справа № 606/1660/22
Ухвала
04 жовтня 2022 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 за участю: прокурора ОСОБА_3 слідчого СВ відділення поліції № 3 (м.Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 підозрюваної ОСОБА_5 розглянувши клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 погоджене прокурором Теребовлянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваної
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження та місце проживання АДРЕСА_1 , громадянку України, із середньою освітою, непрацюючу, раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

СВ ВП №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000138 від 15 вересня 2022 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України стосовно ОСОБА_5 .

28.09.2022 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указ затверджений Законом України №2102-IX «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», який набрав чинності 24 лютого 2022 року в день опублікування в офіційному друкованому виданні газеті «Голос України». У подальшому строк дії воєнного стану продовжувався: з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 133/2022 від 14.03.2022; з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб згідно з Указом Президента № 259/2022 від 18.04.2022; з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 341/2022 від 17.05.2022, з з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб згідно з Указом Президента № 573/2022 від 12.08.2022.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08 вересня 2022 року в період часу з 12.00 годин до 14.00 годин у ОСОБА_5 , яка знаходилась на території парку Князя Василька, що в м. Теребовля Тернопільської області, виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння чужим для нього майном - мобільним телефоном марки TECNO mobile MODEL BB2, власником якого є ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, у вказаний період часу ОСОБА_5 , перебуваючи на території парку Князя Василька, що в м.Теребовля Тернопільської області, скориставшись тим, що за нею ніхто не спостерігає, діючи умисно, таємно, переслідуючи корисливі цілі, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_6 спав на лавці у вказаному парку, викрала з кишені куртки, яка лежала поряд із потерпілим мобільний телефон TECNO mobile MODEL BB2 вартістю 1924,76 грн та сім картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ ВФ Україна вартістю 100 грн., після чого покинула територію парку ОСОБА_7 , отримавши можливість розпорядитись викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 2024,76 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, а саме - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6

-протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

-речовими доказами - мобільний телефон, коробкою з під мобільного телефону;

-протоколом огляду речового доказу мобільного телефону TECNO mobile MODEL BB2

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

На даний час існують ризики того, що підозрювана ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню чи судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваної ОСОБА_5 вдалось дійти обґрунтованого висновку про високий ступінь ймовірності здійснення позапроцесуальних дій зазначеною особою.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_5 покладених на неї процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1)переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України).

Санкцією ч.4 ст.185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. Іншого більш м`якого покарання не передбачено.

Існування ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду підтверджується тим, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання за вчинення ним злочинів може навмисно переховуватись від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення відповідальності. Також вказаний ризик підтверджується тим, що в підозрюваної відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві ОСОБА_5 ніде не працює і не навчається, не одружена, на утриманні дітей не має.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

2)незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України).
Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 безпосередньо знайома із свідками у даному кримінальному провадженні.

Ризик незаконного впливу на свідка у кримінальному провадженні є об`єктивним і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч.1,2 ст.23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

У даній справі ризик впливу на свідків існує, позаяк кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, потерпілий та свідки у кримінальному провадженні безпосередньо судом не допитувалися.

Відповідно до ч.2 ст. 181 КПК України запобіжний захід у вигляді домашнього арешту може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі, що узгоджується із санкціями статті за якою обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 .

Так, санкцією ч.4 ст.185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років (тяжкий злочин).

На даний час існують ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Інший більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваної, відповідає характеру та тяжкості діяння, у якому вона підозрюється. Не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший запобіжний захід зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Більш м`який запобіжних захід буде неспроможний їх нівелювати, а тому його застосування є недоцільним.

Підозрювана ОСОБА_5 проти застосування запобіжного заходу не заперечила.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання, додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан.
Положеннями ч. 2 статті 177 цього Кодексу передбачено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.
Так, під час розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, які відповідно є злочином, санкція якого передбачає покарання позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
Наявність обґрунтованої підозри у вчинені кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

-показаннями потерпілого ОСОБА_6

-протоколами допитів свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

-речовими доказами - мобільний телефон, коробкою з під мобільного телефону;

-протоколом огляду речового доказу мобільного телефону TECNO mobile MODEL BB2

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 .

Таким чином, під достатніми доказами відносно акту повідомлення особи про підозру слід розуміти достовірні відомості, зібрані, перевірені і оцінені слідчим, прокурором у встановленому законом порядку, які в своїй сукупності приводять до єдиного висновку на даний момент розслідування про те, що конкретна особа вчинила кримінальне правопорушення, яке передбачене КК України, і не підлягає звільненню від відповідальності за нього. При цьому, повідомлення особи про підозру, повинно базуватися не на простій сукупності доказів, а на їх системі. Якщо немає системи доказів, а є лише окремі докази винуватості, що не узгоджуються з іншими, значить не можна приймати рішення про повідомлення особи про підозру.
Згідно з вимогами ст.198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.
Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилались слідчий, прокурор у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.
ОСОБА_5 безпосередньо знайома із свідками у даному кримінальному провадженні.

Ризик незаконного впливу на свідка у кримінальному провадженні є об`єктивним і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що прокурор, довів наявність достатніх даних, що існує ризик того, що підозрювана у випадку незастосування до нього запобіжного заходу може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; впливати на свідків.
В силу вимог ч. ч.1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною ОСОБА_5 злочину, її вік, стан здоров`я, слабку міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця проживання, слідчий суддя вважає, що у відповідності до вимог ч.4 ст. 194 КПК України щодо підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту.
Окрім цього, застосовуючи щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на неї на строк не більше двох місяців обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також обставини, за яких було вчинено злочин, характер та наслідки їх вчинення, стан здоров`я, характеризуючи дані та соціальні зв`язки підозрюваної, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що застосування до підозрюваного іншого менш суворого запобіжного заходу, не зможе попередити ризики, встановлені ст. 177 КПК України.
За таких обставин клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжного заходу підлягає до задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.29 Конституції України, ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 198, 205, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання слідчого СВ відділення поліції №3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваної ОСОБА_5 задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, заборонивши їй в період з 20:00 години по 08:00 годину залишати житло за місцем проживання по АДРЕСА_1 , окрім часу необхідного і достатнього для прибуття та перебування в найближчому укритті під час повітряної тривоги в умовах воєнного стану в Україні.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступні обов`язки:
- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- утримуватися від спілкування в будь-який спосіб із потерпілим ОСОБА_6 , свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Встановити строк дії ухвали до 09 год. 00 хв. 02.12.2022 року.
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_5 .
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора в даному кримінальному провадженні.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення, а підозрювана ОСОБА_5 зобов`язується невідкладно прибути до місця свого проживання.
Копію ухвали вручити ОСОБА_5 негайно після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя