Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/3934/14-к
Провадження №: 1-в/332/56/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2023 р. м. Запоріжжя

м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку відносно засудженого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисогірка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, який був засуджений 19.09.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн., ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2015 року несплачена сума штрафу замінена на покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

24.03.2023 року суду надійшло подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області відносно ОСОБА_3 про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

У поданні зазначається, що особова справа відносно засудженого надійшла на виконання до Шевченківського районного відділу з питань пробаціії 05.08.2022 року.

18.04.2015 року ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення. 21.04.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та присвоєний номер провадження №0001357, правова кваліфікація: ч.2 ст.185 КК України. Таким чином, обчислення строку давності в цьому випадку починається з 18.04.2015 року, тобто з дня вчинення нового злочину.

Протягом 2 років з 18.04.2015 року інші злочини не вчиняв, про що свідчать

довідки УІТ ГУНП України, які містяться в матеріалах особової справи засудженого.

Строк давності виконання обвинувального вироку закінчився 18.04.2017 року, що свідчить про недоцільність виконання даного обвинувального вироку у зв`язку зі спливом строків його виконання через втрату карального і превентивного впливу.

Згідно з довідкою УІТ ГУНП України № від 20.02.2023 року ОСОБА_3 протягом 2 років з 18.04.2015 року - дня вчинення нового кримінального правопорушення, до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про втрату суспільної небезпечності.

Факт ухилення від виконання ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2015 року з боку засудженого у передбаченому законодавством порядку не встановлений.

Відповідно до ч.3 ст.63 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи (в даному випадку відсутність доказів щодо ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт) тлумачаться на її користь.

Факт ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт відсутній.

За поданням органу пробації ОСОБА_3 оголошено у розшук, як особу

засуджену до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, відсутню за місцем

проживання, розшукова справа №50172304, та до теперішнього часу його місце

знаходження не встановлено, ОРС не закрито.

Проте, відповідно до статті 9-1 Закону України «Про оперативно-розшукову

діяльність» № 2136-ХІІ від 18.02.1992 року (зі змінами) строк ведення оперативно-

розшукової справи щодо невстановлених осіб здійснюється до їх встановлення або

розшуку, але не більше строків давності притягнення до кримінальної відповідальності чи строків давності виконання обвинувального вироку.

Вище викладене свідчить, що правові перешкоди для звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку на підставі ч.1, ч.4 ст.80 КК України, відсутні.

Представник філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не відомо.

ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився.

Прокурор в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву з клопотанням розглянути подання за його відсутності, проти задоволення подання не заперечував.

Відповідно до ч.4 ст.539 КПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дане подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_3 засуджений 19.09.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн., ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2015 року несплачена сума штрафу замінена на покарання у вигляді 100 годин громадських робіт.

Згідно з довідкою УІТ ГУНП України № від 20.02.2023 року ОСОБА_3 протягом 2 років з 18.04.2015 року - дня вчинення нового кримінального правопорушення, до кримінальної відповідальності не притягувався, що свідчить про втрату суспільної небезпечності.

Факт ухилення від виконання ухвали Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2015 року з боку засудженого у передбаченому законодавством порядку не встановлений.

За поданням органу пробації ОСОБА_3 оголошено у розшук, як особу

засуджену до покарання не пов`язаного з позбавленням волі, відсутню за місцем

проживання, розшукова справа №50172304, та до теперішнього часу його місце

знаходження не встановлено, ОРС не закрито.

Проте, відповідно до статті 9-1 Закону України «Про оперативно-розшукову

діяльність» № 2136-ХІІ від 18.02.1992 року (зі змінами) строк ведення оперативно-

розшукової справи щодо невстановлених осіб здійснюється до їх встановлення або

розшуку, але не більше строків давності притягнення до кримінальної відповідальності чи строків давності виконання обвинувального вироку.

Разом з тим, 10.01.2017 року ОСОБА_3 було засуджено вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя за ст.198 КК України та призначено покарання у вигляді 2 місяців арешту.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, призначено ОСОБА_3 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.08.2015 року, у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до довідки про судимості ОСОБА_3 :

26.03.2016 року прибув до Вільнянської виправної колонії Запорізької області №20.

06.11.2016 року вибув до Запорізького СІЗО (№10).

16.01.2017 року прибув до Вільнянської виправної колонії Запорізької області №20.

Дані про звільнення відсутні.

Відповідно до ст.152 Кримінально-виконавчого кодексу України, однією з підстав звільнення від відбування покарання є закінчення строків давності виконання обвинувального вироку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.537 КК України, під час виконання вироків суд має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Враховуючи, що вирок Заводського районного суду м.Запоріжжя від 19.09.2014 року, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700,00 грн., та ухвала Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2015 року, якою покарання у виді штрафу замінено на 100 годин громадських робіт, набрали законної сили та не були виконані протягом двох років з дня набрання законної сили, то суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Керуючись ст. 80 КК України, ст. 537 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області про звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лисогірка Запорізького району Запорізької області, громадянина України, який був засуджений 19.09.2014 року Заводським районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1700 грн., ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2015 року несплачена сума штрафу замінена на покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, від відбування призначеного судом покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1