Справа № 953/940/23
н/п 1-кс/953/1103/23
07.02.2023р. до слідчого судді Київського районного суду м.Харкова звернулась прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно, вилучене 26.01.2023 в ході огляду місця події за адресою: біля буд. №85 по вул. Сумській в м. Харкові належне гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: автомобіль «ВАЗ 2102» р.н. НОМЕР_1 , шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.01.2023, близько 08:10, по вул. Деревянка, біля буд. № 85 вул. Сумської в м. Харкові, стався наїзд автомобілем «ВАЗ 2102» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 на перешкоду у вигляді бетонних блоків.
Внаслідок вказаної ДТП, ОСОБА_4 , та пасажир вказаного автомобіля ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 отримали тілесні ушкодження та були доставлені до лікарні.
26.01.2023 старшим слідчим в ОВС, проведено огляд місця зазначеної ДТП, у ході якого встановлено, що автомобіль «ВАЗ 2102» р.н. НОМЕР_1 , має сліди механічних пошкоджень, які утворились від наїзду на перешкоду.
Вилучені в ході огляду місця події предмети мають по даному кримінальному провадженню значення речових доказів і відповідає критеріям ст.98 КПК України. Оскільки, вилучений у гр. ОСОБА_4 втомобіль «ВАЗ 2102» р.н. НОМЕР_1 , є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Власником вищевказаного майна є гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності-також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч.5 ст.132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).
Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою.
Згідно ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
З огляду на вищенаведене, прокурор мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після тимчасового вилучення майна..
Відповідно до частини 2 та 7 статті 115 КПК України при обчисленні строку годинами строк закінчується в останню хвилину останньої години. При обчисленні процесуального строку в нього включаються вихідні і святкові дні, а при обчисленні строку годинами - і неробочий час.
У свою чергу, статтею 116 КПК України встановлено, що строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.
З матеріалів клопотання встановлено, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, було вилучено 26.01.2023р., згідно протоколу огляду місця події, внаслідок чого повинно було бути поданим до суду 27.01.2023р. (наступний робочий день), в тому числі в порядку, передбаченому ст. 116 КПК України, тобто за допомогою поштового зв`язку.
За приписами ч. 2 ст. 113 КПК України, процесуальні дії під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.
Відповідно до п.73. Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою КМУ від 5 березня 2009 р. № 270 під час приймання для пересилання письмової кореспонденції на адресному боці кожного поштового відправлення проставляється відбиток календарного штемпеля.
Дата відбитку календарного штемпеля маркувальної машини повинна відповідати даті подання письмової кореспонденції для пересилання. Якщо на письмовій кореспонденції, поданій для пересилання, відсутній відбиток календарного штемпеля або зазначена дата не відповідає даті подання її для пересилання, поштові відправлення повертаються відправникові для відповідного оформлення.
Разом із тим, клопотання про арешт майна прокурор направив до Київського районного суду поштою 31.01.2023 року, що підтверджується відбитком календарного штемпелю на конверті, тобто після спливу строку встановленого законом.
Наданий до суду фіскальний чек від 27.01.2023р. не є належним доказом направлення данного клопотання до суду 27.01.2023р., оскільки із вказаного чеку не можливо встановити, що саме було направлено, ким та на яку адресу.
Будь-яких клопотань про поновлення строку та зазначення поважності причин пропуску строку слідчому судді не заявлено та не наведено. Прокурором подана заява про розгляд клопотання за її відсутності.
З огляду на вищенаведене, прокурор мав діяти у законний спосіб та звернутися з відповідним клопотанням до слідчого судді не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна .
З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про те, що клопотання прокурора про арешт тимчасово вилученого майна в ході огляду, задоволенню не підлягає через сплив процесуального строку у який прокурор мав звернутись з клопотанням до слідчого судді.
Оскільки клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано з пропуском строку, зважаючи на імперативну норму абзацу другого частини 5 статті 171 КПК України, вказане клопотання задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 98, 170-173, 175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1