Справа № 595/233/21
Провадження № 1-кс/595/76/2023
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2023 року

Бучацький районний суд Тернопільської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бучач клопотання заступника начальника СВ ВП № 2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 , яке погоджене з прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

В С Т А Н О В И В:

08 лютого 2023 року заступник начальника СВ ВП № 2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 звернулася до суду з клопотанням погодженим з прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 , в якому просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивує тим, що слідчою групою проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000191 від 12.09.2020 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше судимим за корисливі злочини проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 12 вересня 2020 року приблизно о 05 год. 25 хв. у ОСОБА_5 , який перебував неподалік ринку в м.Бучач Тернопільської області, що по вул.Галицькій, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення грошових коштів, які знаходились у приміщенні торговельного кіоску, за адресою вул.Галицька, м.Бучач Тернопільської області.

Реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, та доводячи його до логічного завершення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, діючи умисно, бажаючи заволодіти неналежними йому грошовими коштами та в подальшому використовувати їх для власних потреб, тобто переслідуючи корисливі мотиви і мету, ОСОБА_5 12 вересня 2020 року приблизно о 05 год. 30 хв. знаходячись на ринку, що розташований по АДРЕСА_2 , діючи таємно, підійшов до кіоску, який орендує жителька м.Бучач ОСОБА_6 та підніс вверх металопластикові жалюзі, після цього каменем, який знайшов на території ринку, розбив вікно, та пересвідчився що за його діями ніхто не спостерігає, проліз в середину приміщення кіоску, через розбите вікно, тим самим проник до кіоску, який є іншим приміщенням.

У подальшому, перебуваючи у приміщенні кіоску, ОСОБА_5 побачив на одній із поличок пластикову коробку, у якій знаходились грошові кошти, та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та він ніким не буде помічений, тобто діючи таємно, ОСОБА_5 взяв із даної коробки грошові кошти дрібними купюрами загальною сумою 1500 гривень, що належали ОСОБА_6 , поклав їх у свою кишеню спортивної куртки та покинув кіоск тим самим способом, що і проник туди, отримавши при цьому можливість володіти, користуватися та розпоряджатися викраденими грошовими коштами.

Вищевказаними діями ОСОБА_5 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду в розмірі 1500 гривень.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - таємне викрадення чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням у приміщення, передбачена ч.3 ст.185 КК України (в редакції Закону України № 2341-ІІІ від 12.09.2020).

14 грудня 2020 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням у приміщення. Повідомлення про підозру ОСОБА_5 було надіслано 14.12.2020 за місцем його останнього проживання, рекомендованим листом.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, українець, тимчасово не працюючий, не депутат, не адвокат, раніше судимий: 18.04.2011 Бучацьким районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком 1 рік; 30.11.2011 року Бучацьким районним судом за ч.2 ст.185 КК України, до трьох років шість місяців позбавлення волі на підставі ст.71 КК України, 16.05.2013 звільнений ухвалою Чортківського районного суду від 08.05.2013, якою замінено покарання на виправні роботи на невідбутий строк 1 рік 8 місяців, 3 дні; 17.03.2014 Бучацьким районним судом за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України, ст.71 КК України до покарання у виді виправних робіт 14 місяців 27 днів та штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.; 16.05.2014 Чортківським районним судом за ч.3 ст.185 КК України із застосуванням ст.69 КК України, ст.71 КК України до виправних робіт на строк 1 рік 2 місяці 27 днів та штрафу врозмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Крім цього, в ході досудового розслідування встановлено, що о 12 год. 27 хв. 23.09.2020 ОСОБА_5 перетнув Державний кордон України через пункт перетину «Лужанка» та виїхав в Чехію.

Враховуючи, що на даний час місцезнаходження підозрюваного невідоме, на підставі ч. 1 ст. 281 КПК України, 21 грудня 2020 року оголошено у державний розшук підозрюваного ОСОБА_5 , а 06 лютого 2022 року оголошено підозрюваного ОСОБА_5 у міжнародний розшук у кримінальному провадженні № 0000191 від 12.09.2020, який на даний час має статус особи, що підлягає затриманню та подальшій екстрадиції в Україну.

Достатніми підставами обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення є зібрані у кримінальному провадженні матеріали, зокрема: протоколом огляду місця події від 12.09.2020; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_6 ; заявою ОСОБА_5 про з`явлення із зізнанням від 13.09.2020; висновком експерта №31/1-767/20 від 17.09.2020 за результатами проведення судової дактилоскопічної експертизи; повідомленням про підозру ОСОБА_5 .

