалізничній 14 в селі Римачі Ковельського району Волинської області, ОСОБА_4 , будучи особою призовного віку, яка не має права перетину державного кордону України в умовах дії запровадженого воєнного стану, умисно, з метою незаконного перетину державного кордону України, в порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» як підставу для перетину державного кордону України надав працівникам Державної прикордонної служби України завідомо підроблені на його ім`я довідку військово-лікарської комісії № 14/1 від 24.10.2022 року та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 26.10.2022 року, якій зазначеною у ній установою не видавались і не посвідчувались.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з укладеною між обвинуваченим та прокурором угодою про визнання винуватості.

Згідно з цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України у вигляді 2 років обмеження волі, за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на підставі ч.1 ст.70 КК України буде застосовано принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим, а остаточне покарання буде призначене з випробуванням згідно ст.75 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Передбачений ч.3 ст.358 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, ст.12 КК України віднесений до категорії нетяжких; кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.358 КК України, належить до кримінальних проступків.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений та його захисник. Скарги стороною захисту під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, суд встановив, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, а також інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважав за необхідне затвердити угоду, обвинувачений та його захисник проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Долю речових доказів належить вирішити згідно зі ст.100 КПК України, а арешт майна - відповідно до ст.174 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосований, клопотання про застосування такого заходу не заявлене, а підстави для ухвалення такого рішення з ініціативи суду не встановлені.

Керуючись ст.ст.373, 374, ч.15 ст.615 КПК України,

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 21 лютого 2023 року у кримінальному провадженні № 0000001, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України, і призначити йому покарання:

- за ч.5 ст.27, ч.3 ст.358 КК України - у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;

- за ч.4 ст.358 КК України - у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_4 призначити у вигляді 2 (двох) років обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає такі обов`язки: періодично з`являтиметься для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомлятиме уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази довідку військово-лікарської комісії № 14/1 від 24.10.2022 року та тимчасове посвідчення військовозобов`язаного НОМЕР_1 від 26.10.2022 року, яка зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000001, залишити у матеріалах цього провадження, скасувавши накладений на них ухвалою слічого судді Любомльського районного суду Волинської області від 05 січня 2023 року арешт.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 1887 (одну тисячу вісімсот вісімдесят сім) гривень 80 копійок судових витрат на проведення судової технічної експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1