ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2022 року Черкаський апеляційний суд в складі суддів:

Суддя-доповідач ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

Секретар ОСОБА_5

за участі:

скаржника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 13.10.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001369 від 30.07.2021 року,

в с т а н о в и в:

02.12.2022 року ОСОБА_6 звернулася в суд зі скаргою на постанову про закриття кримінального провадження, в якій просила поновити строк на оскарження вказаної постанови, а також скасувати постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 13.10.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001369.

Скаргу ОСОБА_6 обґрунтовує тим, що Сектором дізнання Черкаського РУП ГУНП здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження за № 0001369 від 30.07.2021 року за ст. 356 КК України.

Оглянувши матеріали постанови встановила, що прийняте процесуальне рішення винесено з порушенням вимог ст.110 КПК України у зв?язку з тим, що відсутні належні докази, що ОСОБА_8 та його сімейство дотримується правил добросусідства відповідно до вимог Земельного кодексу України, займаючись господарською діяльністю, утримуючи підпільну свиноферму біля її будинку, як доказ обставин є наявне рішення від 09.08.2022 року Черкаського окружного адміністративного суду про визнання протиправної бездіяльності Виконавчого комітету Будищенської сільської ради та зобов`язано останніх вирішити спір про добросусідство.

Допитані в якості свідків особи не є доказом обставин невинуватості та законності ОСОБА_8 , а посилання дізнавача на Наказ Державного департаменту ветеринарної медицини України від 14.02.2006 року № 100 затвердженого Ветеринарно-санітарні вимоги утримання птиці в особистих селянських господарствах є недопустимим доказом, у зв?язку з тим, що в даному наказі відсутнє слово свині.

Крім того, ОСОБА_6 вказує, що дізнавач прийшов висновку про законність дій ОСОБА_8 лише за допитом останнього і прийшов до висновку, що його господарська діяльність у вигляді утримання підпільної свиноферми біля будинку ОСОБА_6 відповідає законодавству, а тому підстав для продовження досудового слідства він не вбачає без проведення обов`язкової слідчої дії такої як огляд місцевості.

Разом з тим, ухвалою від 09.09.2022 року Соснівського районного суду м. Черкаси № 712/7024/22 зобов`язано дізнавача ЧРУП ГУНП ОСОБА_7 розглянути клопотання ОСОБА_6 про проведення слідчої дії щодо здійснення запиту для надання інформації, але дізнавач залишив поза увагою дане клопотання, не виконавши при цьому ухвалу суду, позбавляючи при цьому, належному розгляду досудового слідства належних доказів.

Таким чином, ОСОБА_6 вважає, що постанова від 13.10.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001369 від 30.07.2021 року дізнавача СД Черкаського РУП ГУНП ОСОБА_7 необґрунтована, незаконна та невмотивована і винесена передчасно.

Ухвалою слідчого судді від 05.12.2022 року відкрито провадження по скарзі, разом із тим витребувано з Черкаської окружної прокуратури матеріали кримінального провадження № 0001369.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 13.10.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001369 від 30.07.2021 року відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що ОСОБА_6 не доведено того факту, що під час прийняття постанови від 13.10.2022 року дізнавач ОСОБА_7 здійснив не всі необхідні слідчі дії, передбачені чинним законодавством.

Слідчий суддя вказав, що дізнавачем вчинено ряд слідчих дій, спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження, а при винесенні оскаржуваної постанови дізнавачем було надано належну правову оцінку обставинам даного кримінального провадження та вмотивовано висновки щодо відсутності у діянні обставинам даного кримінального правопорушення.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2022 року ОСОБА_6 оскаржила ухвалу суду в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу.

ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу від 13.12.2022 року слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 712/10369/22 та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на неналежне посилання суду щодо правомірності дій ОСОБА_8 стосовно утримання свиноферми біля будинку, які не відповідають законодавству, а саме: наказу Державного департаменту ветеринарної медицини України від 14.02.2006 року № 100, яким затверджено «Ветеринарно-санітарні вимоги управління птиці в особистих селянських господарств», що є неприпустимим порушенням у зв`язку з тим, що даний наказ не містить слова «свині».

