Справа № 523/7143/18
Номер провадження:1-кп/521/242/22
У Х В А Л А

30 серпня 2022 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:
Малиновського районного суду м. Одеси у складі колегії:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
захисника- ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
при розгляді у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, кримінального провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, не одруженого, з вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зеренда Кокчетавської області Казахстану, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2019 року народження, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого.

кожного окремо у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
В ході судового розгляду прокурором подано до суду письмове клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 .
Забезпечити доставку до суду обвинуваченого ОСОБА_8 не представилося можливим у зв`язку з веденим в Україні воєнним станом, відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України не має можливості залучити сили та засоби для конвоювання обвинувачених (підсудних) до суду (лист від 11 квітня 2022 року № 3/14/8/2-236).
Судом також були вжиті заходи щодо проведення судового засіданні у режимі відеоконференції з ДУ «Одеській слідчий ізолятор», однак, під час судового засідання, вийти на зв`язок з зазначеною установою не надалося за можливе з технічних причин.

Суд поставив на обговорення учасникам процесу питання про можливість розгляду клопотання прокурора за даної явки.
Прокурор, захисник, обвинувачений, кожен окремо вважали можливим, провести судове засідання за даної явки, в частині вирішення невідкладених питань.
Прокурор подані ним клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_7 підтримав, оскільки в поведінці обвинуваченого існують певні ризики які зможуть перешкоджати кримінальному провадженню.
Захисник адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора, просила відмовити в задоволені, з тих підстав, що обвинувачений жодного разу не пропускав судового засідання, у нього є дружина і дитина.
Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника і також просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки він є єдиним годувальником у сім`ї.
Вивчивши матеріали кримінального провадження наявні у суду, вислухавши думку сторін судового провадження, колегія суддів вважає за необхідне клопотання прокурора задовольнити частково, з наступних підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України. В теперішній час судом проводиться судовий розгляд та досліджуються докази.
Погоджуючись в цілому з необхідністю застосування виду запобіжного заходу, суд не погоджується з доводами в обґрунтуванні клопотання.
Так, є очевидним, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, навіть із забороною залишати обвинуваченому житло цілодобово не зможе забезпечити запобіганню спробам переховуватись від суду та тим більше не зможе забезпечити незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженню. Особа може шляхом певних хитрощів та порушенням зобов`язання покинути житло та здійснити відповідні заходи направленні на перешкоджанню кримінальному провадженню.
Фактично обмеження у спілкуванні з конкретним колом осіб можливо застосувати як обов`язок передбачений ч. 5 ст. 194 КПК.
Що стосується ризику переховування то очевидно йому можливо запобігти лише ув`язненням у певному місці та при певних фізичних заходах контролю особистості.
Навряд чи за допомогою домашнього арешту можливо запобігти втечі особі з метою ухилення від кримінальної відповідальності та в подальшому від правосуддя.
Таким чином, суд вважає, що єдиним ризиком який існує і якому необхідно запобігти у даному випадку є безумовно перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а саме, шляхом безконтрольної зміни місця проживання.
Відповідно для ОСОБА_7 буде достатнім заходом забезпечення кримінального провадження домашній арешт із забороною обвинуваченому залишати житло у певний період доби, а саме у нічний час.
Застосовуючи такий запобіжний захід, суд вважає, що вказаний засіб може забезпечити належним чином контроль за місцем проживання людини. Обов`язки які покладаються на обвинуваченого зможуть забезпечити належну поведінку останнього.
Підстав для застосування більш суворого запобіжного заходу під час розгляду клопотання судом не встановлено.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд також враховує, обставини передбачені ст. 178 КПК, а саме вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим ОСОБА_7 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим (за ч. 3 ст. 307 КК передбачене покарання лише у вигляді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років), вік та стан здоров`я обвинуваченого (відомостей про тяжкі захворювання обвинуваченого суду не надані), міцність соціальних зв`язків обвинуваченого та наявність постійного місця мешкання (постійно мешкає в Одеській області м. Болград, має місце реєстрації в м. Болград, одружений, має на утриманні малолітню дитину), раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.
Тобто вказаний запобіжний захід наддасть розумну можливість особі як працювати так і забезпечувати свою сім`ю матеріальними і побутовими засобами.
Підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло цілодобово очевидно не має. Прокурор необхідність обрання саме такого запобіжного заходу не доведена. Не доведено прокурором і можливість існування ОСОБА_7 із забезпечення себе самостійно звичайними побутовими речами у випадку знаходження тільки вдома.
Керуючись ст. ст. ст. ст. 177, 181, 331, 350, 372 КПК України, суд,-

. У Х В А Л И В:
Клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту задовольнити частково.
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_3 , у певний період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.
Роз`яснити обвинуваченому його обов`язок, щодо заборони залишати вказане житло у період доби, а саме з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 , обов`язки строком на 60 (шістдесят) днів, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК:
1) прибувати до суду за викликом.
2)не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає /Одеська область, м. Болград/, без дозволу суду.
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_7 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом покласти на співробітників Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області та прокурора.
Копію ухвали вручити обвинуваченому ОСОБА_7 та прокурору.
Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят) днів і обчислюється з моменту оголошення ухвали суду, тобто з 30.08.2022 року. Ухвала суду про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 29.10.2022 року.
Ухвала суду першої інстанції, набирає законної сили після оголошення.
Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_9

ОСОБА_3