Справа № 953/579/23
н/п 1-кс/953/627/23
"25" січня 2023 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бригадирівка Ізюмського району Харківської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який зі слів не є депутатом, не працює та не навчається, має повну середню освіту, який не є інвалідом,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,-
25.01.2023 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування.
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що 24 лютого 2022 року о 05:00 годині, за наказом Президента Російської Федерації Володимира Путіна, Російська Федерація незаконно вторглась на територію України та здійснила збройний напад, застосовуючи Збройні Сили РФ та Федеральну службу військ національної гвардії Російської Федерації.
24 лютого 2022 року указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено.
Після незаконного вторгнення на територію України та окупації частини території України, зокрема м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, представниками збройних сил та інших державних органів Російської Федерації взято під контроль будівлі і споруди, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі, а також створено незаконні органи влади та окупаційні адміністрації.
Досудовим розслідуванням встановлено, що у громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на території м. Ізюм Ізюмського району Харківської області, у період часу не пізніше 24 червня 2022 року виник злочинний умисел, направлений на добровільне зайняття громадянином України посади в незаконних правоохоронних органах, створених на тимчасово окупованій території, а саме зайняття посади оперуповноваженого карного розшуку у незаконному правоохоронному органі т.зв. «Изюмском отделении полиции Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области».
Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, не пізніше 27 червня 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений) ОСОБА_6 був призначений на посаду «оперуповноваженого карного розшуку» у незаконному правоохоронному органі - т. зв. «Изюмском отделении полиции Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области».
Після зайняття вказаної посади ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого кримінального протиправного умислу, у період з 27 червня 2022 року (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлений) по 08 вересня 2022 року виконував покладені окупаційною владою обов`язки «оперуповноваженого карного розшуку» у незаконному правоохоронному органі - т. зв. «Изюмском отделении полиции Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области» (який з 18.07.2022 перейменований на «Управление внутренних дел Военно-гражданской администрации Харьковской области»), зокрема приймав заяви від місцевих жителів, відбирав пояснення у свідків, брав участь в огляді місця події.
В подальшому, починаючи з 09 вересня 2022 року незаконний правоохоронний орган т.зв. «Изюмское отделение полиции Управления внутренних дел Временной гражданской администрации Харьковской области» (який з 18.07.2022 перейменований на «Управление внутренних дел Военно-гражданской администрации Харьковской области») припинило свою діяльність у зв`язку з деокупацію м. Ізюм Ізюмського району Харківської області.
Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання, просив про його задоволення.
Захисник підозрюваного заперечував в судовому засіданні проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність ризиків, недоведеність підозри, просив відмовити в задоволенні клопотання, обрати більш м`який запобіжний захід.
Підозрюваний в судовому засіданні вину у пред`явленій підозрі визнав, посилалась на відсутність ризиків та міцні соціальні зв`язки. Просив відмовити в задоволені клопотання, посилаючись на те, що він не має наміру переховатися від органу досудового розслідування та суду.
Слідчий суддя, вислухавши думки учасників кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив наступне.
24.01.2023 о 08 год. 04 хв. громадянина України ОСОБА_6 затримано на підставі
ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.
24.01.2023 громадянину України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Сторона обвинувачення при обґрунтуванні повідомленої підозри посилається на наступні докази: повідомлення про кримінальне правопорушення; відповідь на доручення слідчого; протокол огляду речей і документів від 04.01.2022; протокол огляду речей і документів від 26.12.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 14.11.2022; протокол пред`явлення свідку ОСОБА_7 особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2022; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 14.11.2022; протокол пред`явлення свідку ОСОБА_8 особи для впізнання за фотознімками від 14.11.2022; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_9 від 24.01.2023; протокол пред`явлення підозрюваному ОСОБА_9 особи для впізнання за фотознімками від 24.01.2023.
Зазначені докази, на думку слідчого судді, свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.
Слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.
Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою.
Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків. Однак, слідчий суддя вважає, що на цей час існують правові підстави для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.
Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення -злочину, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції. Встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.
Враховуючи наявність ризиків, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному в разі визнання винуватим у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання до 15 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, те, що підозрюваний не працює, раніше не судимий, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим, а тому слідчий суддя застосовує відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
При цьому, під час дії воєнного стану, слідчий суддя, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст..ст. 177, 178 КПК України, не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання його під вартою, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, зокрема за ч.7 ст. 111-1 КК України.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» на 59 днів, в межах строку досудового розслідування, тобто до 23.03.2023, включно, без визначення суми застави.
Зобов`язати слідчого 2-го відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_5 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_6 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Встановити строк дії ухвали до 23.03.2023 (включно).
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав _____________2023 р. ___год.____хв. _____________________

ОСОБА_6