Справа № 699/405/23
Номер провадження № 1-кс/699/111/23
УХВАЛА

щодо накладення арешту

14.04.2023 м. Корсунь-Шевченківський

Слідчий суддя Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 ,

про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000054 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

УСТАНОВИВ:

До провадження слідчого судді Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області надійшло вищевказане клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000054.

Клопотання обґрунтовується наступними доводами.

12.04.2022 року до відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення від поліцейського офіцера громади сектору взаємодії з громадами відділу превенції Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 про те, що ним 12.04.2023 під час патрулювання території обслуговування та під час відпрацювання операції «Нерест» на р. Рось в с. Драбівка Набутівської територіальної громади Черкаського району Черкаської області було виявлено ОСОБА_4 , який використовуючи заборонене знаряддя лову здійснював незаконний вилов риби в період нересту.

Під час виїзду до місця виявлення ОСОБА_4 біля р. Рось в с. Драбівка Набутівської територіальної громади Черкаського району Черкаської області, на відстані близько 200 метрів від вул. Берегова, в присутності двох понятих проведено огляд місця події, у ході якого виявлено та в подальшому вилучено рибу коропа (сазана) в кількості 4 штук та 1 (одне) знаряддя лову - острогу.

Відомості про вказану подію 13.04.2023 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000054 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, а саме за незаконне зайняття рибним водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

13.04.2023 вилучені під час проведення огляду місця події рибу коропа (сазана) в кількості 4 штук та 1 (одне) знаряддя лову - острогу визнано речовими доказами в межах кримінального провадження.

З метою збереження речових доказів дізнавач просить накласти арешт на вказані рибу коропа (сазана) в кількості 4 штук та 1 (одне) знаряддя лову острогу.

Вартість однієї штуки риби оцінена в розмірі 3706,00 грн, а загальний розмір шкоди за відомостями органу досудового розслідування складає 14824,00 грн (3706,00 грн Х 4 шт).

Одночасно, посилаючись на ч. 6, 7 ст. 100 КПК України, дізнавач у клопотанні просить надати дозвіл на реалізацію вказаної риби, загальною вагою 15 кг, за ціною 10,00 грн за 1 кг, тобто загальна вартість реалізації вилученої риби визначено органом досудового розслідування в розмірі 150,00 грн. Вилучена риба до подання клопотання слідчому судді вже була передана на зберігання ФОП ОСОБА_8 , оскільки належить до речових доказів, що підлягають швидкому псуванню.

У судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 уточнив клопотання та просив накласти арешт на речовий доказ острогу, а щодо вилученої риби просив арешт не накладати, а дозволити її реалізацію.

До суду також з`явилися ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 .

ОСОБА_9 пояснив, що 12.04.2023 він перебував у лісосмузі недалеко від р. Рось у межах населеного пункту с. Драбівки Черкаського району Черкаської області. На той час у лісосмузі перебувало біля 10 чоловік, які займалися рибальством. Сам він рибальством не займався. Увечері приїхали поліцейські, всі інші особи швидко залишили лісосмугу біля річки, а щодо ОСОБА_4 працівники поліції почали проводити слідчі дії. ОСОБА_9 вказав, що він не займався виловом риби, вилучені під час проведення огляду місця події чотири штуки риби коропа (сазана) він не виловлював, а знаряддя вилову острога йому не належить. Показання, які він надавав під час проведення огляду місця події були продиктовані працівником поліції та підписані ОСОБА_4 за вказівкою поліцейського, а насправді вони не відповідають дійсності.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію ОСОБА_4 щодо заперечення проти накладення арешту у вказаному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є, зокрема, доказом кримінального правопорушення. Згідно з положеннями абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий у судовому засіданні стверджував, що арешт майна необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). При цьому ОСОБА_4 зазначив, що вилучене знаряддя лову острога йому не належить, а власник йому не відомий.

За ч. 1 ст. 249 КК України передбачена відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.

Отже, відповідальність за кримінальне правопорушення проти довкілля, передбачене ст. 249 КК, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду.

Відповідно до примітки до ст. 248 КК України, істотною є шкода, якщо вона полягає у заподіянні матеріальних збитків та у двісті п`ятдесят та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

Відповідно до чинного законодавства України у 2023 році розмір податкової соціальної пільги становить 1342,00 грн. (2684,00 грн. 50% = 1342,00 грн). Тобто для кваліфікації адміністративного чи кримінального правопорушення неоподатковуваний мінімум становить 1342,00 грн.

Таким чином, для кваліфікації дій особи за ч. 1 ст. 249 КК України необхідна наявність істотної шкоди в розмірі 335500,00 грн і більша (1342,00 х 250).

Пунктом 6 ч. 2 ст. 242 КПК визначена обов`язковість призначення експертизи щодо визначення шкоди довкіллю.

Станом на дату розгляду справи матеріали не містять висновку експерта щодо розміру завданої шкоди.

Відповідно до наявного у справі розрахунку збитків, виконаних з урахуванням такс Постанови КМУ від 06.10.2021 № 1039, розмір збитків складає 14824,00 грн (а.с. 30).

