Справа №463/8058/22
Провадження №1-кп/463/280/23
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2023 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

обвинувачених - ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 вересня 2022 року за №0001446 про обвинувачення:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Парабель російської федерації, українця, громадянина України, з середньою освітою, безробітного, неодруженого, судимого в останнє 12 березня 2016 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької областіза ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 4 ст. 185 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Горлівки Донецької області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, безробітного, неодруженого, не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 14 вересня 2022 року в період часу з 19:00 години до 19 години 30 хвилин, перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_4 , у час запровадження воєнного стану по всій території України, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України № 2102-IX від 24 лютого 2022 року, який неодноразово було продовжено, зокрема Указом Президента України № 573/2022 від 12 серпня 2022 року, затвердженого Законом України № 2500-IX від 15 серпня 2022 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, за попередньою змовою групою осіб, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно проникли до приміщення квартири АДРЕСА_5 , де вчинили незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна, а саме: електричної дрилі (шуруповерта) марки «Evro Craft», вартістю 1100 гривень, футляру для окулярів темно синього кольору, в якому знаходились окуляри з червоним ободком та двома парами лінз вартістю 250 гривень, жіночої косметички, в якій знаходились медикаменти, а саме: уролисан, золопент, назонекс, корвалмент, корвалол, на загальну суму 250 гривень, а всього майна на загальну суму 1600 гривень, однак всіх дій для завершення вчинення злочину до кінця не довели з причин, що не залежали від їх волі, оскільки при виході з квартири були зупинені потерпілою ОСОБА_4 та свідком ОСОБА_9 .

В судовому засіданні 25 листопада 2022 року обвинувачений ОСОБА_7 вказав, що не може відповісти щодо визнання вини у вчиненні інкримінованого йому злочину. В подальшому в судовому засіданні 3 березня 2023 року обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав і пояснив, що всі обставини викладені в обвинувальному акті відповідають дійсності та йому не має чого доповнити до цього. Вказав, що з квартири він взяв косметичку та футляр для окулярів. Просив призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні 25 листопада 2022 року вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав. В подальшому в судовому засіданні 3 березня 2023 року обвинувачений вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав і пояснив, що він з ОСОБА_7 приїхали на вул. Новознесенську, де мали зустрітись з ОСОБА_10 , який винен був їм гроші. Бачили цього чоловіка біля будинку АДРЕСА_4 , зайшли туди, шукали ОСОБА_10 . Тоді зайшли в квартиру на другому поверсі, де були відчинені двері та взяли звідти речі вказані в обвинувальному акті, зокрема пояснив, що він взяв шуруповерт. Просив призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Незважаючи на визнання обвинуваченими вини у вчиненні незакінченого замаху на крадіжку, поєднаного з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, їх вина в повному об`ємі доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показами потерпілої ОСОБА_4 про те, що 14 вересня 2022 року після 17:00 години додому приїхав чоловік ОСОБА_9 і вона вийшла до нього на двір, залишивши двері в її квартиру АДРЕСА_6 відчиненими. Через деякий час вона з чоловіком йшла додому та побачила як обвинувачені бігли по сходах і тримали в руках їх речі, зокрема чоловіка шуруповерт, футляр для окулярів і косметичку, в якій були медикаменти, а саме: уролисан, золопент, назонекс, корвалмент, корвалол. Вказала, що вона з чоловіком побігла за обвинуваченими, наздогнали їх та викликали поліцію. Пояснила, що хоча їй заподіяна шкода, однак відшкодування такої вона не потребує.

Показами свідка ОСОБА_9 про те, що 14 вересня 2022 року він приїхав ввечері додому. Подзвонив дружині ОСОБА_4 , щоб вона вийшла до нього та допомогла занести речі. Дружина вийшла та вони були в дворі приблизно десять хвилин, після чого пішли в свою квартиру. Піднімаючись на другий поверх будинку на АДРЕСА_4 , він побачив, як двоє обвинувачених виходять з його квартири та тримають в руках шуруповерт і косметичку, в якій дружина зберігала ліки. На запитання, що вони тут роблять, обвинувачені відповіли, що шукають ОСОБА_11 , кинули речі, які тримали в руках і почали втікати. Вказав, що побіг за ними та надворі люди допомогли їх затримати.

Протоколом огляду місця події від 14 вересня 2022 року та фототаблицею до нього відповідно до яких предметом огляду була квартира АДРЕСА_6 двері в яку були відчинені, в кімнаті порушена обстановка. Також предметом огляду була сходова клітка будинку, на якій було виявлено електричну дриль, футляр з окулярами, косметичку з медикаментами.

Оцінюючи та перевіряючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вчинили незакінчений замах на крадіжку, поєднаний з проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинувачених у вчиненні інкримінованого їм злочину ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самих обвинувачених, які в останньому судовому засіданні визнали вину у вчиненні злочину, показами потерпілої та свідка, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей, а тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості та об`єктивності. Крім того, вина обвинувачених підтверджується дослідженими в судовому засіданні та описаними вище письмовими доказами.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше судимий, в тому числі за злочини проти власності, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 564 ОСОБА_7 психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв ознак будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, дані про його особу, зокрема те, що обвинувачений раніше не судимий, є особою молодого віку, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, згідно з висновком судово-психіатричної експертизи № 565 ОСОБА_8 психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням чи недоумством не страждав, не виявляв ознак будь-яких тимчасових чи інших хворобливих розладів психічної діяльності, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинувачених судом під час судового розгляду не встановлено.

Хоча обвинувачені в останньому судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їм злочину визнали, попросили пробачення в потерпілої та вказали, що каються, однак суд приходить до переконання, що відсутня пом`якшуюча обставина у виді щирого каяття, виходячи з наступного.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка обвинуваченого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає у розшуку майна здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить про те, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, як до внесення відомостей до ЄРДР (наприклад, при з`явленні із зізнанням), так і після їх внесення, на досудовому розслідуванні або під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

У зв`язку з наведеним можна зробити висновок, що щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачені своєї вини у вчиненні інкримінованого їм злочину на стадії досудового розслідування не визнавали, не сприяли розкриттю злочину, під час судового розгляду також займали таку позицію і лише в останньому судовому засіданні визнали вину у вчиненні злочину. Зміна позиції щодо вини на думку суду зумовлена лише суворістю можливого призначеного покарання за вчинений злочин і ніяким чином не пов`язана з обставинами зі сторони обвинувачених спрямованих на вчинення дій щодо сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди, в тому числі моральної.

З огляду на викладене та враховуючи позицію прокурора, який просив призначати покарання обвинуваченим у виді позбавлення волі, беручи до уваги позицію потерпілої, яка просила призначити покарання на розсуд суд, а також враховуючи відсутність пом`якшуючих обставин, тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким, ступінь здійснення кримінально протиправного наміру та причини, внаслідок яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця, посткримінальну поведінку обвинувачених, з врахуванням положень ч. 3 ст. 68 КК України, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання обвинувачених можливе в умовах ізоляції від суспільства, а тому їм слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, оскільки таке покарання відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України є достатнім для виправлення та перевиховання обвинувачених, попередження нових кримінальних правопорушень, а також соціальної реабілітації.

Крім того, дане покарання на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжні заходи у виді тримання під вартою обвинуваченим залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з часу фактичного затримання 14 вересня 2022 року.

Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з часу фактичного затримання 14 вересня 2022 року.

Запобіжний захід тримання під вартою ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Речові докази: електричну дриль (шуруповерт) марки «Evro Craft», футляр для окулярів темно синього кольору, в якому знаходяться окуляри з червоним ободком та двома парами лінз, косметичку, в якій знаходяться медикаменти: уролисан, золопент, назонекс, корвалмент, корвалол - повернути потерпілі ОСОБА_4 .

Речові докази: мобільний телефон марки Sigma IMEI-1: НОМЕР_1 , IMEI-2: НОМЕР_2 із вставленою сім-карткою мобільного оператора «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_3 - повернути ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки Redmi IMEI-1: НОМЕР_4 , IMEI-2: НОМЕР_5 із вставленою сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_6 та сім-карткою мобільного оператора «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_7 , мобільний телефон марки Nomi IMEI НОМЕР_8 - повернути ОСОБА_7 , скасувавши арешт накладений ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 16 вересня 2022 року в справі № 463/6718/22.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1