Справа № 201/1018/23
Провадження № 1-кс/201/402/2023
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2023 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі слідчого судді ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро внесене під час досудового розслідування кримінального провадження № 0000315 клопотання слідчого погодженого з прокурором про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, -

В судовому засіданні приймали участь

прокурор ОСОБА_4

слідчий ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

підозрюваний ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

Слідчий в ОВС слідчого відділу 2-го управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях майора юстиції ОСОБА_7 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_3 підозрюваного у вчиненні злочину передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на те, що ОСОБА_3 , будучи громадянином України, депутатом Сіверської міської ради Бахмутського району Донецької області 8 скликання, обраним від політичної партії «Опозиційна платформа за життя», перебуваючи у м. Сіверськ Донецької області, у не встановлений органом досудового розслідування період часу, але не пізніше 28.10.2022, діючи умисно, з особистих мотивів, надавав представникам незаконних збройних чи воєнізованих формувань, створеним на тимчасово окупованій території та збройним формуванням держави-агресора допомогу у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Так, 28.10.2022 ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Сіверськ Донецької області(більш точні час та місце органом досудового розслідування не встановлені), діючи умисно, з особистих мотивів, з метою надання допомоги представникам збройних формувань держави агресора ЗС РФ, зі свого власного акаунту, створеному в месенджері «Телеграм», використовуючи власний телефон марки «Xiaomi Redmi 9» із сім-карткою мобільного оператора НОМЕР_1 , надав допомогу особі, яка має відношення до незаконних збройних чи воєнізованих формуваннь, створених на тимчасово окупованій території, та збройним формуванням держави-агресора у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, шляхом надсилання абоненту на ім`я « ОСОБА_8 » інформацію стосовно розташування підрозділів Збройних Сил України у приміщенні розташованому за адресою: АДРЕСА_1 . При цьому, ОСОБА_3 усвідомлював, що вказана інформація буде використана незаконними збройними чи воєнізованими формуваннями, створеними на тимчасово окупованій території, та збройними формуваннями держави-агресора, для ведення бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Таким чином ОСОБА_3 підозрюється у наданні незаконним збройним чи воєнізованим формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та збройним формуванням держави-агресора, допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України

25.01.2023 о 18:50 ОСОБА_3 було затримано в порядку ст. 615 КПК України, а 26.01.2023 керівником Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Слідчий вважає обґрунтованою підозру ОСОБА_3 та що існують ризики визначені ч. 1, 3, 5 ст. 177 КК України, а саме, підозрюваний може переховуватись від органу досудового слідства, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити вчинення цього правопорушення і менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою не може бути обраний відносно підозрюваного, а тому слідчий просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно підозрюваного без визначення розміру застави.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні підтримали клопотання, на його задоволенні наполягали.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання сторони обвинувачення посилаючись на те, що його затримання відбуло незаконно. Так, 21.01.20203 приблизно о 12:00 годин його було затримано в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 , де в той час була його цивільна дружина ОСОБА_9 та її дитина. Особи, які його затримали не представились, вдягли на нього кайданки, провели обшук у квартирі в ході якого вилучили всі телефони та планшети, а потім повезли підозрюваного у невідомому напрямку. В цей же день його помістили до підвалу, де він і переночував. 22.01.2023 підозрюваного повезли до слідчого, однак останнього не було на місці, а тому підозрюваного повернули до підвалу, де він переночував ще одну ніч. 23.01.2023 він зрозумів що знаходиться в м. Покровськ. В цей день його привезли до слідчого, де він дав показання та провели огляд його телефону, однак цих даних у справі зараз немає. Наступного дня, 24.01.2023 він весь день провів у підвалі, де його годували і дозволяли відвідувати вбиральню. 25.01.2023 підозрюваного знову повезли до слідчого де склали протокол затримання, вказавши, що затримали його 25.01.2023 о 18:50 та що у нього провели обшук і вилучили телефон, хоча це не правда, так як телефон вилучили ще 21.01.2023. Наступного дня його повідомили про підозру вже в м. Дніпро.