Метою обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 , згідно з вимогами пунктів 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, а також встановлено обставини, які виправдовують даний запобіжний захід та підтверджують наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч.3 ст. 185 КК України - таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням у приміщення, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, тобто злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину та розмір покарання, враховуючи викладені вище обставини, з метою уникнення покарання ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, маючи паспорт громадянина України для виїзду закордон, що в умовах дії угоди про безвізовий режим, укладеної між Україною та країнами Європейського союзу, дозволяє безперешкодно виїхати за межі України, ОСОБА_5 , розуміючи наслідки, які спричиненні його діями, і відповідно міру покарання, яку він може понести у зв`язку з цим, може вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду, зокрема, шляхом виїзду за межі України або на територію України, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та тривалий час не повертатися до місця постійного проживання.

В ході досудового розслідування допитано потерпілу, свідків, проведено експертизу, показання та висновок якої має суттєве значення у даному кримінальному провадженні. Враховуючи те, що ОСОБА_5 має широке коло друзів та знайомих, він не перебуваючи під вартою, як особисто, так і через третіх осіб, може незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта у даному кримінальному провадженні, які на даний час проживають в м.Бучач Тернопільської області, м.Тернопіль, з метою надання ними неправдивих показів, висновків або їх зміни щодо обставин вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень.

Крім того, підозрюваний ОСОБА_5 може іншим чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенні досудового розслідування або вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, якому передувала підготовка до його вчинення та його подальше приховування, а тому, за таких обставин, ризики перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення нових злочинів, продовження злочинної діяльності, передбачені п.п.2,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, є очевидним та такими, що можуть справдитися із великим ступенем вірогідності.

Зазначені обставини свідчать про те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, не з`являтися за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду, належним чином не виконувати процесуальні рішення у кримінальному провадженні за № 0000191 від 12.09.2020 року, незаконно впливати на потерпілу, свідків, експерта у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Вказані обставини, в цілому, свідчать про наявність вищезазначених ризиків та неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із триманням під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити його з підстав наведених у ньому.

Вказане клопотання у відповідності до ч.6 ст.193 КПК України розглядається за відсутності підозрюваного ОСОБА_5 , також у суду відсутні відомості про наявність у ОСОБА_5 захисника, який би здійснював захист його інтересів.

Заслухавши думку прокурора, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Частина 1 ст.29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 12 КПК Українипід час кримінального провадження ніхто не може триматися під вартою, бути затриманим або обмеженим у здійсненні права на вільне пересування в інший спосіб через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою обрання запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В даному випадку сторона обвинувачення поставила перед слідчим суддею питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Це можна вважати особливим порядком попереднього вирішення питання про застосування до особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук. У випадку, якщо слідчий суддя прийме рішення про тримання під вартою особи, оголошеної в міжнародний розшук, після затримання такої особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного має розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отже, у разі оголошення особи у міжнародний розшук, КПК України встановлює процедуру, за якою спочатку може бути розглянуте за відсутності підозрюваного клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в порядку передбаченому ч. 6 ст. 193 КПК України, і рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, за своєю правовою природою є дозволом на затримання останнього з метою приводу, що передбачено ч. 3 ст. 187 КПК України, і відрізняється від останнього тільки тим, що підозрюваний знаходиться за межами України. Оскільки до підозрюваного не застосовується запобіжний захід, він не може утримуватися під вартою. Після затримання підозрюваного (не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження) - слідчий суддя розглядає за його участю клопотання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. Використані формулювання свідчать про те, що в умовах переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та оголошення у зв`язку з цим його у міжнародний розшук, КПК України розрізняє процедури обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою від процедури застосування такого обраного запобіжного заходу.

Також, судом при вирішенні питання про його обрання не досліджується можливість застосування менш суворого запобіжного заходу, оскільки тримання під вартою це єдиний запобіжний захід, передбачений в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України. Питання про більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного стає предметом дослідження при застосуванні запобіжного заходу після його затримання і доставлення до слідчого судді.

Отже, при вирішенні питання про обрання щодо особи запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчому судді належить дослідити такі обставини: чи повідомлено особі про підозру у встановленому законом порядку; чи наявна обґрунтована підозра; чи наявні ризики кримінального провадження; чи виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором та/або оголошений у міжнародний розшук.

Судом встановлено, що у провадженні СВ ВП №2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області перебуває кримінальне провадження № 0000191 від 12.09.2020, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185КК України, за підозрою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , з останньою відомою адресою проживання: АДРЕСА_1 .

14.12.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру по кримінальному провадженню №0000191 від 12.09.2020 за ознаками злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи (рішення у справі Murrаy v.United Kingdom , 14310/88, 28.10.1994, п. 55).

В цьому кримінальному провадженні йдеться про причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній із проникненням у приміщення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином.

