Справа № 484/3402/22
Провадження № 1-КП/484/392/22
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2022 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Первомайськ Миколаївської області, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працюючої, розлученої, матері однієї малолітньої дитини доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої в АДРЕСА_1 , фактично проживає в АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 02.01.2019 року органом 4818, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимої, обвинуваченої у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України.

За участю:

прокурора ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_6

у відсутність представника потерплого ПП «Апельсин-Т» ОСОБА_7 згідно заяви, -

ВСТАНОВИВ:

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради Національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб; Указами Президента України від 14 березня 2022 року №133/2022, від 18 квітня 2022 року №259/2022 та від 17 травня 2022 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб і в подальшому з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, та з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, який згодом продовжено ще на 90 діб.

24.07.2022 року о 21.00 годині ОСОБА_6 перебувала на своєму робочому місці в магазині ПП «Апельсин-Т» по вул. Одеській, 76-А в м. Первомайську Миколаївської області, де у неї виник умисел, направлений на таємне викрадення майна, належного ПП «Апельсин-Т». Виконуючи задумане, переслідуючи корисливий мотив, діючи в умовах воєнного стану, з метою викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, усвідомлюючи протиправність своїх дій і достовірно знаючи, що на касі магазину знаходиться мобільний телефон марки Samsung моделі SM-V115F чорного кольору шляхом вільного доступу, будучи впевненою, що за її діями ніхто не спостерігає і не може чинити перешкод, таємно викрала вказаний мобільний телефон вартістю 3 939 грн. з сім-карткою оператора мобільного звязку Водафон НОМЕР_3 вартістю 50 грн., з яким з місця події зникла і розпорядилася ним на власний розсуд, завдавши таким чином матеріальну шкоду потерпілому ПП «Апельсин-Т» на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинила таємне викрадення чужого мана (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ст. 185 ч.4 КК України.

Допитана під час судового розгляду обвинувачена ОСОБА_6 повністю визнала себе винуватою у пред`явленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не оспорювала і пояснила, що дійсно у вказаний в обвинуваченні час працювала продавцем касиром в ПП «Апельсин-Т», 24.07.2022 року їй доручили розібрати речі у ящиках біля каси. Серед речей вона виявила мобільний телефон. Того дня у неї зламався мобільний телефон, вона запитала в іншого касира, чи можна скористатися знайденим телефоном. Та відповіла, що можна. Вона вставила в телефон свою сім-картку і користувалась ним протягом робочого дня. По закінченню роботи вона автоматично поклала робочий телефон в сумку і пішла з ним додому. Наступні два дні також виходила на роботу і користувалася вказаним телефоном та забирала його додому. Вже не питала дозволу на це і нікому не говорила, що телефон у неї. Потім їй потрібні були гроші і вона здала телефон у ломбард за 1 500 грн. Про це власнику не сказала. Згодом власник виявив відсутність робочого телефону і заявив у поліцію. Вона викупила телефон в ломбарді і повернула власнику. У скоєному розкаялася.

Представниця потерпілої в судове засідання не явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність і повідомила, що претензій до ОСОБА_6 потерпілий не має. З такої заяви вбачається, що потерпілий фактичні обставини обвинувачення не оспорює, викрадене майно йому повернуте.

Таким чином, ніхто з учасників процесу ніякі фактичні обставини справи та розмір завданих збитків не оспорює, тому судом не досліджувались всі докази щодо цих обставин відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України.

Крім того, інкриміноване обвинувачення підтверджується письмовими доказами: протоколом прийняття заяви про вчинений злочин, протоколом огляду місця події приміщення магазину «Апельсин-Т», робочого місця касира та коробки від викраденого телефону; заявою ОСОБА_6 про добровільну видачу викраденого телефону; який був оглянутий, визнаний речовим доказом і повернутий потерпілому; заявою ломбарду про те, що громадянка ОСОБА_6 здавала викрадений телефон; висновком експерта № 2337/22 від 05.09.2022 року, згідно якого вартість викраденого телефону становить 3 939 грн.; довідкою про вартість сім-картки; протоколом проведення слідчого експерименту зі ОСОБА_6 , під час якого вона добровільно показала і розказала, як вчинила злочин.

Оцінивши у сукупності досліджені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності і взаємозв`язку; враховуючи, що ніхто з учасників кримінального провадження ніякі фактичні обставини справи та розмір завданої шкоди не оспорює, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину знайшла своє повне підтвердження під час судового розгляду. Її дії правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.4 КК України як крадіжка за ознакою вчинення злочину в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а також данні про особу винної, яка повністю визнала себе винною, розкаялася у вчиненому, офіційно не працює, має постійне місце проживання, за яким характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину, сприяла розкриттю злочину і поверненню викраденого.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої злочином шкоди, наявність малолітньої дитини.

Обставин, які б відповідно до ст. 67 КК України обтяжували покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Враховуючи наведене, а саме данні про особу обвинуваченої, її вік, майновий та сімейний стан, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізоляції від суспільства. Покарання їй слід призначити в мінімальних межах санкції частини статті, за якою вона обвинувачується, у виді позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнити її від призначеного покарання з випробуванням, поклавши на неї деякі обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

Речові докази у кримінальному провадженні вже повернуті потерпілому за належністю. Цивільний позов не заявлений. Судові витрати відсутні.

ОСОБА_6 не затримувалася в наданому кримінальному провадженні.

Оскільки обвинувачена не засуджується до реального відбуття покарання і досі сумлінно виконувала свої процесуальні обов`язки, суд вважає недоцільним обирати їй запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.4 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.1,2, ч.2 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_6 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Апеляційну скаргу може бути подано до Миколаївського апеляційного суду через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: