Провадження № 1-кп/185/372/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2023 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у період воєнного стану в залі суду в м.Павлоград кримінальне провадження, що внесене до ЄРДР за №0000945 від 06.09.2022 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Павлограда Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого:

- 18.06.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

- 21.09.2015 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, 18.09.2019 року звільнений умовно-достроково на 8 місяців 7 днів;

який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.191 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

17.08.2022 року в період часу з 09.00 години по 10.00 годину обвинувачений ОСОБА_3 , маючі злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, яке на праві власності належить його батькові, потерпілому ОСОБА_5 , в умовах воєнного стану, прийшов за місцем своєї реєстрації, а саме в будинок АДРЕСА_1 , де також зареєстрований та проживає потерпілий ОСОБА_5 , коли останній був відсутній. Скориставшись відсутністю потерпілого обвинувачений ОСОБА_3 зайшов до будинку, звідки з веранди зі спортивної сумки витягнув бензинову пилу марки «Forte» FGS-16 2500 Bт s/n 0744 вартістю 3243.74 гривень, пройшовши до іншої кімнати, з картонної коробки на підлозі витягнув дротовий перфоратор марки «Зенит» ЗП-1100 DFR вартістю 2070.80 гривень та дротовий шуруповерт марки «Зенит ЗШ-550М» вартістю 731.46 гривень, які викрав. В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 відніс та заклав викрадене майно до ломбарду «Імперіал», розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши тим самим потерпілому ОСОБА_5 матеріальний збиток на суму 6046 гривень.

Крім того, 09.09.2022 року приблизно о 08.00 годині обвинувачений ОСОБА_3 перебував за місцем мешкання потерпілої ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , - де потерпіла ОСОБА_6 за усною домовленістю доручила обвинуваченому ОСОБА_3 зняти її грошові кошти з її банківської картки акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» НОМЕР_1 в сумі 1500 гривень, на що ОСОБА_3 погодився. В цей же день, 09.09.2022 року приблизно о 10.10 годині обвинувачений ОСОБА_3 прийшов до банкомату АТ «ПУМБ», який розташований в приміщені ТЦ «Пінфок» за адресою: м. Павлоград, вул. Центральна, 77, - та об 10.12 годині вставив в картко-приймальник вищевказану банківську картку, вів пін-код, який йому повідомила потерпіла ОСОБА_6 , та отримав з банкомату грошові кошти в сумі 1500 гривень, після чого у останнього виник злочинний умисел, спрямований на привласнення чужого майна в умовах воєнного стану, яке було ввірене йому, а саме зазначених грошових коштів. З метою реалізації свого злочинного умислу обвинувачений ОСОБА_3 залишив вказані грошові кошти у себе та не повернув їх потерпілій ОСОБА_6 на її вимогу, тобто привласнив вказані грошові кошти, спричинивши останній матеріальний збиток на загальну суму 1500 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані:

- за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, - за епізодом викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 ;

- за ч.4 ст.191 КК України, а саме як привласнення чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, в умовах воєнного стану, - за епізодом привласнення грошових коштів потерпілої ОСОБА_6 .

Обвинувачений ОСОБА_3 під час судового розгляду свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, суду пояснив, що станом на 17.08.2022 року він винаймав квартиру та проживав не за місцем реєстрації. Оскільки йому були потрібні гроші на сплату квартири та купівлю їжі, він прийшов за місцем реєстрації в будинок батька, потерпілого ОСОБА_5 . Доступ до будинку для нього був вільним, з приміщення викрав бензопилу, шуруповерт та перфоратор. Всі викрадені речі заклав до ломбарду, гроші витратив на вказані потреби. В серпні 2022 року потерпіла ОСОБА_6 взяла в борг у нього 800 гривень. 09.09.2022 року потерпіла ОСОБА_6 , отримавши пенсійні виплати на банківську карту, попросила його зняти 1500 гривень в банкоматі, та мала намір повернути частину боргу в сумі 200 гривень, сповістила йому пін-код від картки. Цього ж дня, він зняв з банківської картки потерпілої 1500 гривень, гроші не повернув ОСОБА_6 , витративши їх на власні потреби, банківську картку викинув. В скоєному щиро кається, просить суворо його не наказувати та не позбавляти його волі, завдані збитки потерпілій ОСОБА_6 повністю компенсовані, всі викрадені речі батькові повернуті. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини ним не оспорюються, викладені обставини в обвинувальному акті відповідають подіям кримінальних правопорушень, що йому інкримінується, розумів , що вчиняє злочини в період воєнного стану. Під час проведення досудового розслідування активно сприяв розкриттю злочину.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 18.08.2022 року вдома він, збираючись на роботу, помітив відсутність електроінструмента та бензопили. Він викликав поліцію. В ході пошукових заходів було встановлено, що крадіжку його речей вчинив його син, обвинувачений ОСОБА_3 . Він не гадав, що син міг забрати речі та закласти до ломбарду. Ніяких претензій до обвинуваченого не має, всі викрадені речі йому повернуті, не наполягає на будь-якому покаранні. Не заперечує розглядати провадження із застосуванням ч.3 ст.349 КПК України, оскільки фактичні обставини він не оспорює.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала письмову заяву про розгляд кримінального провадження за її відсутності, будь-яких претензій до обвинуваченого не має, завдана шкода компенсована в повному обсязі.

Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованих йому злочинів підтверджується і іншими фактичними доказами провадження, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності з ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини провадження підтверджені наявними у провадженні доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини провадження доведеними.

Таким чином, винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.4 ст.191 КК України доведена повністю та підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності з вимогами ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, віднесення їх до категорії тяжких злочинів, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем реєстрації характеризується посередньо, на обліку в психіатричному диспансері та у лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує повне визнання обвинуваченим своєї вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, відповідно до вимог ст.67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Положеннями ст.69 КК України (в редакції Закону на момент вчинення кримінальних правопорушень) передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Згідно Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю за санкцією статті (санкцією частини статті) є обов`язковим, то воно застосовується лише до тих осіб, які обіймали посади чи займалися діяльністю, з якими було пов`язано вчинення злочину.

Інкримінований обвинуваченому ОСОБА_3 злочин, передбачений ч.4 ст.191 КК України, був вчинений останнім, який для цього будь-яких посад чи певною діяльністю не займався, Тому додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю до обвинуваченого ОСОБА_3 не застосовується.

Враховуючи кілька обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого за ч.4 ст.191 КК України та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, саме те, що обвинувачений під час досудового розслідування та судового розгляду визнав свою вину, щиро покаявся у вчиненому та висловив жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку, співпрацював зі слідством, добровільно відшкодував завданий збиток потерпілій ОСОБА_6 та з урахуванням особи винного, який раніше судимий, а також враховуючи індивідуальні особливості вказаного діяння, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, ставлення особи до своїх дій, то суд вважає необхідним призначити обвинуваченому основне покарання за ч.4 ст.191 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі без застосування додаткового покарання .

За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, ступеня тяжкості, думки потерпілого ОСОБА_5 , даних про особу обвинуваченого, який раніше судимий, свою вину визнав, викрадене майно повернуто, наявності декількох пом`якшуючих покарання обвинуваченого обставини, відсутності обтяжуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції ч.4 ст.185 КК України, остаточно визначивши покарання обвинуваченому за сукупністю злочинів за правилами, передбаченими ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, та звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст.ст.75, 76 КК України, тобто в умовах виконання за його поведінкою постійного та обов`язкового контролю, що буде достатнім для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводилась судово-товарознавча експертиза, на проведення експертизи згідно довідки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України було витрачено 755.12 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 винуватий у вчиненні інкримінованих злочинів за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 755.12 гривень.

Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 та ч.4 ст.191 КК України, та призначити покарання

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років;

- за ч.4 ст.191 КК України із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1, 2 ч.1 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави вартість проведеної експертизи у розмірі 755.12 гривень.

Речовий доказ:

- бензинову пилу марки «Forte» FGS-16 2500 Bт s/n 0744, дротовий перфоратор марки «Зенит» ЗП-1100 DFR, дротовий шуруповерт марки «Зенит ЗШ-550М», які переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_5 , - після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;

- лазерний CD-R диск з відеозаписами за 16.08.2022 року та 17.08.2022 року з приміщення ПТ «Аксентьєв О.О. і компанія», лазерний CD-R диск з відеозаписом за 09.09.2022 року з фасаду ТЦ «Пінфок», які долучені до матеріалів кримінального провадження, - після набрання вироком законної сили зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст.349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1