Справа № 148/2235/16-к
Провадження № 11-кп/801/88/2023
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

18 січня 2023 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

та його захисника ОСОБА_8

представника потерпілої адвоката ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці клопотання прокурора ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000248 від 04.08.2016 про продовження строку тримання під вартою щодо :

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суворовське Тульчинського району Вінницької області, громадянина України, який зареєстрований та проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України,

встановив:

В провадженні Вінницького апеляційного суду перебувають апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 та апеляційна скарга із доповненнями прокурора Немирівської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на вирок Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 січня 2018 року у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.08.2016 за № 0000248 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 115 КК України.

18 січня 2023 року до початку судового розгляду по суті прокурор ОСОБА_6 подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , яке обґрунтоване тим, що вироком Тульчинського районного суду Вінницької області від 19 січня 2018 року останнього визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років.

Постановою Верховного Суду від 23 листопада 2022 року ухвалу Вінницького апеляційного суду від 18 травня 2022 року, якою вирок суду першої інстанції залишено без змін, - скасовано, а щодо ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, тобто до 21 січня 2023 року.

Враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які на даний час не припинилися та продовжують існувати, тяжкість кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді до 15 років позбавлення волі, можливість переховування обвинуваченого від правоохоронних органів, просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Перевіривши доводи прокурора, який підтримав подане ним клопотання, думку захисника ОСОБА_8 та самого обвинуваченого ОСОБА_7 , які заперечували проти клопотання прокурора, та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою, а саме особисте зобов`язання, дослідивши матеріали судового провадження в межах предмету розгляду, колегія суддів вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до вимог статті 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Тримання під вартою за нормами статті 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризиками, передбаченим статті 177 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризики або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 115 КК України, санкція якої передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 , апеляційний суд виходить із необхідності забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігання можливим спробам перешкодити кримінальному провадженню, а також ризику переховування останнього від суду під тягарем можливого покарання, й доходить висновку про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів й наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для задоволення клопотання прокурора.

Згідно статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершено до його спливу.

Відповідно до пункту 3 статті 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення з-під варти. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду. При цьому, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків тощо).

Будь-яких даних (переконливих доказів) про зменшення чи відсутність ризиків, встановлених в суді та передбачених статті 177 КПК України (які приймались до уваги при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу), для зміни стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу із тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід, в тому числі, особисте зобов`язання, по справі не встановлено.

Враховуючи викладене, клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 177, 183, 197, 331, 405, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

ухвалив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому за частиною 1 статті 115 КК України ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 18 березня 2023 року.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№1)».

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4