печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5071/23-к
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2023 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/34472/22-к від 30.11.2022 у кримінальному провадженні № 0001143 від 14.09.2021, -

ВСТАНОВИВ:

08.02.2023 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/34472/22-к від 30.11.2022 у кримінальному провадженні № 0001143 від 14.09.2021.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні № 0001143 від 14.09.2021 за ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання посадовими особами АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» своїм службовим становищем, за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, усупереч інтересам служби, шляхом внесення до фінансової звітності недостовірної інформації, створили умови для отримання неправомірної вигоди іншими юридичними та фізичними особами, що спричинило тяжкі наслідки.

Так, на підставі рішення Правління НБУ № 400-рш/БТ від 11.08.2021 АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» віднесено до категорії неплатоспроможних із введенням тимчасової адміністрації Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Надалі, на підставі рішення Правління НБУ № 469-рш від 09.09.2021 та рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №907 від 09.09.2021 розпочато процедуру ліквідації банківської установи.

Водночас, станом на січень 2021 року посадовими особами АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» не були вжиті заходи для погашення заборгованості за кредитними договорами на загальну суму близько 170 млн. грн., наданим пов`язаним із власником банку особам під особисті зобов`язання банку та які були визнано проблемними.

Зокрема, менеджментом банку були видані кредити юридичним особам з ознаками пов`язаності, а саме: ТОВ «ДИСКОНТ», ТОВ «ПАРТНЕР», ПП «ЗОЛОТЕ МОРЕ», ТОВ «УКРОРГАНІКА», ТОВ «БІЗНЕС КРАФТ», ТОВ «БЕНЕФІТ ЕКСПЛОРЕЙШН».

Після отримання кредитних коштів, зазначені вище юридичні особи начебто перестали виконувати зобов`язання визначені умовами кредитних договорів та договорами іпотеки.

Більш того, інформація про надання кредитних коштів, пов`язаних із власником АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» не була відображена у поточній звітності банку та стала причиною своєчасного незастосування регулятором - НБУ заходів впливу, штрафних санкцій та операційних обмежень з цього приводу, що призвело до несвоєчасного визнання неплатоспроможності банку, спричинення істотної шкоди інтересам держави в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, невиконання зобов`язань перед споживачами фінансових послуг та завдання матеріальної шкоди вкладникам банку.

Слідство вважає, що ТОВ «ПАРТНЕР» може бути причетне до вчинення протиправних дій, оскільки є одержувачем коштів від АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» за кредитним договором № 009-2020 від 07.07.2020.

Як наслідок, на підставі постанови старшого слідчого в ОВС ГСУ НПУ ОСОБА_7 від 14.11.2022 визнано речовими доказами наявне все рухоме та нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ТОВ «ПАРТНЕР».

При цьому, постанова слідчого містить посилання на ст. 98 КПК України, без обґрунтованості набуття майном статусу речового доказу та мотиви, на підставі яких він дійшов такої думки.

За наслідками розгляду клопотання прокурора про арешт майна, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2022 у справі № 757/34472/22-к задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на нерухоме майно, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_6 .

Інших обставин, які б обґрунтовували необхідність накладення арешту на майно ТОВ «ПАРТНЕР», слідчим суддею не зазначено.

Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРТНЕР» зареєстроване як юридична особа 27.10.2000, номер запису про державну реєстрацію: 0000027. Видами діяльності якого, серед іншого, є: 52.10. складське господарство (основний), 49.41. вантажний автомобільний транспорт, 52.29. інша допоміжна діяльність у сфері транспорту, 68.20. надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 68.31. агентства нерухомості, 77.39. надання в оренду інших машин, устаткування та товарів та інші.

07 липня 2020 року між АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» та ТОВ «ПАРТНЕР» укладено кредитний договір № 009-2020, за умовами якого Банк взяв на себе обов`язок надати позичальнику грошові кошти в гривні, в доларах США, в межах відкритої мультивалютної відновлювальної відзивної кредитної лінії з лімітом 40 млн.грн. в еквіваленті строком погашення 05.07.2023 та на умовах, передбачених у вказаному договорі, а позичальник взяв на себе зобов`язання повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у строки, передбачені зазначеним договором.

З метою забезпечення виконання своїх зобов`язань за кредитним договором, 07.07.2020 між АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» та ТОВ «ПАРТНЕР» укладено іпотечні договори №009-2020-2-І, №009-2020-3-І, №009-2020-4-І щодо передачі в іпотеку, належного іпотекодавцю наступного майна, а саме:

- нежиле приміщення загальною площею 341,4 кв.м., що розташоване на 2 поверсі в літ. «А», за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, пл. Кирила і Мефодія, буд. 12-14, прим. під № 114;

- нежитлова будівля загальною площею 364,4 кв.м., що розташована за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Ярослава Мудрого, буд. 17;

- земельна ділянка площею 0,0352 га, що розташована за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Ярослава Мудрого, буд. 17;

- нежитлова будівля загальною площею 178,00 кв.м., що розташована за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Маргітича Івана, 6;

- земельна ділянка площею 0,0155 га, що розташована за адресою: Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Маргітича Івана, 6.

