Справа № 755/3901/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" квітня 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0000879 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таганрогу, російської федерації, українця, громадянина України, з профільною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , під час дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022, продовженого Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженого Законом України 2915-IX від 07.02.2023 «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 58/2023 від 06.02.2023, вчинив злочин, за наступних обставин.

04.03.2023, приблизно о 06:15 год., ОСОБА_3 перебував за адресою: АДРЕСА_3 , зайшовши до під`їзду вищевказаного будинку, останній піднявся на 23 поверх, де на загальному коридорі побачив не належний йому дитячий візок марки «Cybex» вартістю 6 999 гривень. У цей час у нього виник злочинний умисел спрямований на таємне, викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану в України, з метою власного протиправного збагачення, обравши об`єктом свого злочинного посягання вказаний дитячий візок марки «Cybex», належний потерпілому ОСОБА_5 , що знаходився в приміщенні загального коридору.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне, викрадення чужого майна, з метою власного протиправного збагачення, в умовах воєнного стану в Україні, який продовжено відповідно до Указу Президента України №58/2023 «Про продовження воєнного стану в Україні» від 06.02.2023, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що за його діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає та не зможе завадити вчиненню протиправних дій, ОСОБА_3 підійшов до місця де стояв дитячий візок марки «Cybex» взяв його за ручку та покотив в сторону ліфтового приміщення.

У подальшому, спустившись ліфтом на перший поверх вказаного будинку, утримуючи при собі вищевказаний дитячий візок марки «Cybex», який йому не належить, викотив візок на вулицю. Після чого, ОСОБА_3 з викраденим візочком направився за адресою свого проживання де сховав не належний йому вище вказаний візочок.

Своїми протиправними діями, які виразилися у таємному, викрадення чужого майна, вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 майнової шкоди на суму 6 999 гривень.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся та показав, що 04.03.2023 року, приблизно о 06:15 годині, він піднявся на 23 поверх у будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав дитячий візок марки «Cybex».

Покази ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники кримінального провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників кримінального провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_3 у таємному викраденні чужого майна /крадіжка/, вчиненому в умовах воєнного стану та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК України.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_3 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинуваченого до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

У порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст.368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 /п`яти/ років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

Згідно ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обрано.

Речові докази у кримінальному провадженні: оптичний диски СD-R, з камер внутрішнього відеоспостереження, наданого ТОВ «Гарант» - залишити при матеріалах кримінального провадження; дитячий візок марки «Cybex» - залишити у володінні власника ОСОБА_5 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.

Суддя: