Справа № 344/4967/23
Провадження № 11-сс/4808/110/23
Категорія ст.331 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою адвоката захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 березня 2023 року про продовження строку тримання під вартою,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 березня 2023 року продовжено підозрюваному ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 02 травня 2023 року включно.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, захисник-адвокат ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, обравши ОСОБА_9 більш м`який запобіжний захід.

Вважає, що даний запобіжний захід є занадто суворим та до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

На його думку, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб, у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Посилається на те, що судом не взято до уваги, те, що підозрюваний ОСОБА_9 несудимий, одружений ( на протязі 8 років перебуває в цивільному шлюбі з ОСОБА_10 та має спільну малолітню дитину), не працює, але працюючи на різних роботах без офіційного трудовлаштування являється єдиним утриманцем сім`ї, має постійне місце проживання.

Вказує на те, що жодний ризик передбачений ст.177 КПК України слідчим та прокурором не доведений. Вказує на те, що підозрюваному ОСОБА_9 не має сенсу переховуватися від органів слідства, так як він розуміє, що при переховуванні тільки сам собі нашкодить, що може в подальшому призвести до отримання санкції у вигляді позбавлення волі.

Зазначає, що підставою для застосування щодо особи запобіжного заходу є наявність реальних ризиків вчинення підозрюваним дій, які перешкоджатимуть належному проведенню досудового розслідування, але в жодному випадку не припущення слідчого.

Покликається на те, що до клопотання слідчого не додано жодного суттєвого доказу, який би підтверджував пред`явлення обгрунтованої підозри, наявності ризиків, неможливості обрання щодо підозрюваного більш м`якої міри запобіжного заходу, не кажучи вже про обгрунтування необхідності тримання підозрюваного під вартою.

Враховуючи вищенаведене, вважає,що ухвала суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є такою, що не відповідає повноті судового розгляду, висновку суду не відповідають встановленим фактичним обставинам кримінального правопорушення.

Звертає увагу що, під час судового засідання слідчим суддею допущені істотні порушення норм КПК України та норм європейського права, що призвело до ухвалення несправедливого та незаконного рішення-обрання підозрюваному ОСОБА_9 найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду:

- ОСОБА_9 та його захисник адвокат ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги ;

- прокурор заперечив проти задоволення апеляційної скарги підозрюваного, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді, учасників судового провадження, перевіривши матеріали провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволенню з таких підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що старшим слідчим в ОВС криміналіст відділу СУ ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000257 від 01.12.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 276, ч. 1 ст. 278 КПК України, 02.11.2022 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України (а.п. 37).

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03.12.2022 до підозрюваного ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30.01.2023.

27.01.2023 року Івано-Франківським міським судом строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 02.04.2023 року.

27.01.2023 року Івано-Франківським міським судом продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 строком на 60 діб до 27.03.2023 року.

23.03.2023 року Івано-Франківським міським судом строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 5 місяців, тобто до 02.05.2023 року.

21 березня 2023 року слідчий звернувся до суду з клопотанням про продовження раніше обраного щодо підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_9 підозрюється у вчиненні злочину, який згідно ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, за який відповідно передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років позбавлення волі. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, які наявні і продовжують існувати, зокрема ОСОБА_9 може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, оскільки вони є знайомими; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_9 ніде не працює. Також посилається на те, що підозрюваний ОСОБА_9 по місцю проживання характеризується посередньо, зловживає алкогольними напоями, не працює.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримався вказаних вимог закону та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою.

Слідчий суддя надав належну правову оцінку зібраними у кримінальному провадженні доказам, якими підтверджується обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_9 , протоколом огляду місця події, протоколом проведення слідчого експерименту протоколом огляду трупа, протоколами допитів свідків та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

З наданих апеляційному суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, що відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.

При цьому, колегія суддів враховує, що питання обґрунтованості підозри вже досліджувалось судом при прийнятті судового рішення про обрання та продовження підозрюваному ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і на даний час не встановлені додаткові беззаперечні докази, які повністю спростовують висновки суду про обґрунтованість підозри та можливу причетність підозрюваного до вчиненого правопорушення.

Так, відповідно до статей 89, 94 КПК України та Глави 28 КПК України питання про встановлення вини ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, оцінка зібраних доказів на предмет їх достовірності і допустимості відноситься до компетенції суду за наслідками судового розгляду кримінального провадження по суті обвинувачення.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про необхідність продовження ОСОБА_9 строку тримання під вартою, врахувавши наявність обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики, передбачені ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з огляду на підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину; незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні з огляду на те, що підозрюваному відомі свідки та потерпілий, оскільки вони є знайомими, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне провадження, оскільки ОСОБА_9 ніде офіційно не працевлаштований.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги про відсутність, передбачених ст.177 КПК України, ризиків, колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в даному випадку, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та на даному етапі досудового розслідування саме такий запобіжний захід є виправданим та необхідним для досягнення завдань кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя, продовжуючи строк тримання під вартою, врахував вагомість наявних доказів обґрунтованості підозри, оголошеної ОСОБА_9 , характеризуючі особу підозрюваного дані.

Колегія суддів враховує стадію, на якій знаходиться розслідування даного кримінального провадження, тривалість перебування підозрюваного під вартою, його характеристику, стан здоров`я, наявність соціальних зв`язків та інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення питання про продовження строку тримання під вартою.

З урахуванням вищенаведеного та встановлених під час апеляційного розгляду обставин, колегія суддів погоджується з твердженням прокурора та висновками слідчого судді щодо обґрунтованості підозри на даній стадії досудового розслідування у скоєні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Колегія суддів звертає увагу , що зі змісту пояснень сторін вбачається, що досудове розслідування знаходиться на завершальній стадії, матеріали провадження відкриваються стороні захисту і найближчим часом кримінальне провадження разом з обвинувальним актом буде передано до суду першої інстанції, що свідчить про істотне посилення ризику можливого переховування підозрюваного.

Апеляційний суд вважає, що з урахуванням існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у слідчого судді існували підстави для продовження строку тримання підозрюваного під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_9 обов`язків та запобігання існуючим ризикам.

Слідчий суддя дотримався вимог закону та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість утримання особи під вартою, що не порушує прав, гарантованих ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, при цьому слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Разом з тим, враховуючи стадію на якій знаходиться розслідування кримінального провадження та приймаючи до уваги дані стосовно наявності ризиків, які встановлені ст.177 КПК України, колегія суддів вважає, що на даний час відсутні підстави для обрання щодо підозрюваного ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів, в тому числі у вигляді домашнього арешту.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що зазначені у клопотанні слідчого обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного ОСОБА_9 під вартою.

Колегією суддів не встановлено істотних порушень кримінального процесуального закону, які свідчать про необхідність скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не підлягають задоволенню, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а отже підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 194, 197, 199, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу адвоката захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 березня 2023 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_4

ОСОБА_5