Разом з тим, допоки у справі не проведена експертиза, на те що шкода є істотною можуть вказувати, зокрема, такі дані: знищення нерестовищ риби; вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі; добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено, тощо. Якщо внаслідок вчинених дій істотна шкода не настала, винна особа за наявності до того підстав може нести відповідальність за ч. 3 або ч. 4 ст. 85 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Така позиція викладена, зокрема, у постанові ВС від 21.04.2021 у справі № 708/392/18.

Аналогічні роз`яснення містяться в абз. 4 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини та інші правопорушення проти довкілля» від 10.12.2004 № 17, згідно з якими відповідальність за злочин, передбачений ст. 249 КК України, настає лише за умови, що діями винної особи заподіяно істотну шкоду. На те, що шкода є істотною, можуть вказувати, зокрема, такі дані:

-нищення нерестовищ риби;

-вилов риби в період нересту, нечисленних її видів або тих, у відтворенні яких є труднощі;

-добування великої кількості риби, водних тварин чи рослин або риби чи тварин, вилов яких заборонено.

З матеріалів справи вбачається. що Управлінням державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області 24.03.2023 видано наказ «Про заборону добування (вилову) водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) у період нересту та затвердження переліку меж нерестовищ на водних об`єктах Черкаської області у 2023 році в районі діяльності Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області» (а.с. 13-15).

З наказу вбачається, що в річках та їх кореневих водах з 01 квітня по 20 травня 2023 року встановлено заборону на лов (добування) водних біоресурсів у весняно літній період природного відтворення (нересту) в 2023 році на водних об`єктах Черкаської області.

У додатку до вказаного наказу визначено Перелік меж нерестових ділянок. Так, відповідно до п. 2.1 цього Переліку, нерестовищами у річках є ділянки річки «на всьому протязі, за виключенням ділянок в адміністративних межах населених пунктів» (а.с. 15).

З доданих до клопотання у якості доказів документів (витяг з ЄРДР; постанова про доручення досудового розслідування та призначення слідчої групи від 13.04.2023; постанова про призначення групи прокурорів від 13.04.2023; рапорт від 13.04.2023; протокол огляду місця події від 13.04.2023 (виправлено з 12.04.2023); постанова про визнання речовим доказом та передачу їх на зберігання від 13.04.2023; пояснення ОСОБА_4 , протоколів допиту свідків (понятих) ОСОБА_10 та ОСОБА_11 від 13.04.2023; рапорт ПОГ ОСОБА_12 ) вбачається, що подія сталася в межах населеного пункту с. Драбівка Черкаського району Черкаської області.

Отже, зафіксоване у цьому кримінальному провадженні місце вилову риби вищевказаним наказом Управління державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області від 24.03.2023 не віднесено до нерестовищ.

Проте подію дійсно було зафіксовано у визначений період нересту (період з 01.04.2023 до 20.06.2023). Однак у такому випадку про істотність шкоди можна стверджувати лише у разі, якщо вилов здійснювався щодо нечисленних видів риби або тих, у відтворенні яких є труднощі.

З матеріалів справи не вбачається, що такий вид риби як короп (сазан) відноситься до зазначених категорій риб.

При цьому слід врахувати, що вилов риби коропа (сазана) не заборонено, а вилов у кількості 4 штук не можна вважати виловом у великому розмірі.

Верховний суд неодноразово висловлював позицію (зокрема у постанові від 27.03.2023 у справі № 950/509/23), що в кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Таким чином, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що завдана шкода може бути істотною, оскільки вилов риби коропа (сазана) відбувався не на нерестовищі, а в межах населеного пункту.

З огляду на викладене органом досудового розслідування не надано доказів щодо наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Ураховуючи викладене у задоволенні клопотання в частині накладення арешту слід відмовити.

Що стосується реалізації вилученої риби слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 6 ст. 100 КПК України речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню:

1) повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

2) передаються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження;

3) знищуються за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду, якщо такі товари або продукція, що піддаються швидкому псуванню, мають непридатний стан;

4) передаються для їх технологічної переробки або знищуються за рішенням слідчого судді, суду, якщо вони відносяться до вилучених з обігу предметів чи товарів, а також якщо їх тривале зберігання небезпечне для життя чи здоров`я людей або довкілля.

Дізнавач у клопотанні ставить питання про надання дозволу на реалізацію, тобто керується п. 2 ч. 6 ст. 100 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 7 цієї ж статті у випадках, передбачених пунктами 2, 4, слідчий за погодженням із прокурором або прокурор звертається з відповідним клопотанням до слідчого судді місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування.

Вирішення долі речових доказів на підставі п. 2, 4 ч. 6 ст. 100 КПК України не відноситься до передбачених ст. 131 КПК України заходів забезпечення кримінального провадження, отже таке клопотання має бути оформлене у вигляді окремого документа, а не шляхом викладене окремої вимоги в клопотанні про накладення арешту.

Окреме клопотання про надання дозволу на реалізацію, переробку чи знищення речових доказів до суду подано не було.