Долучені до клопотання матеріали свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, а саме це підтверджує: витяг з ЄРДР №0000191 від 12.09.2020; протокол допиту потерпілого від 18.09.2020; протокол огляду місця події від 12.09.2020; протокол допиту свідка від 12.09.2020; протоколи допиту свідка від 14.09.2020; протокол допиту свідка від 16.09.2020; протоколи допиту свідка від 20.09.2020; висновок експерта № 3/1-767/20 від 17.09.2020; протокол допиту свідка від 14.12.2020; протокол допиту свідка від 21.12.2020; постанова про оголошення розшуку підозрюваного від 21.12.2020; постанова про оголошення у міжнародний розшук підозрюваного від 06.02.2023.

Повідомлена ОСОБА_5 підозра є обґрунтованою, вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням.

Досліджені матеріали у взаємному зв`язку з обставинами кримінального правопорушення дають слідчому судді підстави дійти до висновку про наявність обґрунтованої підозри .

Необхідно зауважити, що на даному етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінального правопорушення вірогідною та достатньою (за стандартом "обґрунтованої підозри") для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Щодо наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя зазначає наступне.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (частина 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

При визначенні імовірності переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Зокрема, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Слідчий суддя погоджується, що тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Окрім того, вжитими на даний час заходами не вдалося встановити місцезнаходження ОСОБА_5 , що свідчить про те, що він переховується від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, слідчий суддя вважає доведеними ризики того, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, які проживають у м.Бучач Чортківського району Тернопільської області.

Щодо інших ризиків зазначених слідчим у клопотанні, то слідчий суддя вважає, що вони не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду, а тому є недоведеними.

Щодо оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук, слідчий суддя зазначає.

В зв`язку з тим, що за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_5 не перебував і були відсутні будь-які дані про його місце перебування, 21.12.2020 його було оголошено в розшук.

Однак, на даний час достовірне місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 невідоме.

В розумінні ч.6 ст.193 КПК України, підозрюваним, якого оголошено у міжнародний розшук слід вважати виключно особу, яка перебуває у міжнародному розшуку, що повинно підтверджуватися відповідною інформацією.

Чинний КПК України не визначає, якими саме доказами має бути доведено, що особу оголошено в будь-якому з видів розшуку (державному, міждержавному, міжнародному).

Відповідно до ч. 1 ст. 281 КПК України, якщо під час досудового розслідування місце знаходження підозрюваного не відоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор оголошує його розшук.

Частиною 2 ст.281 КПК України встановлено, що про оголошення розшуку виноситься окрема постанова, якщо досудове розслідування не зупиняється, або вказується в постанові про зупинення досудового розслідування, якщо таке рішення приймається, відомості про що вносяться до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

Кримінальний процесуальний кодекс України жодним чином не обумовлює ухвалення судового рішення про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного доведеністю факту перебування такої особи у міжнародному розшуку, а лише визначає необхідність оголошення такого розшуку (ч. 6 ст.193, ч. 2 ст.281 КПК України).

За змістом Розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції - Інтерпол, затвердженої Наказом № 613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020, для звернення із запитом про публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо особи, яка розшукується з метою її затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в України, правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу визначений пакет документів, у тому числі, завірену копію постанови про оголошення розшуку особи та завірену копію ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування.

Таким чином, розгляд слідчим суддею клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на стадії досудового розслідування передує вирішенню питання про публікацію Червоного оповіщення Генеральним секретаріатом Інтерполу.

Отже, момент, з якого особа вважається такою, що оголошена у міжнародний розшук, відповідає часу винесення постанови про оголошення особи у міжнародний розшук, а доказом, яким сторона обвинувачення має доводити перед слідчим суддею факт того, що підозрюваний оголошений у міжнародний розшук є наявність у матеріалах клопотання процесуального рішення про оголошення особи в міжнародний розшук, оформленого у виді постанови.

Постановою заступника начальника С ВВП № 2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 від 06.02.2023 оголошено в міжнародний розшук ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000191 від 12.09.2020, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України.

Винесення органом досудового розслідування постанови про оголошення підозрюваного в міжнародний розшук, на переконання слідчого судді, є достатнім для підтвердження факту оголошення ОСОБА_5 у міжнародний розшук в розумінні вимог ч. 6 ст. 193 КПК України.

Враховуючи тяжкість злочину, вчинення якого інкримінується ОСОБА_5 , доведення прокурором наявності обґрунтованої підозри, а також наявність ризиків, передбачених п.п.1,3 ч.1ст.177 КПК України, слідчий суддя вважає доведеною та обґрунтованою необхідність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Частиною 6 ст. 193 КПК України передбачено, що у випадку розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обрання такого запобіжного заходу за відсутності підозрюваного, після затримання цієї особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Також, слідчий суддя при постановленні ухвали враховує положення абз. 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, де зазначено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, розмір застави не визначається.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2,7,131-132,177,193,196,281,372,376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:

Клопотання заступника начальника СВ ВП № 2 (м.Бучач) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 яке погоджене з прокурором Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід розглядається слідчим суддею після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Бучацької окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1