ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/954/23 Справа № 201/3468/23 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2023 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою т.в.о. Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000977, -

В С Т А Н О В И В:

Обставини, встановлені рішенням суду першої інстанції, короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року частково задоволено клопотання прокурора про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000977.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилався на те, що враховуючи, що стосовно частини вилученого майна (мобільний телефон «Samsung» SM A525 F/DS, imei НОМЕР_1 imei НОМЕР_2 з сім картою НОМЕР_3 ; мобільний телефон «Samsung» SM J701F, imei НОМЕР_4 imei 2 НОМЕР_5 з сім картою НОМЕР_6 ; планшетний комп`ютер «Samsung» S/N R52J103FDN, imei НОМЕР_7 та папка синього кольору з копіями документів на ім`я ОСОБА_7 , як службової особи, положення про Державну реєстраційну службу Обухівської селищної ради), ініціатори його арешту клопотання не підтримують, в цій частині в його задоволенні слід відмовити.

Зазначає, що стосовно ж решти вилученого майна, то з врахуванням матеріалів клопотання та наданих доказів, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та можливість його задоволення в цій частині, оскільки дані, викладені у матеріалах кримінального провадження дають підстави для висновку про те, що з метою не допущення переховування, забезпечення схоронності вищевказаного майна, часткове накладення арешту в даному кримінальному провадженні є необхідним, оскільки метою накладення арешту є забезпечення його збереження на час досудового слідства та судового провадження у даному кримінальному провадженні, проведення відповідних експертиз.

Вказує, що відповідно до положення абз. 2 ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, тому враховуючи, що у даному кримінальному провадженні щодо принтера HP Lazer Jet PRO MFP M 428 dw, та два кабелі до нього (інвентарний номер 10180097), а також системного блоку 1STPLAYER F101274 (інвентарний номер 10480125) призначені експертизи, то на даному етапі ці комп`ютерні системи, до завершення цих експертиз, поверненню володільцю майна, - Обухівській селищній раді, не підлягають.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі т.в.о Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що майно, на яке убло накладено арешт, використовувалось державним реєстратором Обухівської селищної ради ОСОБА_7 та знаходилось у робочому кабінеті. ОСОБА_7 було допитано в якості свідка ще 19.09.2022 року, сама пригода мала місце 07.07.2022 року. Більше ніяких слідчих дій після допиту стосовно арештованого майна не було проведено. Обґрунтована підозра у кримінальному провадженні відсутня.

Зазначає, що посилання прокурора на підстави, що підтверджують скоєння кримінального правопорушення у матеріалах провадження відсутні, або мають досить суперечливий характер.

Позиції учасників судового провадження.

Представник Обухівської селищної ради та прокурор в судове засідання не з`явились, про місце та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку статей 170-173 КПК України для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що слідчий суддя в повній мірі дотримався вказаних вимог закону.

Відповідно до положень ч. 2 п.1 ст. 171 КПК України в клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст.170 КПК України та належне обґрунтування необхідності арешту.

З матеріалів справи вбачається, що СВ ВП № 5 ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000977 від 04.08.2022 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 365-2 КК України.

В межах зазначеного кримінального провадження орган досудового розслідування з метою забезпечення збереження речових доказів звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучене в ході проведення обшуку, оскільки останнє відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вищезазначене майно, а саме з тих підстав, що воно відповідає критеріям, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, виходячи з того, що ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України, та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України, що має місце в даному випадку.

Тому, з огляду на положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, користування, розпорядження) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку колегії суддів, в клопотанні органу досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених ст. 170 КПК України, у відповідності до яких необхідно накласти арешт на вилучене майно з метою його збереження.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження, знищення чи пошкодження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Зважаючи на вищевикладене, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст.ст. 131-132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, зазначене у клопотанні органу досудового розслідування, з метою забезпечення збереження речових доказів, врахувавши при цьому і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб, та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому вимоги апелянта, слід визнати непереконливими.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків слідчого судді, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не встановлено, а тому відсутні підстави для зміни чи скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу т.в.о. Обухівської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 30 березня 2023 року про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000977 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4