Справа № 541/93/23
Провадження № 1-кс/541/56/2023
У Х В А Л А

іменем України

12 січня 2023 рокум.Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суд Полтавської області ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 захисника ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5

розглянувши клопотання заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою по кримінальному провадженню за № 0000649 від 03.09.2022 року, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Єрки, Миргородського району, Полтавської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 09.01.2023 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 рік підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

12.01.2023 заступник начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за погодженням із прокурором Миргородської окружної прокуратури Полтавської області.звернувся до слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 якій повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 307 КК України зазначивши ризики, передбачені п.1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зі змісту поданого клопотання вбачається, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.09.2022 № 0000649 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України.

В поданому клопотанні слідчий посилається на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.307 КК України за наступних обставин, 26.09.2022 близько о 13.00 год., ОСОБА_5 , дічи з прямим умислом заздалегідь домовившись про зустріч у визначному нею місці із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , зустрілася з останнім на вул. Шишацькій в м. Миргород за 600 гривень незаконно збула йому два поліетиленові стік- пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/117-22/13536-НЗПРАП від 13.10.2022, у вищевказаних порошкоподібних речовинах білого кольору виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, маса якої в речовині масою 0,073г становить 0,009г, а у 0,183г - 0,023г, яку ОСОБА_5 незаконно зберігала при собі з метою збуту та незаконно збула ОСОБА_7 , за що отримала вищезазначені грошові кошти в загальній сумі 600 гривень.

Діючи повторно, попередньо скоївши кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, ОСОБА_5 11 січня 2023 року близько 15 год. 15 хв., у невстановленому в ході досудового розслідування місці, незаконно придбала та незаконно зберігала при собі невстановлену кількість особливо небезпечної психотропної речовини PVP, з метою подальшого її збуту. 11.01.2023 близько 15 год. 30 хв., ОСОБА_5 , заздалегідь домовившись про зустріч у визначному нею місці із особою із особою зі зміненими анкетними даними ОСОБА_7 , на АДРЕСА_3 за 600 гривень незаконно збула йому два поліетиленові стік- пакети з порошкоподібною речовиною білого кольору за що отримала грошові кошти в загальній сумі 600 гривень.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 2 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечної психотропної речовини, вчинений повторно, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України.

При розгляді клопотання прокурор просив задовольнити клопотання слідчого з підстав викладених у ньому. Наголошував, що існують ризики продовження злочинної діяльності, переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків. Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у скоєнні ряду кримінальних правопорушень щодо незаконного обігу психотропних речовин, будучи засудженою за незаконне вживання наркотичних засобів, не має міцних соціальних зв`язків, їй відомі особи які є свідками по кримінальному провадженню, тому більш м`який запобіжний захід не забезпечить завдань кримінального провадження та не здатний запобігти ризикам на які вказано в клопотанні.

ПідозрюванаОСОБА_5 при вирішенні клопотання покладалася на розсуд суд,разом з тим підтримала думку захисника щодо можливості застосування запобіжного заходу домашній арешт.

Захисник ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, Наголошував що обвинувачена має міцні соціальні зв`язки, оскільки проживає разом із співмешканцем який має можливість її забезпечувати матеріально.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання і матеріалів в копіях, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи цього клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000649 від 03.09.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

11 січня 2023 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовний до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки;

Відповідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого.

Частиною 1 ст. 194 КПК України передбачено - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З матеріалів долучених до клопотання, про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу тримання під вартою, вбачається, що підозра у вчиненні останньою кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України підтверджується наступними доказами: рапортом оперуповноваженого ВКП Миргородського РВП в Полтавській області про виявлення факту вчинення кримінального правопорушення від 03.09.2022;протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 08.09.2022, 30.09.2022;протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком від 08.09.2022;протоколами допиту свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ;протоколами оперативної закупівлі від 26.09.2022 та 11.01.2023; протоколом про результати аудіо-, відеоконтролю особи від 27.09.2022;протоколом про проведення контролю за вчиненням злочину в порядку ст. 271 КПК України від 27.09.2022; висновком судового експерта, за результатами проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів від 13.10.2022; протоколом затримання ОСОБА_5 11.01.2023 о 15 год.41 хв за підозрою у вчиненні злочинупередбаченого ч.2 ст.307 ККУ.

Аналіз наданих стороною обвинувачення доказів свідчить про те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного з злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що повідомлена ОСОБА_5 підозра на даному етапі досудового слідства є обґрунтованою, що узгоджується з вимогами Європейського суду з прав людини, зокрема позицією висловленою у пункті 175 рішення у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N 42310/04) від 21.04.2011 р.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Чеботарь проти Молдови» зазначив: п.48. Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі ст.5 §1 (с), поліція не зобов`язана мати у своєму розпорядженні докази, достатніми для пред`явлення обвинувачення, не в момент арешту, не під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були в кінцевому рахунку пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа предстала перед судом. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, які були підставою для затримання. Слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів або інформації, які могли б впевнити об`єктивного спостерігача, що особа можливо, вчинила злочин.

Крім того, у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини зазначає, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства». Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства»).

