ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/752/23 Справа № 193/336/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 квітня 2023 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,(в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі, матеріали з кримінального провадження №000053 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного за ч.1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді від 06 березня 2023 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 09 години 04 травня 2023 року без визначення застави.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованою підозрою стосовно ОСОБА_7 та наявністю ризиків, що останній може: переховуватися від суду та слідства; знищити, сховати або спотворити речі та документи,які мають значення для кримінального провадження; впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Разом з цим, врахувавши обставини, які зазначені в ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного виключного запобіжного заходу. На підставі ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначив заставу.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовані тим, що рішення слідчого судді незаконне, так як ухвала повністю продубльована клопотанню слідчого про застосування запобіжного заходу. При цьому, слідчий суддя не взяв до уваги, що потерпілий першим наніс ножем удари ОСОБА_7 , що підтверджується матеріалами. Ризики встановленні слідчим суддею захисник вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_7 сам повідомив поліцію про скоєння кримінального правопорушення, та перебував на місці події до її приїзду, сам показав знаряддя вчинення злочину. Захисник вказує, що ОСОБА_7 має вік 60 років, має постійне місце проживання де зареєстрований, працює офіційно, раніше не судимий, має цивільну дружину, доньку та сина, характеризується за місцем проживання і роботи позитивно.

В апеляційному суді захисник та ОСОБА_7 підтримали вимоги апеляційної скарги.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши головуючого суддю, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Висновки слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою апеляційний суд вважає правильними.

Згідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування чи/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, наданими до клопотання слідчого матеріалами підтверджується, що ВП №9 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, яке внесене до ЄРДР під № 0000053 від 05 березня 2023 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України(а.с.8)

05 березня 2023 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. (а.с.35-38, 41-42)

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для обрання запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

Слідчий суддя розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановив обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, яка підтверджується: протоколами огляду місця події від 05 березня 2023 року; протоколом затримання, відповідно до якого у ОСОБА_7 були вилучені речі; речовими ті іншими доказами зібраними в ході досудового розслідування. При цьому, доводи апеляційної скарги щодо кваліфікації злочину, апеляційним судом не беруться до уваги враховуючи, що клопотанням про застосування запобіжного заходу повинно бути доведено обґрунтованість підозри, що і було зроблено, а також враховуючи кількість нанесених ОСОБА_7 ножових поранень. У зв`язку з чим, підозра стосовно ОСОБА_7 на даній стадії обґрунтована.

Апеляційний суд також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч.1ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_7 може: переховуватися від досудового розслідування або суду; знищити, спотворити будь-яких речей які мають значення для кримінального провадження; впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення; оскільки ОСОБА_7 хоча позитивні характеризуючі ані та міцні соціальні зв`язки, але підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину. При цьому, на даний час досудове розслідування триває та не зібрано всіх можливих речових доказів. Також апеляційний суд враховує встановлену КПК України, процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України, оскільки покази свідків, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування. Окрім цього, апеляційний суд враховує зухвалість вчиненого даного кримінального правопорушення.

Оцінюючи вищевказані обставини, апеляційний суд зважає на практику ЄСПЛ, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а в справі «Москаленко проти України», зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Слідчий суддя, оцінив всі обставини справи, у зв`язку з чим, дійшов до вірного висновку, що підстав для застосування стосовно ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу не має, так як він не зможе забезпечити запобіганню встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п. 1-3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Стосовно доводів апеляційної скарги про характеризуючі дані щодо ОСОБА_7 , то апеляційний суд вважає, що вони також не дають підстав для застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, за наявності обґрунтованої підозри та встановлених ризиків.

Доводи апеляційної скарги, що слідчий суддя не мотивував своє рішення є необґрунтованими, оскільки ухвала слідчого судді відповідає ст. 196 КПК України.

Істотних порушень, які б давали апеляційному суді скасувати ухвалу слідчого судді під час апеляційного перегляду не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 06 березня 2023 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_7 , підозрюваного за ч.1 ст. 115 КК Українизалишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4