Так, скаржник зазначає, що вищезазначений Наказ був наданий суду під час розгляду скарги у роздруковану вигляді та звернуто увагу, що в ньому немає тієї інформації, яку зазначив дізнавач у своїй постанові, але суд неправомірно дійшов висновку про те, що цей наказ є належним доказом, не звернувши уваги на ст. 9 КПК України, де дізнавач зобов`язаний забезпечити прийняття законних рішень.

Скаржник вважає, що посилання суду на допитаних свідків, які надали під час слідства недостовірні покази, є неналежним доказом правомірності дій у зв`язку з тим, що слова свідків нічим непідтверджені окрім їхньої уяви.

Також апеляційна скарга обґрунтована тим, що суду надано рішення Черкаського окружного адміністративного суду у справі № 580/11168/21, з якого чітко вбачається, що, проводячи перевірки на предмет дотримання чинного законодавства органи місцевого самоврядування допустили протиправну бездіяльність при розгляді спору про добросусідство, але суд дане рішення не взяв до уваги.

Разом з тим, прокуратурою неодноразово надавались дізнавачу вказівки про те, що необхідно допитати всіх можливих свідків, і в тому числі, держслужбовців, які здійснювали перевірки, але суд не звернув увагу на норми ст. 36, 40-1 КПК України, де чітко визначено те, що вказівки прокурора є обов`язковими до виконання, і дізнавач зобов`язаний їх виконати неухильно.

Тому ОСОБА_6 вважає, що ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.12.2022 року належним чином не обґрунтована та винесена з порушенням матеріального та процесуального права, що не відповідає вимогам КПК України і винесена з грубим порушенням, що є підставою для скасування ухвали.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, думку скаржника ОСОБА_6 , яка підтримала подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об?єктивно з?ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси дотримався в повній мірі зазначених вимог закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 309 КПК України під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим або прокурором всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження у сукупності.

Як встановлено судом першої інстанції, Сектором дізнання Черкаського РУП ГУНП здійснювалося досудове розслідування кримінального провадження за № 0001369 від 30.07.2021 року за ст. 356 КК України.

Так, 30.07.2021 року до ЄРДР внесені відомості за № 0001369 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Постановою старшого дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 13.10.2022 року кримінальне провадження закрито на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення.

Частинами 1, 2 ст. 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками слідчого судді, що не встановлено наявність доказів, у розумінні ст. 84 КПК України, які спростовують наявність складу злочину, за яким здійснювалось кримінальне провадження, та не знайшло свого підтвердження, що дізнавачем ОСОБА_7 не було виконано вказівки, вказані в постанові прокурора від 26.08.2022 року.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об?єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів згідно ст. ст. 2, 284 КПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу відповідно ст. 110 КПК України.

У п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі "Михалкова та інші проти України" розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов?язана "гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції", що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення можливо у разі встановлення, що подія, з приводу якої надійшли заява або повідомлення, відбулася, була результатом вчиненого особою діяння (дії або бездіяльності), але сама по собі не є злочином, оскільки: відсутній хоча б один із елементів складу кримінального правопорушення (об?єкт, об?єктивна сторона, суб?єкт, суб?єктивна сторона); або наявні обставини, які виключають злочинність діяння.

Колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що під час проведення досудового розслідування слідчим (дізнавачем) виконані всі необхідні слідчі дії, направлені на встановлення об`єктивної істини у справі.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних та неупереджених процесуальних рішень.

Частиною 4 ст. 38 КПК України встановлено, що орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Особа має право на розгляд обвинувачення проти неї в суді в найкоротший строк або на його припинення шляхом закриття провадження (ч. 1 ст. 283 КПК України).

Однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Так, відповідно до вимог ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі встановлення відсутності події кримінального правопорушення, встановлення відсутності в діянні складу правопорушення, або невстановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати. Правові підстави, визначені ст. 284 КПК України, є вичерпними і не підлягають розширенню, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства.