Крім того, за приписами ч. 8 ст. 100 КПК України реалізація, технологічна переробка або знищення речових доказів у випадках, передбачених цією статтею, здійснюється в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а у випадках, якщо такі речові докази передані Національному агентству України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, - відповідно до закону та прийнятих на його виконання актів законодавства.

Зокрема, постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 затверджено Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження.

Відповідно до п. 26 вказаного Порядку зберігання речових доказів у вигляді об`єктів біологічного походження, які потребують спеціальних умов зберігання, забезпечується державною спеціалізованою установою, що здійснює судово-експертну діяльність, за узгодженням з її керівництвом.

Відповідно до п. 28 вказаного Порядку речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, які через громіздкість або з інших причин, визначених у Кримінальному процесуальному кодексі України, не можуть зберігатися без зайвих труднощів в обладнаних приміщеннях або в інших місцях зберігання, визначених у пунктах 17-26 цього Порядку, передаються (крім випадків, коли такі речові докази повернуто власникові або передано йому на відповідальне зберігання) за письмовою згодою власника, а в разі її відсутності - за рішенням слідчого судді, суду торговельному підприємству для реалізації, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Реалізація предметів здійснюється з дотриманням вимог Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998 № 1340.

Про передачу торговельному підприємству предметів для реалізації складається акт у трьох примірниках. Перший примірник акта зберігається в матеріалах кримінального провадження, другий передається торговельному підприємству, третій - фінансовому підрозділу органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, для подальшого здійснення контролю за надходженням на депозитний рахунок уповноваженого банку сум від реалізації таких предметів.

Отже, законодавством передбачено, що слідчий суддя вирішує питання про передачу речових доказів на реалізацію виключно у випадку, якщо власник речового доказу на надав на це письмової згоди.

Відповідно до приписів ст. 3 закону України «Про тваринний світ» об`єктами тваринного світу, на які поширюється дія цього Закону, є дикі тварини - хордові, у тому числі хребетні (ссавці, птахи, плазуни, земноводні, риби та інші) і безхребетні (членистоногі, молюски, голкошкірі та інші) в усьому їх видовому і популяційному різноманітті та на всіх стадіях розвитку (ембріони, яйця, лялечки тощо), які перебувають у стані природної волі, утримуються у напіввільних умовах чи в неволі.

Відповідно до абзаців 1-3 ст. 5 цього закону право власності на об`єкти тваринного світу набувається та реалізується відповідно до Конституції України, цього Закону та інших законів України. Об`єкти тваринного світу, які перебувають у стані природної волі і знаходяться в межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника об`єктів тваринного світу, які є природним ресурсом загальнодержавного значення, здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

З Положення про Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області, затвердженого наказом Держрибагентства від 15.07.2016 №229, вбачається, що Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Черкаській області (далі - Черкаський рибоохоронний патруль) є територіальним органом Державного агентства меліорації та рибного господарства України (Держрибагентства), діє у складі Держрибагентства як відокремлений структурний підрозділ і йому підпорядковується. Повноваження Черкаського рибоохоронного патруля поширюються на Черкаську область, територію та акваторії водних об`єктів в межах районів діяльності, визначених Держрибагентством (далі - район діяльності).

Основним завданням Черкаського рибоохоронного патруля є реалізація повноважень Держрибагентства у сфері рибного господарства та рибної промисловості, охорони, використання і відтворення водних біоресурсів, регулювання рибальства, меліорації земель.

Черкаський рибоохоронний патруль в районі діяльності та відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого:

- видає, переоформляє, видає дублікати та анулює дозвіл на спеціальне використання водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах) та підтвердження законності вилучення водних біоресурсів із середовища їх існування та перероблення продуктів лову (у разі необхідності суб`єкту господарювання для здійснення зовнішньоторговельних операцій) відповідно до законодавства;

- видає та скасовує передбачені законодавством документи на право добування водних біоресурсів, а також на право переселення та утримання в неволі чи напіввільних умовах водних біоресурсів;

- забезпечує здійснення державного нагляду (контролю) у галузі охорони, використання та відтворення водних біоресурсів;

- здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням правил використання, порядку придбання та збуту об`єктів тваринного світу в частині водних біоресурсів;

- здійснює контроль за дотриманням правил рибальства;

- виконує інші завдання, визначені законодавством (пункт 5 Положення про Черкаський рибоохоронний патруль).

З огляду на викладене слід дійти висновку, що Черкаський рибоохоронний патруль в межах території Черкаської області є органом державної влади, який уповноважений здійснювати права власника об`єктів тваринного світу від Українського народу, у тому числі вирішувати питання щодо збуту (реалізації) цих об`єктів.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що орган досудового розслідування звертався до Черкаського рибоохоронного патруля як до власника об`єктив тваринного світу з питання отримання дозволу на реалізацію вилученої риби коропа (сазана) у кількості 4 шт.

З огляду на викладений аналіз законодавства та поданих доказів уточнене дізнавачем клопотання задоволенню не підлягає.

На підставі ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні уточненого клопотання дізнавача сектору дізнання Відділення поліції № 1 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Корсунь-Шевченківського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 , про накладення арешту на тимчасово вилучене майно у кримінальному провадженні № 0000054 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 17.04.2023.

Слідчий суддя ОСОБА_1