Провадження № 1-кс/752/4275/22
У Х В А Л А

23 грудня 2022 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві клопотання ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного у межах кримінального провадження № 0000487 від 28.05.2020 року,

ВСТАНОВИВ:

у вересні 2022 року до провадження слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у межах кримінального провадження № 0000487 від 28.05.2020 року, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/12002/20 від 27.05.2021 року на рухоме та нерухоме майно, а саме на:

MITSUBSHI LANCER 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ;

?CHEVROLET VOLT, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 ;

?VOLKSWAGEN EOS 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 ;

нерухоме майно

?Квартиру загальною площею 43,6 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

?Квартиру загальною площею 41,3 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_2 ;

?Квартиру загальною площею 102,5 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_3 ; житловий будинок загальною площею 84,6 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_4 ;

?Жиловий будинок загальною площею 79,4 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_5 ;

?Житловий будинок загальною площею 103,9 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_5 ;

?Гараж загальною площею 18 кв.м., який розташований за адресою м. Київ, «Харківський» авто кооператив АДРЕСА_10

?Земельна ділянка загальною площею 0,15 га з кадастровим номером :04:001:0234, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 ;

?Земельну ділянку загальною площею 0,1 га з кадастровим номером :01:003:0035, яка розташована за адресою АДРЕСА_8 ;

?Земельну ділянку загальною площею 0,363 га з кадастровим номером :01:003:0036, яка розташована за адресою АДРЕСА_8 ;

?Земельну ділянку загальною площею 0,2 га з кадастровим номером :04:001:0183, яка розташована за адресою АДРЕСА_11

?Земельну ділянку загальною площею 0,393 га з кадастровим номером :04:001:0160, АДРЕСА_5 .

Крім того, просив скасувти арешт майна, накладеного ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/12002/ 20 від 15.12.2020 року на майно вилучене під час обшуку 01.12.2020 року за місцем проживання ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 , зокрема на: грошові кошти в загальній сумі 30 200 (тридцять тисяч двісті) доларів США купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США у кількості 302 (триста дві) штуки, грошові кошти в загальній сумі 28 450 (двадцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят) Євро купюрами по 100 (сто) Євро у кількості 157 (сто п`ятдесят сім) штук, купюрами номіналом 500 (п`ятсот) Євро у кількості 5 (п`ять) штук, купюрами номіналом 50 (п`ятдесят) Євро у кількості 133 (сто тридцять три) штуки, грошові кошти в загальній сумі 25 (двадцять п`ять тисяч) гривень купюрами номіналом 100 (сто) гривень у кількості 200 (двісті) штук, купюрами номіналом по 50 (п`ятдесят) гривень у кількості 100 (сто) штук.

В обгрунтування клопотання зазначив, що матеріали кримінального провадження № 0000487 відносно ОСОБА_3 виділені в кримінальне провадження № 0000662 від 19.07.2021 року. Цього ж дня прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_3 укладено угоду про визнання винуватості у вказаному кримінальному провадженні.

Вироком Печерського районного суду міста Києва від 19.01.2022 року угоду про визнання винуватості укладену між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_3 затверджено. ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 200 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 7 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 127 500 грн., який ОСОБА_3 було сплачено в повному обсязі.

При цьому зазначив, що конфіскація майна ОСОБА_3 не присуджувалася. Майно, яке було вилучено під час досудового розслідування в дохід держави не стягувалося. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся. А тому, на думку заявника відсутні будь-які обставини, які б передбачали подальше накладення арешту на майно у межах кримінального провадження № 0000487.

У судове засідання представник заявника не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Слідчий та прокурор у межах кримінального провадження № 0000487 в судове засідання не з`явилися,. Прокурор відділу Київської міської прокуратури подала до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, зазначила що заперечує проти задоволення клопотання. Крім того, слідчий надав матеріали кримінального провадження № 0000487 слідчому судді для дослідження.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наданих доказів та матеріалів кримінального провадження № 0000487.

Вивчивши клопотання, дослідивши його матеріали, матеріали еримінального провадження № 0000487, які були надані слідчому судді для дослідження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000487 від 28.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 200, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 361 КК України.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва по справі №752/12002/20 від 27.05.2021 року у межах кримінального провадження № 0000487 від 28.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 200, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 361 КК України накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, яке належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва у справі №752/12002/20 від 15.12.2020 року у межах кримінального провадження № 0000487 від 28.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 200, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 361 КК України накладено арешт на майно вилучене під час обшуку 01.12.2020 року за місцем проживання ОСОБА_3 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_9 .

Слідчим суддею встановлено, що 04.03.2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у межах кримінального провадження № 0000487 від 28.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 200, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 361 КК України було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 200 КК України.

