703/2564/22
1-кп/703/280/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2023 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла кримінальне провадження від 05 липня 2022 року під №0000379 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Куцівка Смілянського району Черкаської області, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, офіційно не працевлаштований, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_6 04 липня 2022 близько 19 год. 10 хв., керуючи технічно-справним автомобілем «ВАЗ 21093» номерний номер, НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Незалежності у м. Сміла Черкаської області від вул. Нахімова у напрямку до вул. Федорова, навпроти Смілянської автостанції №1, що за адресою: вул. Незалежності №111 м. Сміла, у порушення пп. 18.1, Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 не обрав безпечної швидкості руху, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, а тому, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не переконавшись у відсутності пішоходів, для яких може бути створена небезпека, продовжив рух, у результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка переходила проїжджу частину вулиці Незалежності по нерегульованому пішохідному переході, зліва на право відносно напрямку руху автомобіля «ВАЗ 21093» номерний номер, НОМЕР_1 .

У результаті виниклої дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_5 згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-6-01/192 від 30.08.2022 отримала наступні тілесні ушкодження, а саме: закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку із раною правого надбрів`я та саднами чола (лобу); тулубу, а саме: переломи 2-5,7,8 ребра праворуч із гематорексом (крововилив у грудну порожнину), перелом тіла 7-го грудного (ТЬ7), хребця перелом правого поперечного відростку 5-го поперекового (L5) хребця, перелом крижі з переходом на крило правої клубової кістки, перелом гілок лобкової та сідничної кісток; кінцівок, а саме: закритий перелом правої плечової кістки, який отяготився нейропатією променевого нерву, закриті внутрішньо суглобові уламкові переломи лотеральних виростків обох стегнових кісток зі зміщенням та підвивихом правої гомілки, закритий уламковий перелом проксимального епіметафізу правої малогомілкової кістки, забійно-саднені рани, та яка отяготилася травматичним шоком тяжкого ступеню (ІІІ ст), що за ознакою небезпеки для життя відносяться до категорії тяжких.

Спричинення ОСОБА_8 тілесних ушкоджень, знаходиться у причинному зв`язку із порушенням водієм ОСОБА_6 вимог пп. 18.1, 12.3 Правил дорожнього руху України.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло тяжке тілесне ушкодження потерпілому.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, виявляв щирий жаль з приводу вчиненого та його наслідків. Надав суду показання, в яких повністю підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, які зазначені в обвинувальному акті. Зокрема вказав, що 04 липня 2022 року близько 19 год. 10 хв. він на власному автомобілі ВАЗ 21093 рухався по вул. Незалежності у м. Сміла в районі автостанції, зі швидкістю близько 50 км/год назустріч сонцю, що заходило, і яким був засліплений. Відчув зіткнення і зрозумів, що здійснив наїзд на пішохода. До того моменту він пішохода (потерпілу) не бачив, оскільки був засліплений. Потерпіла була в тяжкому стані. Її родичі викликали швидку. Відповідальність застрахована. Про те, що у місці наїзду знаходиться пішохідний перехід він знав, хоча той і був без дорожньої розмітки, відмічений лише дорожнім знаком. На відшкодування шкоди ним вже сплачено потерпілій шістдесят тисяч гривень.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні заявила про часткове добровільне відшкодування обвинуваченим матеріальної шкоди в сумі 60 тис. грн., просила не застосовувати до останнього покарання у виді реального позбавлення волі, також просила не позбавляти його права керувати транспортними засобами.

Ураховуючи, що обвинувачений ОСОБА_6 та інші учасники судового провадження не оспорюють фактичні обставини провадження і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, а саме, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судовий розгляд у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, окрім даних, що характеризують обвинуваченого.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Дослідивши дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , суд при призначенні покарання бере до уваги: характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, який, відповідно до ст.12 КК України класифікується як тяжкий злочин, обставини вчинення кримінального правопорушення, форму вини у вигляді необережності, часткове добровільне відшкодування завданої шкоди, відношення обвинуваченого до скоєного, який вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та усвідомив неправомірність своїх дій, розкаявся у вчиненому, виявляє щирий жаль з приводу вчиненого; особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання.

Також судом враховуються висновки досудової доповіді уповноваженого органу з питань пробації, згідно з якими ризики вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та небезпеки для суспільства оцінюються як низькі, а його виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, у тому числі окремих осіб.

Як обставини, що пом`якшують покарання, відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до положень ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При цьому, суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст.69 КК України.

За таких обставин суд призначає ОСОБА_6 основне покарання у межах санкції ч.2 ст.286 КК України у виді позбавлення волі і вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Разом із цим, враховуючи вищевказані обставини, позицію потерпілої та прокурора, суд дійшов висновку про можливість незастосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на певний строк та про можливість звільнення обвинуваченого від відбування покарання із встановленням іспитового строку, відповідно до ст.75 КК України, та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Запобіжний захід до обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду не застосовувався. Підстав для його застосування до набрання вироком законної сили судом не встановлено.

Цивільний позов потерпілої залишений без розгляду за її заявою.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст.124 КПК України з обвинуваченого підлягають стягненню процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 6040 грн. 72 коп.

Керуючись ст.100, 124, 349, 369-371, 374 КПК України, ст.12, 65, 66, 67, 75, 76, ч.2 ст.286 КК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_6 у період іспитового строку наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на проведення судових експертиз в сумі 6040 грн. 72 коп.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль «ВАЗ 21093» д.н.з. НОМЕР_1 залишити за належністю ОСОБА_6 , звільнивши останнього від зобов`язань за зберігальною розпискою після набрання вироком законної сили;

- оптичний диск з відеозаписом залишити при матеріалах досудового розслідування у кримінальному провадженні.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити, що вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копію вироку у день його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1