Провадження 1кп-932/386/22
Справа 932/6880/22
УХВАЛА

Іменем України

26 квітня 2023 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

за участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000712, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ

У провадженні Бабушкінського райсуду м. Дніпропетровська знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України. Щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який ухвалою суду від 03.03.2023 року продовжений на строк шістдесят днів, тобто до 01.05.2023 року включно.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу на особисте зобов`язання з тих підстав, що в умовах слідчого ізолятору йому не надають належне лікування, а йому потрібно лікуватися, і він вважає, що він не є небезпечним для суспільства. Просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Захисник адвокат ОСОБА_4 підтримав клопотання обвинуваченого, а у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити з тих підстав, що ризики зазначені прокурором не обґрунтовані.

Прокурор заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого та заявила клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят діб з тих підстав, що ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до семи років, він раніше неодноразово судимий, він не працює, не має постійного джерела доходу, а тому існують ризики, що ОСОБА_5 може ухилитися та переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків або вчинити інше кримінальне правопорушення. Застосування більш м`якого запобіжного заходу вважала недоцільним, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та процесуальних рішень. Вважала необхідним залишити без змін визначену заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 78000 грн., з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

Вислухавши думку учасників процесу, суд вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання та задовольнити клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до розгляду кримінальної справи по суті на строк шістдесят діб, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом бойових припасів та вибухових речовин в Україні, за які передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі строком від трьох до семи років, він раніше неодноразово судимий, не працює та не має офіційного джерела доходу, не має міцних соціальних зв`язків, утриманців, а також стадії процесу, коли свідки обвинувачення не допитані, а матеріали кримінального провадження у тому числі протоколи допиту зазначених осіб відкриті стороні захисту, реально існують обґрунтовані ризики, що він буде переховуватися від суду, може незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення або іншим чином буде перешкоджати кримінальному провадженню. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Суд вважає, що ризики, які враховувалися судом при обранні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшилися, залишаються реальними та продовжують існувати, враховуючи зміст пред`явленого останньому обвинувачення, а також тяжкість кримінальних правопорушень, характер та обставини протиправного діяння, в якому він обвинувачується, його особистості, що виправдовує тримання обвинуваченого під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Посилання обвинуваченого, як на підставу зміни йому запобіжного заходу на особисте зобов`язання на те, що у нього погіршився стан здоров`я і йому не надають належного лікування в умовах з «ДУВП №4», суд не вважає підставою для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на особисте зобов`язання або на інший більш м`який, оскільки вищезазначені доводи з урахуванням тяжкості та обставин злочинів, серйозності обвинувачення, суворості покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у разі доведеності його провини, особистості обвинуваченого, який не має утриманців та постійного офіційного джерела доходу, не свідчать про наявність у останнього перешкод або інших стримуючих факторів щодо можливості ухилитися від суду та не перешкоджати здійсненню кримінального провадження, а відповідно до отриманих медичних документів з «ДУВП №4» обвинувачений страждає на ВІЛ інфекцію, у зв`язку з чим йому надається відповідне лікування в умовах слідчого ізолятору, будь яких медичних документів про погіршення стану його здоров`я або неможливість його подальшого тримання під вартою суду не надано.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд також приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема про те, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту і суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. Крім того, ризик втечі має оцінюватися у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин. Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку.

На підставі викладеного суд, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора і продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання, суд вважає необхідним відмовити

З урахуванням положень ст.ст. 182, 183 КПК України, та вищевикладених обставин, суд вважає необхідним залишити без змін визначену обвинуваченому заставу у розмірі 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 78 000 грн, з визначеними обов`язками, передбаченими ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 194, 331, 350 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу на особисте зобов`язання відмовити.

Клопотання прокурора про продовження застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 24 червня 2023 року включно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду до ухвалення судового рішення по суті протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя Бабушкінського районного суду

м. Дніпропетровська ОСОБА_1