Справа № 458/159/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2023 м. Турка

Турківський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт з угодою про примирення в кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2022 за № 0000671 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Турка Львівської області, який зареєстрований в АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, який має на утриманні троє неповнолітніх дітей, відповідно до ст. 89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», умисно та безпричинно, в період часу з 12 серпня 2022 року по 06 грудня 2022 року, перебуваючи за місцем свого проживання, що за адресою: АДРЕСА_2 , систематично вчиняв по відношенню до своєї співмешканки ОСОБА_4 психологічне насильство, яке виразилось у словесних образах, погрозах фізичною розправою, висловлюваннях нецензурною лайкою в її бік і приниженні, та такі дії були об`єднані спільним умислом, призвели до психологічних страждань ОСОБА_4 , а також погіршили якість життя потерпілої, викликали в неї побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Так, 12.08.2022 близько 15.30 год ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , яку обзивав нецензурними словами, виганяв будинку, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю, та постановою Турківського районного суду Львівської області від 02.09.2022 був звільнений від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП обмежившись усним зауваженням.

Також, продовжуючи свої умисні дії спрямовані на вчинення домашнього насильства ОСОБА_5 09.10.2022 близько 12.30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , яку обзивав нецензурними словами, виганяв з будинку, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю, за що в подальшому був притягнутий, згідно з постановою Турківського районного суду Львівської області від 18.10.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді адміністративного штрафу у розмірі 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Крім того, ОСОБА_5 , продовжуючи свої умисні дії спрямовані на вчинення домашнього насильства, 15.10.2022 близько 22.30 год, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , під час якого виражався в її адресу нецензурними словами, виганяв із житлового будинку, чим завдав шкоду її психічному здоров`ю, за що в подальшому був притягнутий згідно з постановою Турківського районного суду Львівської області від 02.11.2022 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП до покарання у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Також, продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства, ОСОБА_5 06.12.2022 близько 18.00 год, знаходячись за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_4 , під час якого виражався в її адресу нецензурними словами, виганяв із житлового будинку, тобто вчинив психологічне насильство відносно останньої та завдав їй психологічних страждань, погіршив якість її життя, що викликало в неї побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну напруженість, втому та негативні переживання.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ст. 126-1 КК України - домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань.

13.02.2023 між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469, 471, 473, 476 КПК України було укладено угоду про примирення, за умовами якої підозрюваний ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вказаному в угоді діянні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 126-1 КК України у виді 210 годин громадських робіт. При цьому, сторонам угоди роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, визнав в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому, вказав, що більше не буде вчиняти подібних дій, жалкує про вчинене, просив затвердити угоду про примирення від 13.02.2023 та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком 210 годин.

Потерпіла ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні просила затвердити укладену між нею та обвинуваченим ОСОБА_5 угоду про примирення, призначити йому покарання у виді 210 годин громадських робіт. Зазначила, що претензій до обвинуваченого не має, примусу до укладення угоди не було і укладення такої ініціювала саме вона, переконана, що обвинувачений припинить вчиняти щодо неї домашнє насильство.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні зазначив, що не вбачає підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення та призначення обвинуваченому покарання, яке погодили сторони угоди.

Розглядаючи у відповідності до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 468 КПК України в кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч. 1, 3 ст. 469 КПК України, угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Угода про примирення у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, пов`язаних з домашнім насильством, може бути укладена лише за ініціативою потерпілого, його представника або законного представника.

Суд встановив, що дії, які інкримінуються ОСОБА_5 дійсно мали місце та були вчинені ним, тобто він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, який згідно з положеннями ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Також суд встановив, що обвинувачений цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України та наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України. Потерпіла цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Водночас, суд достовірно пересвідчився, що укладення угоди між обвинуваченим та потерпілою є добровільним, тобто не є наслідком застосування примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, укладення угоди ініціювала потерпіла. Умови укладеної угоди від 13.02.2023 не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів інших осіб, узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, зокрема таке покарання визначено в межах, встановлених санкцією ст. 126-1 КК України, відповідно до положень Загальної частини КК України, з урахуванням виду кримінального правопорушення, яке є нетяжким злочином відповідно до ст. 12 КК України, особи винного, обставин що пом`якшують, обтяжують покарання.

Угода укладена на добровільних засадах, обвинувачений в змозі виконати взяті на себе зобов`язання та є винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі наведеного, суд вважає, що укладена угода між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін та інших осіб, а також інтересів суспільства, а тому така угода може бути затверджена судом.

При призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до п. 1ч. 1 ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до ч. 1 ст. 67 КК України, суд не встановив.

Вказана в обвинувальному акті така обтяжуюча обставина, як вчинення злочину щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах є ознакою кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, яка впливає на його кваліфікацію, а тому в силу вимог ч. 4 ст. 67 КК України не може ще раз бути врахована судом при призначенні покарання, як така, що його обтяжує.

Досліджуючи дані, які характеризують особу обвинуваченого суд бере до уваги, що відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах в Турківській ЦРП не знаходиться, офіційно непрацевлаштований, неодружений, має на утриманні троє неповнолітніх дітей.

Таким чином, узгоджена міра покарання для обвинуваченого ОСОБА_5 за вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, у виді двісті десять годин громадських робіт, є достатньою для його виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення, укладеної 13.02.2023 між обвинуваченим та потерпілою та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальних витрат, речових доказів у справі не має.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ст. 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення між підозрюваним ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 , яка укладена 13.02.2023 в м. Турка.

ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 210 (двісті десять) годин громадських робіт.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду через Турківський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі невиконання угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті 27.02.2023.

Суддя ОСОБА_1