Справа№751/4867/22
Провадження №1-кп/751/290/22
В и р о к

І м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2022 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000067 від 26.04.2022 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Євпаторія Автономної Республіки Крим, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.02.2022 № 33 військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_6 призначено на посаду стрільця 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти.

Під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації солдат ОСОБА_6 відповідно до положень Військової присяги та вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен свято і непорушно додержуватися Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно виконувати накази командирів, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

У свою чергу, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 грубо порушуючи встановлений порядок проходження військової служби, 22.03.2022 о 11 год. 00 хв. в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, п. п. 1,2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце служби, визначене за адресою: АДРЕСА_2 .

13.05.2022 солдат ОСОБА_6 самостійно прибув до тимчасового пункту дислокації військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_3 , та приступив до виконання обов`язків військової служби.

Так, військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 стрілець 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 2 стрілецької роти солдат ОСОБА_6 внаслідок самовільного залишення місця служби за адресою: АДРЕСА_2 , обов`язки військової служби з 22.03.2022 по 12.05.2022 не виконував, будь-яких заходів для повернення на службу та продовження несення відповідних обов`язків у зазначений період часу не вживав, а перебував у м. Києві не виконуючи обов`язків військової служби.

Своїми діями, які виразилися у самовільному залишенні місця служби, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

13 грудня 2022 року у м. Чернігові між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_6 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України була укладена угода про визнання ОСОБА_6 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Згідно з даною угодою ОСОБА_6 добровільно без примусу та тиску, беззастережно та повному обсязі визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_6 під час досудового слідства беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, дав правдиві показання, щиро розкаявся. Злочинними діями ОСОБА_6 збитків не завдано. Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , не встановлено. ОСОБА_6 раніше не судимий, на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, одружений, є військовослужбовцем Збройних сил України та бажає надалі продовжувати військову службу в Збройних сил України на захист України, позитивно характеризується за місцем служби, є учасником бойових дій.

Сторони узгодили наступне.

За ч. 5 ст. 407 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу ОСОБА_6 , наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, сторони узгодили, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, призначити ОСОБА_6 основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 5 ст. 407 КК України, у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч. 1 ст. 58 КК України замінити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на два роки на службове обмеження для військовослужбовців строком на два роки.

На підставі ч. 2 ст. 58 КК України, в період службового обмеження проводити щомісячні відрахування із суми грошового забезпечення ОСОБА_6 в дохід держави в розмірі двадцяти відсотків.

Із запропонованим видом та мірою покарання обвинувачений ОСОБА_6 згоден.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені ОСОБА_6 .

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, передбачений ч. 5 ст. 407 КК України віднесений до тяжких злочинів, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 КПК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд враховує істотні обставини, які мають значення для даного кримінального провадження, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , особу винного, а саме що він раніше не судимий, та інші обставини справи, суд вважає можливим на підставі ч. 1 ст. 69 КК України звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з заміною покарання у виді позбавлення волі на службове обмеження для військовослужбовців.

Виходячи з викладеного, суд прийшов до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_6 .

Витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні заявлено не було.

Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 13 грудня 2022 року про визнання винуватості між прокурором у кримінальному провадженні прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону ОСОБА_3 , та обвинуваченим ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 58 КК України замінити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на службове обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки.

На підставі ч. 2 ст. 58 КК України в період службового обмеження проводити щомісячні відрахування із суми грошового забезпечення ОСОБА_6 в дохід держави в розмірі двадцяти відсотків.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова суд протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_7 ОСОБА_8