Свою вину він визнає, однак вказує, що помилився і з жовтня 2023 року не вчиняв аналогічних дій, а навпаки, допомагав громадянам та військовим. Він має міцні соціальні зв`язки, а тому просив не обирати найсуворіший запобіжний захід.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що 21.01.2023 його підзахисного було незаконно затримано, а тому просив визнати затримання незаконним, встановити дату затримання 21.01.2023 та звільнити підозрюваного з-під варти.

Вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України однією з підстав для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, що підтверджується показаннями самого підозрюваного та свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11 , які підтвердили обставини злочину описані слідчим у клопотанні, а також протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 25.01.2023 в ході якого у ОСОБА_3 вилучено мобільний телефон.

Цих доказів достатньо для висновку про те, що підозра не є очевидно необґрунтованою і в межах доказування на досудовому слідстві, зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні злочину.

При цьому суд звертає увагу, що для повідомлення про підозру не потрібна така ж ступінь доведення як для визнання особи винною, достатньо щоб у стороннього спостерігача склалось враження, що злочин було вчинено і підозрювана особа причетна до його вчинення. Такого ступеню доведення у цій справі було досягнуто.

Доводи захисту про відсутність доказів вчинення саме таких дій як описано повідомленні про підозру та саме про те, що ці дії вчинені 28.10.2022 суд приймає до уваги, однак з огляду на початок досудового слідства ці обставини можуть бути уточнені. В цілому ж підозра не видається очевидно необґрунтованою.

Згідно ч 2 ст. 177 КПК України другою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Суд вважає встановленим наявність ризику ухилення від органу досудового слідства підозрюваним, оскільки останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину і розуміючи наслідки завершення досудового слідства та судового розгляду, а також враховуючи воєнний стан на території України, місце його проживання, яке знаходиться неподалік лінії зіткнення, може намагатись уникнути досудового розслідування, тим паче на початкових його етапах, коли розкриття злочину найбільш ефективне.

Доходячи до висновку про наявність ризику, суд звертає увагу, що ризик не є фактом, а є ймовірністю вчинення певних дій, а тому має бути доведено в судовому засіданні саме ймовірність того, що підозрюваний може їх вчинити і суд вважає, що така ймовірність є доволі високою.

Інші ризики в судовому засіданні прокурором не доведені.

Таким чином судом встановлено наявність ризиків визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому відносно підозрюваного може бути обрано запобіжний захід.

Вирішуючи питання про вид запобіжного заходу суд враховує дані про особу підозрюваного, який не судимий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, скоєний у воєнний час, має зареєстроване місце проживання та живе неподалік лінії зіткнення, де живе з цивільною дружиною, депутат Сіверської міської ради. Також суд враховує вид та ступінь встановлених ризиків, тяжкість злочину, обстановку в якій вчинено злочин, а саме, воєнний стан, який продовжується і у якому уникнути слідства легше ніж під час миру, суспільну небезпечність злочину, які підвищена з огляду на контекст у якому його вчинено, вимоги ч. 6 ст. 176 КПК України, яка передбачає можливість застосування єдиного запобіжного заходу у даному випадку у виді тримання під вартою, що в своїй сукупності свідчить про обґрунтованість клопотання слідчого та необхідність його задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд вважає за можливе не визначати розмір застави.

Доводи захисту про незаконне затримання підозрюваного не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні до такого ступеню, щоб можливо було задовольнити скаргу захисника, в той же час вони не видаються безпідставним. Однак для встановлення цих обставин потрібен певний час.

Тому суд, зважаючи на доводи захисту, вважає за можливе визначити кінцевою датою тримання підозрюваного під вартою 20 березня 2023 року, тобто шестидесятий день після 21 січня 2023 року, коли ймовірно було затримано підозрюваного.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» строком до 20 березня 2023 року без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в п`ятиденний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошено 28.01.2023 о 10:00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_1