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про його закриття можливе лише після всебічного, повного та об?єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого Кримінальним процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку, що постанова органу досудового розслідування від 13.10.2022 року про закриття кримінального провадження, є законною та обґрунтованою. Дізнавачем вірно дана оцінка встановленим обставинам справи та прийнято відповідне рішення про відсутність в діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Так, слідчим суддею, вірно акцентовано увагу на тому, що із постанови від 13 жовтня 2022 року вбачається, що, закриваючи кримінальне провадження № 0001369, дізнавач ОСОБА_7 виходив із того, що «з трьох обов`язкових ознак, які має містити об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, наявний лише факт оспорювання заявницею ОСОБА_6 дій ОСОБА_8 , який має дрібне господарство, утримуючи 10 голів свиней.

Проте, наказом Державного департаменту ветеринарної медицини України від 14.02.2006 року № 100 затверджено «Ветеринарно-санітарні вимоги утримання птиці в особистих селянських господарствах», якими надано визначення, що дрібне господарство господарство, у якому утримується до 15 голів худоби, а тому утримання ОСОБА_8 10 голів свиней є його законним правом, яке не потребує додаткових дозволів та його дії відповідно є правомірними. Відповідно в діях ОСОБА_8 відсутній, як склад кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, так і адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП.

Із матеріалів кримінального провадження № 0001369 від 30.07.2021 рокувбачається, що на досудовому розслідуванні дізнавачем було допитано в якості потерпілої ОСОБА_6 , допитано в якості свідка ОСОБА_9 , проведено тимчасовий доступ до копій актів обстеження земельної ділянки за адресою АДРЕСА_1 , а також документів, що слугують додатками до них або використовувалися для складання відповідних актів або в результаті їх створення; допитано свідка ОСОБА_8 ; допитано свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; допитано свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_6 , то колегія суддів апеляційного суду вважає їх такими, що не спростовують правильність висновків слідчого судді, викладених в оскаржуваній ухвалі, оскільки скаржником ОСОБА_6 не наведено обставин, за яких можливо було б дійти висновку про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001369 від 30.07.2021 року проведено без всебічного, повного та об`єктивного встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, і такі обставин не були встановлені під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження.

За загальним правилом, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених КПК випадках, на потерпілого (ч. 1 ст. 92 КПК).

Водночас, пунктом 4 частини 2 статті 396 КПК імперативно визначено, що в апеляційній скарзі зазначаються, серед іншого, вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Таким чином, кримінальний процесуальний закон вимагає від зацікавленої особи обґрунтування його позиції та наведення конкретних аргументів в конкретній процесуальній ситуації для того, щоб вона набула подальшого юридичного розвитку.

Крім того, принцип диспозитивності (ст. 26 КПК), який відноситься до основних засад кримінального провадження, передбачає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, які передбачено КПК, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесено на їх розгляд сторонами та віднесено до їх повноважень цим Кодексом.

У зв?язку з цим розумно було б очікувати сумлінної процесуальної поведінки не тільки від сторони обвинувачення, але й від сторони захисту (постанова ККС ВС від 17.06.2020 у справі № 554/6960/18).

Водночас, відсутність ознак суб`єктивної сторони злочину констатована постановою про закриття кримінального провадження та не спростована доводами апеляційної скарги ОСОБА_6 та наданими нею доказами, що виключає наявність складу злочину в цілому. Зазначене виключає і необхідність перевірки колегією суддів апеляційного суду інших доводів апеляційної скарги, про які стверджує ОСОБА_6 .

Слідчий суддя при розгляді скарги дійшов до вірного висновку, що дізнавачем було дотримано принцип законності, передбачений ч.2 ст.9 КПК України, зокрема обов?язок всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, а зміст процесуального рішення дізнавача відповідає вимогам ст.110 КПК України.

На підставі наведеного, колегія суддів апеляційного суду прийшла до висновку, що ухвала слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси постановлена у відповідності до вимог діючого процесуального законодавства, за наслідком належного дослідження матеріалів кримінального провадження № 0001369 від 30.07.2021 року та з`ясуванням всіх обставин, які мають значення для вирішення скарги по суті. Відтак, оскаржуване рішення є законним та обґрунтованим, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді, колегією суддів апеляційного суду не встановлено.

Враховуючи вище вказане, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку, що слідчим суддею постановлено законне та обґрунтоване рішення, у зв?язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 309, 310, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову дізнавача СД Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 від 13.10.2022 року про закриття кримінального провадження № 0001369 від 30.07.2021 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя доповідач: ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

О ОСОБА_15