Справа№938/175/23
Провадження № 1-кп/938/58/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 квітня 2023 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2019 за №0000207, про обвинувачення,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки села Стебні Верховинського району Івано-Франківської област , українки, громадянки України, з повною загальною середньою освітою, не працюючої, пенсіонера, інваліда ІІ групи, вдови, утриманців немає, раніше не судимої, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , та фактичне місце проживання: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Верховинського районного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2019 за №0000207, за обвинуваченням ОСОБА_3 .

Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_3 обвинувачується у службовому підробленні, тобто складенні та видачі службовою особою завідомо неправдивого офіційного документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України (в редакції чинній до 01.07.2020).

Так, досудовим розслідуванням було встановлено, що 13.12.2017 року староста села Хороцево, Білоберізької сільської ради об`єднаної територіальної громади, Верховинського району, Івано-Франківської області ОСОБА_3 , маючи вільний доступ до документів, що створюються в процесі діяльності сільської ради, маючи у володінні та розпорядженні гербову печатку Білоберізької сільської ради об`єднаної територіальної громади №2 с.Хороцево, перебуваючи за адресою АДРЕСА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, підробила заповіт від імені заповідачки ОСОБА_5 про те, що остання все належне їй майно на час її смерті заповідає на користь ОСОБА_6 . Далі, ОСОБА_3 продовжуючи свої злочинні дії, посвідчила вищевказаний заповіт власним підписом та відтиском печатки Білоберізької сільської ради об`єднаної територіальної громади № 2 с.Хороцево, після чого зареєструвала його в реєстрі під №46. Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи за № СЕ-19/109/09-45-ГТЧ/19, підписи у заповіті від імені ОСОБА_5 , посвідченому старостою ОСОБА_3 та зареєстрованому в реєстрі під № 46, квитанції про прийняття податків і зборів серії АМ № 418888 від 13.12.2017 та нотаріальній дії під № 46 в журналі вчинення нотаріальних дій Хороцівської сільської ради, виконані не ОСОБА_7 , а іншою особою.

Ухвалою судді Верховинського районного суду Івано-Франківської області від 15.09.2021 року обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні було призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 04.04.2023, однак у зв`язку із неявкою обвинуваченої, підготовче засідання було відкладено на 25.04.2023.

В підготовчому судовому засіданні 25.04.2023 обвинувачена ОСОБА_3 подала письмову заяву про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на час притягнення її до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення за ч.1 ст.366 КК України.

Прокурор ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечив щодо задоволення заяви обвинуваченої про звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, так як строк притягнення її до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.366 КК України закінчився і такий строк не зупинявся та не переривався.

Обговоривши заяву обвинуваченої та заслухавши думку учасників судового провадження, оглянувши матеріали кримінального провадження, суд постановляє ухвалу про наступне.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ст.9 КПК).

Відповідно до статті 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК, у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення щодо закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Зокрема відповідно до ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною 1 статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності визначені статтями 44-49 Розділу ІХ Кримінального кодексу України.

Як вбачається із обвинувального акта, ОСОБА_3 інкримінується вчинення у грудні 2017 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України (в редакції чинній до 01.07.2020).

Відповідно до ст.4 КК України, законодавець визначив, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Згідно із ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

З 01 липня 2020 року змінено санкцію ч.1 ст.366 КК України (зміни внесені, згідно з законом від 22.11.2018 року).

Згідно із ч.1 ст.366 КК України (у редакції Закону від 22.11.2018 року) складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів , караються штрафом від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст.12 КК України (у редакції Закону від 22.11.2018 року) кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.366 КК України, віднесено до категорії нетяжких злочинів.

Згідно з ч.1 ст.49 КК України (у редакції Закону від 22.11.2018 року), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

- три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

- п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

В той же час, відповідно до ч.1 ст.366 КК України, у редакції яка діяла на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення (грудень 2017 року) складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, внесення до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення офіційних документів каралось штрафом до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст.366 КК України (на момент вчинення), віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Згідно з ч.1 ст.49 КК України (на момент вчинення), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.

З урахуванням вимог статтей 4 та 5 КК України, суд приходить до висновку, що редакція ст.ст. 12, 49, ч.1 ст.366 КК України, що діяла на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_3 кримінального правопорушення, пом`якшує кримінальну відповідальність, поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі та відповідно поширюється на обвинувачену ОСОБА_3 , якій інкримінується вчинення кримінального правопорушення до 01.07.2020 року.

Відповідно до положень ст. 286 КПК України, законодавець визначив, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом . Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Судом встановлено, що матеріали справи не містять даних, які б свідчили про ухилення ОСОБА_3 , від слідства і суду, або про вчинення нею нового кримінального правопорушення, тобто перебіг давності не зупинявся і не переривався, кримінальне правопорушення за ч.1 ст.366 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості, з моменту вчинення кримінального правопорушення сплинуло понад п`ять років (5 років 4 місяці).

При цьому, розглядаючи клопотання, суд, також не може вирішити питання про винуватість чи невинуватість обвинуваченої, так як відповідно до ч.4 ст.286 Кримінального процесуального кодексу України, клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності розглядається негайно, то суд позбавлений можливості продовжити дослідження доказів та встановлення обставин інкримінованого злочину.

Суд також приймає до уваги те, що невизнання обвинуваченим(ою) вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди такого на звільнення від кримінальної відповідальності в передбачених законом випадках за умови роз`яснення суті обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Саме таку позицію висловив Верховний суд в своїй Постанові від 26 березня 2020 (справа №730/67/16-к).

За таких обставин, оскільки на даний час загальний трьохрічний строк давності для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за інкримінований їй злочин за ч.1 ст.366 КК України вже сплив, і обвинувачена в судовому засіданні після роз`яснення їй суті обвинувачення та підстав і наслідків звільненні від кримінальної відповідальності, надала свою згоду для її звільнення від кримінальної відповідальності за спливом строків давності, подана заява є обґрунтованою, та такою, що підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У зв`язку із наведеним, слід звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.366 КК України, та закрити кримінальне провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись статтями 1, 4, 5, 9, 12, 49, 366 КК України, статтями 26, 314, 284-286, 288, 376 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

заяву обвинуваченої ОСОБА_3 про звільнення її від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.12.2019 за №0000207 про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.366 КК України - закрити на підставі п.1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала суду може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Верховинський районний суд Івано-Франківської області.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя ОСОБА_8