При цьому встановлено, що постановою прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 від 19.07.2021 року виділено з матеріалів досудового розслідування за № 0000487 від 28.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 200, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 361 КК України, матеріали досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 200 КК України та зареєстровано в ЄРДР за № 0000662.

Так, як убачається з додатків доданих до клопотання 19.07.2021 року між прокурором відділлу Київської міської пркоуратури ОСОБА_5 та ОСОБА_3 у межах кримінального провадження №0000662 за ознакми кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 200 КК України було укладено угоду про визнання винуватості.

За даними доданих до клопотання додатків 19.01.2022 року Печерським районним судом міста Києва постановлено вирок, яким затвердженого угоду від 19.07.2021 року між прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості. ОСОБА_3 визнано винним у вичненні злочину, передбаченого за .ч.2 ст. 200 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 7 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 127 500 грн.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як убачається з мотивувальної частини ухвали Голосіївського районного суду міста Києва постановленої 15.12.2020 року, а також ухвали Голосіївського районного суду міста Києва від 27.05.2021 року при накладенні арешту слідчі судді виходили з того, що з метою збереження речових доказів та недопущення їх відчуження чи зникнення необхідно застосувати даний захід забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

При цьому, матеріали кримінального провадження №0000487 містять постанови слідчих про визнання та приєднання до матеріалів кримінального провадження речових доказів, арешт на які було накладено та які є предметом розгляду поданого ОСОБА_3 клопотання про скасування арешту майна.

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для накладення арешту на вказане майно в подальшому, яке перебуває у власності заявника.

Твердження органу досудового розслідування, що майно, на яке накладено арешт, відповідає ознакам, визначеним ст. 98 КПК України, тобто відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні № 0000487, належним чином не досліджена та не підтверджена допустимими в розумінні ст. 86 КПК України доказами, а спростована наданими доказами в обґрунтування скасування арешту майна.

Враховуючи зазначене вище, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився та не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, оскільки в подальшому застосуванні цього заходу відсутня потреба.

Що ж стосується вимог заявника про зобов`язання слідчих групи слідчих у межах кримінального провадження № 0000487 повернути грошові кошти вилучені під час обшуку 01.12.2020 року та на які накладено арешт, то вони не можуть бути предметом розгляду у межах поданого адвокатом ОСОБА_4 клопотання про скасування арешту, в порядку статті 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

клопотання ОСОБА_3 , від імені та в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного у межах кримінального провадження № 0000487 від 28.05.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 200, ч.2 ст. 209, ч.2 ст. 361 КК України, задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/12002/20 від 27.05.2021, а саме на:

?MITSUBSHI LANCER 2007 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 ;

?CHEVROLET VOLT, 2012 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 ;

?VOLKSWAGEN EOS 2008 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 ;

нерухоме майно

?Квартиру загальною площею 43,6 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1 ;

?Квартиру загальною площею 41,3 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_2 ;

?Квартиру загальною площею 102,5 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_3 ; житловий будинок загальною площею 84,6 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_4 ;

?Жиловий будинок загальною площею 79,4 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_5 ;

?Житловий будинок загальною площею 103,9 кв.м., який розташований за адресою АДРЕСА_5 ;

?Гараж загальною площею 18 кв.м., який розташований за адресою м. Київ, «Харківський» авто кооператив АДРЕСА_12 ;

?Земельна ділянка загальною площею 0,15 га з кадастровим номером :04:001:0234, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 ;

?Земельну ділянку загальною площею 0,1 га з кадастровим номером :01:003:0035, яка розташована за адресою АДРЕСА_8 ;

?Земельну ділянку загальною площею 0,363 га з кадастровим номером :01:003:0036, яка розташована за адресою АДРЕСА_8 ;

?Земельну ділянку загальною площею 0,2 га з кадастровим номером :04:001:0183, яка розташована за адресою АДРЕСА_11

?Земельну ділянку загальною площею 0,393 га з кадастровим номером :04:001:0160, АДРЕСА_5 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва у справі № 752/12002/20 від 15.12.2020 року , а саме на: грошові кошти в загальній сумі 30 200 (тридцять тисяч двісті) доларів США купюрами номіналом по 100 (сто) доларів США у кількості 302 (триста дві) штуки, грошові кошти в загальній сумі 28 450 (двадцять вісім тисяч чотириста п`ятдесят) Євро купюрами по 100 (сто) Євро у кількості 157 (сто п`ятдесят сім) штук, купюрами номіналом 500 (п`ятсот) Євро у кількості 5 (п`ять) штук, купюрами номіналом 50 (п`ятдесят) Євро у кількості 133 (сто тридцять три) штуки, грошові кошти в загальній сумі 25 (двадцять п`ять тисяч) гривень купюрами номіналом 100 (сто) гривень у кількості 200 (двісті) штук, купюрами номіналом по 50 (п`ятдесят) гривень у кількості 100 (сто) штук.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1