КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/310/2022
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 листопада 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008733, по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 18.12.2003 вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ст.15, ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 1 рік;
· 12.12.2005 вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч.1 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 3 роки;
· 26.07.2013 вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від покарання з іспитовим строком на 2 роки;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 19.08.2015,
В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України, та призначено покарання у виді штрафу у розмірі ста неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн., в дохід держави.
Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 26.07.2013, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.1 ст.309, ч.2 ст.309 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, із звільненням на підставі ст.ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, ухвалено виконувати самостійно.
За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у тому, що він 15.06.2015 о 19 год., перебуваючи у торгівельній залі гіпермаркету «Епіцентр» за адресою: м. Київ, вул.Братиславська, 11, реалізуючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, намагався викрасти чоловічі окуляри вартістю 154 грн. 80 коп., проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий працівниками охорони.
В поданій апеляційній скарзі зі змінами прокурор, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини кримінального провадження та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду змінити в частині призначення покарання. Вважає, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_7 від призначеного покарання на підставі ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності. В решті вирок суду залишити без змін.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків та вчинено обвинуваченим 15.06.2015. На даний час відповідно до ч.2 ст.49 КК України строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності закінчився.
Враховуючи, що вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 19.08.2015 щодо ОСОБА_7 не набрав законної сили, оскільки оскаржений прокурором в апеляційному порядку, а від обвинуваченого не надходило клопотань про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України, прокурор просить звільнити ОСОБА_7 від покарання призначеного за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 19.08.2015.
Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу прокурора зі змінами та просила її задовольнити, обвинуваченого, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, діючи у відповідності до положень частини 3 статті 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу винного.
Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України учасниками судового провадження не оспорюються та не оскаржуються, а тому у відповідності до положень ст.404 КПК України апеляційною інстанцією не перевіряються.
Згідно положень статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років.

Відповідно до ч.5 ст.74 КК України особа також може бути звільнена від покарання за вироком суду на підставах, передбачених ст.49 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 19 серпня 2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Враховуючи, що зазначений вирок суду оскаржений прокурором в апеляційному порядку та не набрав законної сили, а з часу вчинення ОСОБА_7 кримінального проступку минуло п`ять років, відповідно до ч.2 ст.49 КК України строк притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності закінчився.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає за можливе звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання призначеного за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 19.08.2015 в порядку ч.5 ст.74 КК України у зв`язку із закінченням строку притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченого ст.49 КК України.

У відповідності до ч.1 ст.408 КПК України суд апеляційної інстанції може змінити вирок суду першої інстанції у випадках, якщо таким чином не погіршується становище обвинуваченого.

З цих підстав апеляційна скарга прокурора зі змінами підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 408, 418 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва ОСОБА_8 зі змінами задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 19.08.2015, ухвалений щодо ОСОБА_7 в частині призначення покарання змінити.
У відповідності до положень ч.5 ст.74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, передбачених ст.49 КК України.
В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4