У Х В А Л А
Іменем України

12 грудня 2022 року

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Деснянського управління поліції головного управління Національної Поліції у місті Києві ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000003 від 06 січня 2022 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 366, ч.1 ст.263, ч.4, ч.5 ст.191 КК України, про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

До слідчого судді звернувся старший слідчий СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 про арешт майна, в обґрунтування якого зазначив, що в провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебувають матеріали досудового розслідування №0000003 від 06 січня 2022 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 366, ч.1 ст.263, ч.4, ч.5 ст.191 КК України.
Слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням було встановлено факт розтрати бюджетних коштів службовими особами КП "Ватутінськінвестбуд" за попередньою змовою з службовими особами ПП "Сучасні будівельні технології-12" в особливо великих розмірах.

Проведеними слідчими (розшуковими) діями було встановлено, що ОСОБА_5 , причетний до розтрати бюджетних коштів, шляхом сприяння службовим особам КП «Ватутінінвестбуд» та ПП «Сучасні будівельні технології 12» у розтраті бюджетних коштів.

02.12.2022 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.4, ч.5 ст.191 КК України.

У ході розслідування вказаного кримінального провадження органом досудового розслідування встановлено, що на праві власності підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до інформації з державного реєстру прав на нерухоме майно є власником наступного об`єкту нерухомого майна: земельної ділянки, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №220, кадастровий номер :02:002:0024, площею 0.1144 га, за адресою: АДРЕСА_1 .

Посилаючись на викладене, керуючись ст. ст. 36, 40, 131, 132, 167, 168, 170, 171 КПК України, слідчий просив накласти арешт на вищевказане майно, з метою забезпечення його подальшої конфіскації.
Слідчий у судове засідання не з`явився. Подав до суду заяву, в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна проводиться без виклику власника майна.
Дослідивши в судовому засіданні матеріали додані до клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання про накладення арешту є таким що підлягає задоволенню з наступних підстав.
З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, ч.5 ст.191 КК України, у рамках кримінального провадження №0000003 від 06 січня 2022 року, у зв`язку з тим, що останній, будучі інженером з технічного нагляду по об`єктам будівництва, з метою сприяння службовим особам КП «Ватутінінвестбуд» та ПП «Сучасні будівельні технології 12» у розтраті бюджетних коштів, які виділялися для проведення капітального ремонту спортивних майданчиків в парку «Муромець» Деснянського району міста Києва, достовірно знаючи про завищення обсягів фактично виконаних будівельних робіт та їх часткове невиконання не здійснив перевірку відповідності обсягів роботи актам приймання виконаних робіт, чим сприяв вчиненню розтрати бюджетних коштів.
02.12.2022 ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4, ч.5 ст. 191 КК України, санкція ч.5 ст.191 КК України передбачає обов`язкове додаткове покарання у виді конфіскації майна.
Обставини підозри суд вважає достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та втручання у мирне володіння майном.
Крім того, чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Слідчий обґрунтовує клопотання про арешт майна необхідністю забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п.3 ч.2 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч.5 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Згідно вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Так, слідчим суддею встановлено, що земельна ділянка реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна №220, кадастровий номер :02:002:0024, площею 0.1144 га, за адресою: АДРЕСА_1 ., вказана у клопотанні слідчого, належать на праві власності підозрюваному ОСОБА_5 .
На підставі оцінки зібраних матеріалів вбачається обґрунтованість підозри та є підстави вважати, що не накладення арешту на майно може призвести до його знищення, приховання, відчуження, що унеможливить застосування додаткового покарання у випадку визнання особи винною, тому на вищевказане майно слід накласти арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування транспортними засобами з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.
Права користування інших осіб вказаним майном не встановлено.
Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження для можливої конфіскації майна як виду покарання, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, а відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Деснянського управління поліції головного управління Національної Поліції у місті Києві ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000003 від 06 січня 2022 року за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 366, ч.1 ст.263, ч.4, ч.5 ст.191 КК України, про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, що перебуває у власності підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання у кримінальному провадженні, а саме:
- земельну ділянку, кадастровий номер :02:002:0024, площа (га) - 0.1144, адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 220.
Ухвала підлягає негайному виконанню.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_6 ОСОБА_7