Частиною 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

При цьому, необхідно зазначити, що питання кваліфікації дій особи вирішується безпосередньо при розгляді матеріалів кримінального провадження по суті, тобто після спрямування обвинувального акту до суду, а не на стадії досудового розслідування.

Слідчий суддя, не вдається до аналізу правової кваліфікації дій підозрюваного та до безпосереднього аналізу наданих слідчим доказів.

Всі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєні кримінального правопорушення, а також питання відносності та допустимості доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судового провадження під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Злочин, у якому підозрюється ОСОБА_5 передбачений ч. 2 ст. 307 КК України за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років.

Оцінюючи сукупність обставин, які визначені ст. 178 КПК України, судом враховується: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 у випадку доведення її винуватості, дані про особу підозрюваної та її репутацію.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за незначний проміжок часу з часу засудження за скоєння умисного кримінального правопорушення щодо незаконного обігу наркотичних засобів.

Підозрювана ОСОБА_5 має молодий вік, задовільний стан здоров`я,не має міцних соціальних зв`язків, позбавлена батьківських прав щодо малолітніх дітей, не має постійного місця проживання, що дозволить продовжити злочинну діяльність, змінити місце проживання.

Отже на даний час існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України: підозрювана імовірно зможе переховуватися від органів досудового розслідування, вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків. Тобто відповідають фактичним обставинам та узгоджуються з наявними у матеріалах кримінального провадження доказами і доводи прокурора про наявність заявлених слідчим ризиків.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вивчалась можливість застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання вищезазначених ризиків, але на підставі сукупності досліджених обставин, доведених прокурором, застосування більш м`яких запобіжних заходів є неможливим.

Згідно правової позиції ЄСПЛ, вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик переховування від органів досудового розслідування і суду, небезпека якого може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи та інше

Ризик вчинення підозрюваним нового злочину, на переконання суду, є цілком виправданим, оскільки , підозрювана підозрюється у вчиненні злочину через 2 дні після її засудження судом що вказує на наявність передумов для продовження злочинної діяльності.

Також наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КІІК України, а саме: незаконно впливати на свідків оскільки , підозрюваній відомі місце проживання останнніх.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Твердження сторони захисту на думку слідчого судді, не нівелюють ризики встановлені під час розгляду клопотання.

Слідчий суддя також враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Вказані вище висновки ЄСПЛ з урахуванням фактичних обставин даного кримінального провадження, на думку суду свідчать про наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу саме тримання під вартою.

Суд, вирішуючи питання про ув`язнення ОСОБА_5 враховує також і наявність об`єктивної потреби у цьому, зважуючи на всі обставини, що свідчать «за» і «проти» наявності справжнього публічного інтересу, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до переконання про необхідність застосування відносно підозрюваної ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів за перелічених вище причин не зможе запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1,3, 5 ч.1 ст.177 КПК України і запобіжний захід у виді тримання під вартою в даному випадку повинен обчислюватись з моменту її фактичного затримання.

Частиною 4 статті 183 КПК України передбачено, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування;

2) щодо злочину, який спричинив загибель людини;

3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею;

4) щодо злочину, передбаченого статтями 255 - 2553 Кримінального кодексу України;

5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109 - 1142, 258 - 2585, 260, 261, 402 - 405, 407, 408, 429, 437 - 442 Кримінального кодексу України.

Розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до статей 629 - 631 цього Кодексу.

Одночасно з триманням під вартою суд вважає, що ОСОБА_5 слід визначити заставу в порядку ч. 4 ст. 183 КПК України, встановивши достатнім розміром, у співставленні з існуючими ризиками та даними про особу підозрюваної, грошову суму в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 94, 176178, 183, 193, 194, 196, 198, 205 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 датоване 11.01.2023 року про застосування запобіжного заходу тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_5 , задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Єрки, Миргородського району, Полтавської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 09.01.2023 Миргородським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим терміном 1 рік підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, запобіжний захід тримання під вартою терміном на 60 (шістдесят) днів з 15 години 41 хвилина 11 січня 2023 року до 15 години 41 хвилина 11 березня 2023 року.

Визначити підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заставу в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 107360 ( сто сім тисяч триста шістдесят) гривень у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26304855 Банк отримувача ДКСУ, м. Київ Код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувачаUA0015950.

Підозрюванаабо заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави зобов`язати підозрювану ОСОБА_5 , після звільнення з-під варти прибувати за кожною вимогою до слідчого або суду протягом строку дії запобіжного заходу у вигляді застави.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрювану ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого та прокурора із встановленою ними періодичністю;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваноій, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення застави на депозитний рахунок ТУ ДСАУ в Полтавській області, має бути наданий уповноваженій службовій особі Полтавської установи виконання покарань УДПтС в Полтавській області.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа Полтавської установи виконання покарань УДПтС в Полтавській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 , з-під варти та повідомити усно і письмово заступника начальника СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрювана вважається такою, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні застави обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Копію цієї ухвали для виконання негайно направити до Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області.

Копію цієї ухвали для відому вручити прокурору, підозрюванійта слідчому органу досудового розслідування, яким ініційовано розгляд відповідного клопотання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, однак відповідно до положень ст. 205 КПК України ця ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1