Справа № 646/1120/22
№ провадження 1-кп/646/7/2023
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.01.2023 м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальну справу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000916 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова,

громадянина України, має неповну середню освіту, не працює, неодруженого,

раніше судимого 13.11.2013 р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ч. 3 ст 307,

ст. 69 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі без конфіскації майна,

звільнився на підставі ухвали Червонозаводського районного суду м. Харкова від

14.12.2015 р. умовно-достроково на строк 1 місяць 22 дні, зареєстрований та проживає

за адресою АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 скоїв кримінальні правопорушення при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_6 в лютому 2019 року, точну дату та час встановити не виявилось можливим, діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою придбання права на майно шляхом обману та зловживання довірою, за попередньою змовою в групі з невстановленими особами, для надання можливості покупцеві ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оглянути квартиру АДРЕСА_2 , назвався власником даної квартири, надав можливість останнім оглянути квартиру за зазначеною адресою, а отримавши від потенційного покупця згоду на придбання квартири, ОСОБА_6 домовився з покупцем про дату, час та місце укладання угоди. Після цього, 11.03.2019 ОСОБА_6 , діючи в групі з не встановленими особами, для укладання договору купівлі-продажу зазначеної квартири прибули в приміщення приватного нотаріуса ХМНО Харківської області ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_6 , вводячи в оману покупця ОСОБА_5 та нотаріуса щодо наявності у нього права власності на житло, умисно надав нотаріусу ОСОБА_7 підроблене свідоцтво права власності на квартиру АДРЕСА_2 за № 8-94-47647 від 09.12.1994, в якому він зазначений власником вказаної квартири, уклав з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу зазначеної квартири та отримав від нього гроші в сумі 408000 гривень, які розподілені між всіма учасниками злочину, чим завдав потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

Крім того, ОСОБА_6 під час вчинення шахрайства, в лютому 2019 року, точну дату та час встановити не виявилось можливим, діючи умисно, з корисливого мотиву, за попередньою змовою в групі з невстановленими особами, реалізуючи спільний злочинний план, направлений на придбання права на квартиру АДРЕСА_2 шляхом обману та зловживання довірою, від невстановленої під час досудового розслідування особи отримав підроблені невстановленою особою за невстановлених обставин документів, а саме: свідоцтво права власності на квартиру АДРЕСА_2 нібито видане Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду за реєстраційним № 8-94-47647 від 09.12.1994 та зареєстроване в КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» 16.12.1994 за № П-8-7390 після чого, 11.03.2019, в денний час, достовірно знаючи, що зазначене свідоцтво про право власності на зазначену квартиру є підробленими, а також усвідомлюючи, що він не є власником вказаної квартири, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , в приміщенні приватного нотаріуса ХМНО Харківської області ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливого мотиву, з метою введення в оману покупця ОСОБА_5 та нотаріуса щодо наявності в нього права власності на квартиру, надав нотаріусу ОСОБА_7 зазначене підроблене свідоцтво про право власності на житло.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що дійсно на початку 2019 року йому запропонували за винагороду бути учасником купівлі-продажу квартири в якості власника, на що він погодився. Так, він надав можливість покупцям оглянути квартиру АДРЕСА_2 , після чого у приватного нотаріуса було укладено договір купівлі-продажу на підставі підробленого свідоцтва про право власності на житло. У скоєному щиро кається.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України суд за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, добровільність позиції обвинуваченого ОСОБА_6 , а також роз`яснив, що в даному випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися в придбанні права на майно шляхом обману та зловживання довірою, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 190 КК України, а також своїми діями, що виразились у використанні завідомо підробленого документа, вчинене за попередньою змовою групою осіб, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також особу винного.

Дані кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується ОСОБА_6 , належать до тяжкого злочину та кримінального проступку.

До обставин, що пом`якшують, покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд відносить щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд у справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_6 не працює, раніше судимий, не перебуває на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах, згідно досудової доповіді органу пробації виправлення ОСОБА_6 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та становить середній ризик небезпеки для суспільства, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_6 оцінюється як середній.

Виходячи з мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. З урахуванням викладеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_6 покарання за ч. 3 ст. 190 КК України в межах санкції статті у виді позбавлення волі, за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді арешту, за правилами ст. ст. 70, 72 КК України, але виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо без ізоляції його від суспільства, звільнивши від відбуття покарання з випробуванням, із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, що повною мірою відповідатиме скоєному, достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 матеріального збитку, завданого кримінальним правопорушенням, у сумі 408000,00 гривень, який підлягає задоволенню.

Матеріальний збиток, заподіяний кримінальним правопорушенням, підлягає відшкодуванню в повному розмірі.

Факт спричинення обвинуваченим матеріального збитку потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України і призначити покарання за ч. 3 ст. 190 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, за ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України до 6 (шести) місяців арешту.

На підставі ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначити ОСОБА_6 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування покарання звільнити з випробувальним строком на 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 домашній арешт із забороною залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 22:00 год. до 06:00 год. залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Стягнути на користь держави витрати на залучення експерта з ОСОБА_6 в розмірі 24401,40 гривень.

Речові докази свідоцтво про право власності ОСОБА_6 на житло та довідку про право власності зберігати в матеріалах справи.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 та ОСОБА_5 матеріальну шкоду у розмірі 408000,00 гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий: ОСОБА_1