Також 07.07.2020 між АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» та ОСОБА_8 укладено іпотечний договір № 009-2020-1-І від 07.07.2020 щодо передачі в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання ТОВ «ПАРТНЕР» зобов`язань за кредитним договором нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення гр. прим. № 36 (в літ. Б), загальною площею 2800,00 кв.м., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 2.4.3. іпотечних договорів передбачено, що іпотекодержатель має право у разі невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов`язання задовольнити свої забезпечені вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Пунктом 2.4.10. вказаних договорів передбачено, що іпотекодержатель має право у разі, якщо сума, одержана від реалізації предмета іпотеки, не покриває всіх вимог іпотекодержателя, забезпечених іпотекою, він має право отримати решту суми з іншого майна іпотекодавця у порядку, встановленому законом.

18 листопада 2022 року між АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ», від імені якого діє уповноважена особам Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, та ТОВ «ЗАКАРПАТБУДТРЕЙД» укладено договір № 8 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги.

За умовами цього договору, право вимоги до позичальника - ТОВ «ПАРТНЕР» за зобов`язаннями, передбаченими кредитним договором №009-2020 від 07.07.2020 перейшло до ТОВ «ЗАКАРПАТБУДТРЕЙД».

З моменту державної реєстрації та до теперішнього часу, у відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», зареєстровано іпотечні обтяження відносно об`єктів нерухомого майна, що виступали у якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. Будь-яких дій та рішень щодо виведення цих предметів з під іпотеки не вчинялось.

Більш того, кредитор (іпотекодержатель) не вживав заходів щодо звернення стягнення на іпотечне майно та його реалізацію, або стягнення заборгованості у судовому порядку за кредитним договором.

Отже, між ТОВ «ЗАКАРПАТБУДТРЕЙД» та ТОВ «ПАРТНЕР» наявні договірні зобов`язання за кредитним договором забезпеченим іпотечним майном, кінцевим терміном виконання позичальником кредитних зобов`язань припадає на 05.07.2023.

Обставин, які б свідчили про вчинення неправомірних дій службовими особами ТОВ «ПАРТНЕР» слідством не встановлено та відповідно не вчинялось щодо отриманих кредитних коштів та іпотечного майна, що випливає із наведених фактичних обставин.

Задовольняючи клопотання прокурора про арешт майна, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва в ухвалі від 30.11.2022 зазначив, що органом досудового розслідування винесена постанова про визнання речовим доказом майна, перелік якого зазначений в клопотанні.

На підставі чого, слідчий суддя вважає, що майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України та метою такого арешту є забезпечення збережених речових доказів.

ОСОБА_6 повністю не погоджується з обставинами, наведеними слідчим суддею у своєму рішенні, у зв`язку з чим арешт накладений необґрунтовано та як наслідок незаконно, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, в клопотанні про скасування арешту майна зазначено, що слідчим суддею в ухвалі зазначено лише посилання на постанову слідчого про визнання речовим доказом від 14.11.2022, проте належним чином не здійснено оцінку даній постанові на відповідність майна ознакам, передбаченим ст. 98 КПК України.

У свою чергу, постанова слідчого про визнання речовим доказом від 14.11.2022, усупереч ст. 110 КПК України, не містить мотиви її прийняття та обґрунтування набуття статусу речових доказів фактично всього рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_6 .

Представник особи, яка звернулась із клопотанням - адвокат ОСОБА_3 , в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечувала, просила відмовити, зазначивши, що ухвала про арешт майна є законною та обґрунтованою.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, заперечення прокурора, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове слідство у кримінальному провадженні №0001143 від 14.09.2021 за ч. 2 ст. 364 КК України за фактом зловживання посадовими особами АТ «КБ «ЗЕМЕЛЬНИЙ КАПІТАЛ» своїм службовим становищем, за попередньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами, усупереч інтересам служби, шляхом внесення до фінансової звітності недостовірної інформації, створили умови для отримання неправомірної вигоди іншими юридичними та фізичними особами, що спричинило тяжкі наслідки.

Ухвалою від 30.11.2022 слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва (справа № 757/34472/22-к) накладено арешт на майно, а саме:

1) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 102, адмінбудівля, за адресою: АДРЕСА_3;

3) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, земельна ділянка, кадастровий номер :01:012:0146, площа 0,08 га, за адресою: АДРЕСА_2 .

Власником вищевказаного нерухомого майна є ОСОБА_6 , який немає жодного відношення до вище вказаного кримінального провадження.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Протягом досудового розслідування не встановлено, що нерухоме майно, на яке накладено арешт є предметом злочину чи отримано незаконним шляхом.

Отже, відсутні обґрунтовані підстави накладення арешту на нерухоме майно, яке належать ОСОБА_6 .

За встановлених обставин, слідчий суддя приходить до переконання, що майно, яке належить ОСОБА_6 не було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегло на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть буди використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуте кримінально протиправним шляхом.

Між тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти відповідно до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За таких обставин, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання про скасування арешту майна, накладеного на рухоме та нерухоме майно, що належать ОСОБА_6 .

Разом з тим, звертаю увагу, що при написанні повного тексту судового рішення, слідчим суддею виявлено описку, у вступній та резолютивній частинах короткого тексту ухвали, не вірно зазначено номер ухвали Печерського районного суду м. Києва, якою було накладено арешт «757/34442/22-к», замість вірного «757/34472/22-к», відтак вважаю за необхідне вказану описку виправити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/34472/22-к від 30.11.2022 у кримінальному провадженні № 0001143 від 14.09.2021 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30.11.2022 у справі № 757/34472/22-к на об`єкти нерухомого майна, які належать на праві приватної власності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме:

1) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 040, житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_2 ;

2) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 102, адмінбудівля, за адресою: АДРЕСА_3 ;

3) реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000, земельна ділянка, кадастровий номер :01:012:0146, площа 0,08 га, за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1