Справа № 455/15/23
Провадження № 1-кп/455/78/2023
ВИРОК

Іменем України

12 січня 2023 року м.Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду кримінальне провадження, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дніпропетровськ, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, непрацюючого, військовозобов`язаного, судимості не має -

- у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358, ч.4 ст.358 КК України ,

за участю: сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

сторони захисту обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (точний час досудовим розслідуванням не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи злочинні наслідки і бажаючи їх настання, маючи злочинний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою перетину державного кордону, виступив пособником у вчиненні підробки «Довідки військово-лікарської комісії» та «Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного», перебуваючи в м. Дніпро, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, персональні дані про себе та власне фотозображення, які були використані для підробки у невстановленому місці та невстановлений час «Тимчасового посвідчення військовозобов`язаного» № НОМЕР_1 від 25.10.2022, виданого Міністерством оборони України ІНФОРМАЦІЯ_3 та Довідки військово-лікарської комісії, виданої Міністерством оборони України ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 84/19 від 20.10.2022, в яких були використані реквізити « ІНФОРМАЦІЯ_4 », код НОМЕР_2 , які отримав 22.12.2022 року за адресою: м. Дніпро, вул. Терещенківська, 25, Б, у відділенні НОВА ПОШТА №90.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України.

В подальшому, 26.12.2022 року приблизно о 15 годині 15 хвилин ОСОБА_3 , достовірно знаючи та усвідомлюючи, що «Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного» № НОМЕР_1 від 25.10.2022, видане ІНФОРМАЦІЯ_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 та Довідка військово-лікарської комісії, видана Міністерством оборони України ІНФОРМАЦІЯ_3 , №84/19 від 20.10.2022 року, в яких були використані реквізити « ІНФОРМАЦІЯ_4 », код НОМЕР_2 на його ім`я є підробленими та містять завідомо недостовірні відомості, перебуваючи на пункті пропуску через державний кордон України для автомобільного сполучення «Смільниця-Кросценко», що розташований в с.Терло Самбірського району Львівської області використав вищевказані, завідомо підроблені документи шляхом їх пред`явлення та надання інспектору державної прикордонної служби.

Таким чином, ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального проступку передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Допитаний ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому кримінальних проступках, а саме: у пособництві у підробленні посвідчення та іншого офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права з метою його використання та у використанні завідомо підробленого документа, визнав повністю, надав пояснення, аналогічні викладеним обставинам в обвинувальному акті, та пояснив, що повністю погоджується із обставинами, викладеними в обвинувальному акті, та оголошеному прокурором. Додатково пояснив, що йому треба було поїхати до дружини за кордон. 10.11.2022 року він знайшов бот в Телеграмі. 22.12.2022 року він отримав документи, а 26.12.2022 року спробував перетнути кордон, але був затриманий. Знав, що не має права виїжджати, але понадіявся, що виїде. Розумів, що ці документи офіційно не видавались.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив суд визнати недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи та обмежити обсяг дослідження доказів.

З врахуванням наведених показань, наданих у судовому засіданні обвинуваченим, та відсутності заперечень учасників судового провадження, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин події кримінального правопорушення (часу, місця, способу), вчиненого обвинуваченим, винуватості в цьому обвинуваченого, форми вини, мотиву, мети вчинення кримінального правопорушення, обмежив дослідження обставин справи допитом обвинуваченого, оглядом матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого, як особу та стосуються речових доказів по справі, та визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження немає. При цьому судом роз`яснено, що у такому разі учасники судового провадження будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд доходить висновку про винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних проступків при обставинах, викладених в обвинувальному акті, і вважає, що його дії вірно кваліфіковані за ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 КК України, як пособництво у підробленні посвідчення та іншого офіційного документа, яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, і яке надає права з метою його використання та ч.4 ст.358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

Приймаючи таке рішення, суд керується критеріями доведення винуватості поза розумним сумнівом, наведених у висновках Європейського суду з прав людини, яких суд дійшов у справах «Нечипорук і Йонкало проти України» (рішення від 21 квітня 2011 року) та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» (рішення від 6 грудня 1988 року). Так, у цих рішеннях зазначено, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь - яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінальних правопорушень, вказані кримінальні правопорушення, згідно ст.12 КК України є проступками, особу винного, який з місця проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, до кримінальної відповідальності раніше не притягався.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, суд не знаходить.

Аналізуючи вимоги ст.ст. 50, 65 КК України при призначенні покарання, суд враховує чи відповідатиме покарання за своїм розміром та ступеню тяжкості вчинених злочинів, а також особу винного.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права.

Підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально - правові, відносно - визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, тобто при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання, визначенні «інших обставин справи», індивідуалізацію покарання - конкретизацію виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта, вказане повністю узгоджується з висновком викладеним у постанові ККС ВС від 13.10.2020 року по справі № 645/10158/14-к.

А тому, при таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого слід обрати міру покарання, передбачену санкціями ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу та призначити покарання за правилами ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань, що є тотожним позиції сторони обвинувачення, необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчиненню ним нових кримінальних правопорушень для реалізації принципу законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання. Підстав для звільнення від кримінальної відповідальності не встановлено.

Накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 29.12.2022 арешт на майно відповідно до ст.174 КПК України слід скасувати.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Витрат на залучення експерта немає. Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст.314, 376, 468-470, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст.27, ч.1 ст.358 та ч.4 ст. 358 КК України і призначити йому міру покарання:

- за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави;

- за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

З урахування вимог ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання покарань остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі 650 (шістсот п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11050 (одинадцять тисяч п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави.

Речові докази: «Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного» № 4/3374 від 25.10.2022 року, видане Міністерством оборони України/ ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_3 , та Довідку військово-лікарської комісії, видану Міністерством оборони України/ ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 84/19 від 20.10.2022 року на ім`я ОСОБА_3 , власником яких є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться при матеріалах кримінального провадження №0000608 - залишити в матеріалах кримінального провадження №0000608 від 27.12.2022 року.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 29.12.2022 року на «Тимчасове посвідчення військовозобов`язаного» № 4/3374 від 25.10.2022, видане Міністерством оборони України/ ІНФОРМАЦІЯ_3 на ім`я ОСОБА_3 , та Довідку військово-лікарської комісії, видану Міністерством оборони України/ ІНФОРМАЦІЯ_3 , № 84/19 від 20.10.2022 року на ім`я ОСОБА_3 , власником яких є ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Старосамбірський районний суд Львівської області на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1