Справа № 397/870/22
н/п : 1-кп/397/21/23
В И Р О К

Іменем України

08.02.2023 смт. Олександрівка

Олександрівський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене доЄдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000409 від 21.10.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України є особою, яка не має судимостей,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України(далі - КК України),

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В:

20.10.22 о 15:00 год. між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , які перебували у вітальні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , виникла словесна сварка.

У ході сварки в ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи даний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_3 завдав ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в область грудної клітини, від чого остання впала на диван спиною. Продовжуючи свою злочинну діяльність, спрямовану на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправність своїх дій, ОСОБА_3 схопив двома руками за ліву ногу потерпілу та стягнув її з дивану на підлогу в кімнаті, та скориставшись своєю фізичною перевагою та тим, що остання не могла чинити йому опору, наніс не менше трьох ударів ногою в ділянку голови потерпілої, не менше трьох ударів ногою в ділянку її спини, після чого сів на потерпілу та знаходячись в сидячому положенні на її спині, наніс не менше шести ударів в ділянку голови.

Після цього, ОСОБА_3 підвівся, залишив приміщення кімнати, проте через 5 хв повернувся, та доводячи до кінця свій злочинний умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_6 , наніс їй один удар ногою в ділянку правого передпліччя.

У результаті злочинних дій ОСОБА_3 , спрямованих на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , остання отримала тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин в тьмяно-потиличній ділянці голови зліва, синців в лопатковій і між лопатковій ділянках справа, на правому плечі в середній третині по зовнішній поверхні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, проте на підставі ст. 63 Конституції України відмовився від надання показань суду.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні на підставі ст. 63 Конституції України відмовилась від надання показань суду.

Ураховуючи те, що обвинувачений не оспорює фактичні обставини справи, судом установлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції відсутні, суд провів судовий розгляд провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Оскільки, обвинувачений ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному проступку повністю визнав свою провину, на підставі ст. 63 Конституції України він та потерпіла відмовились від надання показань суду, а тому за згодою учасників судового провадження, суд обмежився дослідженням матеріалів провадження, які характеризують особу обвинуваченого, так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності відношення останнього до вчиненого ним кримінального проступку.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту, визнається судом доведеним і воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 125 КК України, як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При вирішенні питання про призначення ОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Як особа, ОСОБА_3 , за місцем свого проживання характеризується посередньо (компрометуючими матеріалами селищна рада не володіє), проживає разом із матір`ю, відповідно до ст. 89 КК України, є особою, яка не має судимостей, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, однак судимість знята та погашена в установленому законом порядку, неодружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, не працює, на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Ураховуючи викладене, обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, його тяжкість, особу обвинуваченого, повне визнання своєї провини, наявність однієї обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують та відсутність претензій потерпілої до обвинуваченого, обставини вчиненого кримінального правопорушення, яке вчинено стосовно співмешканки, характер заподіяних тілесних ушкоджень, їх кількість та локалізацію, суд приходить до переконливого висновку, що справедливим та достатнім для виправлення ОСОБА_3 , а також запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді громадських робіт у межах строку, визначеному санкцією ч. 1 ст. 125 КК України.

Підстави для застосування запобіжного заходу до ОСОБА_3 на період апеляційного оскарження даного вироку, відсутні.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні потерпілою не заявлявся.

Судові витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. 368-371, 373-374, 376, 394-395, 615 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком на 120 (сто двадцять) годин.

Копію вироку негайно, після його проголошення, вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції набирають законної сили з моменту їх проголошення.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Олександрівський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня отримання копії вироку суду шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: