Справа № 574/700/22
Провадження № 1-кп/574/52/2023
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2023 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду Сумської області кримінальне провадження №0000882 від 26.10.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Чернеча Слобода Буринського району Сумської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

17.10.2007 року Буринським районним судом Сумської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік та постановою Буринського районного суду Сумської області від 27.05.2008 року направлений для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі;

06.06.2013 року Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2, 3 ст.185, ст.348 КК України до покарання у виді 11 років позбавлення волі;

03.01.2014 року Зарічним районним судом м. Суми за ч.1 ст.309 КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 11 років позбавлення волі. Звільнився 15.05.2020 року з Голопристанської виправної колонії Херсонської області (№7) по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

26.10.2022 близько 10 год. ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, завідомо знаючи про те, що крадіжка являється протиправним діянням, що тягне за собою кримінальну відповідальність, та усвідомлюючи що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_1 не має вдома, з метою викрадення грошових коштів прибув до домогосподарства останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та через незамкнені двері, незаконно проник на територію подвір`я вище вказаного господарства. У подальшому, з допомогою ключа який знаходився у схованці над вхідними дверима до будинку, та про місце знаходження якого було відомо ОСОБА_3 , відкрив вхідні двері та проник до середини будинку, де реалізуючи свій злочинний, протиправний умисел спрямований на таємне викрадення грошових коштів, переслідуючи корисливий мотив та мету наживи, діючи повторно в умовах введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 та продовженого Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022 та №573/2022 від 12.08.2022 воєнного стану в Україні таємно викрав грошові кошти у сумі 5000 грн., якими розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальні збитки на суму 5 000 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю та пояснив, що 26.10.2022 в першій половині дня він, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаючи про те, що його сусіда ОСОБА_5 не має вдома, прийшов до домогосподарства останнього, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . Через незамкнену хвіртку він зайшов на територію подвір`я та з допомогою ключа, який був захований над вхідними дверима до будинку, та про місце знаходження якого йому було відомо, відкрив вхідні двері та зайшов до будинку та із чоловічої сумки, яки висіла на вішалці, викрав грошові кошти у сумі 5000 грн. Де лежать грошові кошти в будинку він знав, оскільки раніше бачив звідки їх діставала дружина потерпілого. Після цього він закрив двері будинку та з викраденими коштами пішов в магазин, де на них придбав алкогольні напої, а потім пішов до свого знайомого та з викрадених коштів повернув йому борг в сумі 500 грн., після чого знову повернувся до магазину для придбання алкогольних напоїв. Коли повернувся додому то викрадені кошти, які залишились, сховав у подушку. В подальшому цього ж дня він зателефонував до своєї сестри та зізнався, що вкрав гроші у сусіда, після чого близько 15 год. сам викликав поліцію.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , по сусідству від ОСОБА_3 26.10.2022 року близько 14 год. йому зателефонувала сестра обвинуваченого ОСОБА_6 та повідомила, що її брат можливо вкрав в нього гроші. Після цього він приїхав до дому та виявив, що дійсно з його будинку пропали грошові кошти в сумі 5000 грн. та пішов до ОСОБА_3 додому та сказав йому, що якщо він не поверне йому гроші то він викличе поліцію. Однак, гроші йому обвинувачений не повернув, пояснивши, що не може їх знайти, та в його присутності сам викликав поліцію. Через декілька днів викрадені у нього кошти йому повернула баба обвинуваченого.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і сторонами кримінального провадження не оспорюються.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження, приймаючи до уваги те, що обвинувачений повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодилася з усіма обставинами та кваліфікацією вчиненого ним діяння, суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та потерпілого, а також дослідженням даних, які характеризують особу обвинуваченого, та документів, які стосуються речових доказів у справі.

При цьому судом було з`ясовано правильність розуміння учасниками провадження змісту цих обставин, не встановлено сумнівів у добровільності їх позиції та роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Надані обвинуваченим ОСОБА_3 в судовому засіданні, показання є послідовними та логічними, а тому не викликають у суду жодних розумних сумнівів щодо доведеності його винуватості у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення доведеною повністю та його дії кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, так як своїми діями ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло, вчинену повторно, в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання для обвинуваченого суд, у відповідності до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також положення ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, згідно зі ст.12 КК України є умисним тяжким злочином.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий, не працює, не одружений, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, однак має схильність до зловживання алкогольними напоями.

В якості обставин, що пом`якшують покарання суд враховує щире каяття обвинуваченого, оскільки він критично оцінив вчинений ним злочин, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, так як він правдиво повідомив про обставини його вчинення, також добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, за який санкція статті передбачає безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого, дані про його особу, позицію потерпілого, який не має до обвинуваченого будь-яких претензій морального та матеріального характеру та просив суворо його не карати, суд вважає, що йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.4 ст.185 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування ст.ст. 69 та 75 КК України при призначенні покарання ОСОБА_3 , оскільки останній раніше неодноразово судимий, в тому числі за корисливі злочини, однак після звільнення з місць позбавлення волі на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний, тяжкий, корисливий злочин. Крім того, раніше ОСОБА_3 вже звільнявся судом від відбування покарання з випробуванням, однак в зв`язку з невиконанням покладених на нього судом обов`язків був направлений для реального відбуття покарання у виді позбавлення волі.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до ст.100 КПК України.

Клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не надходило та підстав для його застосування судом не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.366-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять років).

Початок строку покарання обчислювати з дня фактичного затримання ОСОБА_3 в порядку виконання вироку.

Речові докази по справі: купюра номіналом по 500 грн. (ЕД 818219) , яка залишена на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , залишити в розпорядженні останнього.

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд на протязі 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим в той же самий строк з моменту вручення його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1