Справа № 287/1720/21
У Х В А Л А

"10" листопада 2022 р. м.Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засіданні ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000096 від 24.09.2021 року по обвинуваченню:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Олевськ, Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, освіта середня-спеціальна, не депутата, не інваліда, дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
24.02.2020 року Коростенським міським судом ч.3 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 місяців, на підставі ст..75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;
25.03.2021 року Олевським районним судом ч.3 ст.185, ч.1 ст.185, 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 7 місяців, на підставі ст..75, 76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України суд,

ВСТАНОВИВ:
05.10.2021 року прокурор Олевського відділу Коростенської окружної прокуратури Житомирської області звернувся до Олевського районного суду Житомирської області з матеріалами вказаного вище кримінального провадження, по якому затверджений обвинувальний акт.
Прокурор в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та про проведення процесуальних дій у режимі відеоконференції.
З клопотання вбачається, що на думку прокурора ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих (розшукових) дій та контролю за місцем перебування обвинуваченого. Застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для того, щоб забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, так, як жоден інший із запобіжних заходів не здатен забезпечити перебування підозрюваного за місцем реєстрації та проживання. Також забезпечити своєчасне з`явлення його до слідчого, прокурора, а в подальшому до суду, на виклики для проведення слідчих й інших процесуальних дій, не впливати на потерпілих та свідків, а також запобігти можливому вчиненню інших кримінальних правопорушень. Таким чином, інші більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та контролю за місцем перебування останнього, а ризики, передбачені в п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не перестали існувати та не зменшилися, а також з`явилися нові ризики, які виправдовують обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Обвинувачений у судовому засіданні вину визнав, не заперечує проти клопотання прокурора щодо запобіжного заходу тримання під вартою та не заперечує щодо призначення справи до судового розгляду.
Заслухавши думку учасників процесу, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.
В підготовчому судовому засіданні суд не встановив підстав, передбачених п.1-5 ч.3 ст 314 КПК України для прийняття рішення повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування, закриття провадження у справі, повернення обвинувального акта прокурору, направлення обвинувального акта до відповідного суду для визначення підсудності.
Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.
Частинами 1, 2 ст. 177, ч. 1 ст. 178 КПК України визначено, що застосування запобіжного заходу здійснюється з метою, зокрема, забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків на підставі наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявності ризиків, для запобігання яких здійснюється запобіжний захід.
Відповідно до практики ЄСПЛ, суворість передбаченого покарання, врахування тяжкості злочину, ступеню суспільної небезпечності особи та інтересів суспільства є суттєвими елементами при прогнозуванні та оцінці ймовірної майбутньої поведінки особи. Доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Продовження строку тримання під вартою, як підстава для втручання в право особи на свободу, має містити його обґрунтування, доцільність, аналіз ризиків у конкретних обставинах та інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. («W проти Швейцарії», «Тейс проти Румунії» та ін.).
При розгляді цього клопотання, у відповідності до статті 177 КПК України, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення дійсних ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України при наявності обґрунтованої підозри.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 неодружений, на утриманні дітей не має, ніде не працює та стійких соціальних зв`язків не має. У даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, санкція статті якого передбачає покарання у карається арештом на строк від трьох до шести місяців або обмеженням волі на строк до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк, що свідчить про можливість переховування від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Підсумовуючи викладене вище слід дійти висновку про те, що ОСОБА_4 може покинути місце проживання, ухилитися від органу досудового розслідування та суду, чи з будь-якою іншою метою, що буде перешкоджати повному, всебічному і неупередженому розслідуванню та судовому розгляді кримінального провадження. Злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_4 являють суспільну небезпеку, і застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вчиненого ним кримінального правопорушення, відповідає особі обвинуваченого, є співмірним з існуючими реальними ризиками та є необхідним для того, щоб запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.
Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 , останній може незаконно чи в будь-який інших спосіб впливати на свідків, чинити на них фізичний, психологічний тиск, заради їхньої відмови чи зміни від наданих слідству показань, в тому числі показань, які будуть надаватись останніми безпосередньо під час розгляду провадження у суді.
Суд зазначає, що застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід не виходить за межі розумного строку тривалості, відповідає чинним підставам, меті його застосування та кореспондується із суспільним інтересом, отже, альтернативні запобіжні заходи не в змозі гарантувати його належну поведінку.
Крім того, суд звертає увагу, що в розумінні статті 5 Конвенції про захист прав людини, цілодобовий домашній арешт є таким самим втручання у право на свободу, як і тримання під вартою. За національним законодавством домашній арешт є більш м`яким запобіжним заходом, але за таких умов не виключається доступ обвинуваченого до свідків, а також неможливо виключити переховування обвинуваченого від суду, враховуючи умови воєнного стану в Україні.
Враховуючи доведеність обґрунтованості підозри, недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, дійсних та триваючих ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вид злочину, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому в разі визнання його винуватим та відсутність обставин, які не виправдовують такий ступінь втручання у його права і свободи особи, суд вбачає підстави для задоволення клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України на 60 днів.
Суд заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, дійшов висновку, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог КПК України, справа підсудна Олевському районному суду Житомирської області, підстав щодо її закриття, зупинення розгляду чи направлення прокурору для проведення досудового провадження суд не вбачає.
Під час порушення кримінального провадження і досудового слідства не було допущено порушень КПК України, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду.
Враховуючи принцип гласності та відкритості кримінального судочинства, судове засідання слід проводити відкрито, обмеження щодо відкритості, передбачених ч.2 ст.27 КПК України відсутні.
З огляду на викладене, суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.
Відповідно до вимог ч.1 ст. 336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі, яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження).
Згідно ч.6 ст. 336 КПК України якщо особа, яка братиме участь у судовому провадженні дистанційно, знаходиться в установі попереднього ув`язнення або установі виконання покарань, дії, передбачені частиною четвертою цієї статті, здійснюються службовою особою установи, у частині четвертої цієї статті зазначено, що службова особа зобов`язана вручити такій особі пам`ятку про її процесуальні права, перевірити її документи, що посвідчують особу, та перебувати поряд з нею до закінчення судового засідання.
З метою забезпечення участі обвинуваченого ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні з врахуванням введення воєнного стану в Україні СІЗО державній установі «Житомирська установа виконання покарань №8» забезпечити проведення відеоконференції 18.11.2022 року о 14 год.00хв.
Керуючись ст.ст. 177, 197, 314-316, 336, 392, 394, 400 КПК України, суд-
УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000096 від 24.09.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України на 18.11.2022 о 14.00 годин, яке відбудеться у приміщенні Олевського районного суду Житомирської області.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олевськ, Житомирської області, українця, громадянина України, не одруженого, непрацюючого, освіта середня-спеціальна, не депутата, не інваліда, дітей на утриманні не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
Судовий розгляд кримінального провадження буде проведено одноособово у відкритому судовому засіданні.
Доручити СІЗО державній установі «Житомирська установа виконання покарань №8» (м.Житомир, проспект Незалежності, 172) проведення підготовчого судового засідання за участю засудженого ОСОБА_4 у дистанційному провадженні з Олевським районним судом Житомирської області, яке відбудеться 18.11.2022 року о 14 год. 00 хв. в приміщенні Олевського районного суду Житомирської області (м. Олевськ, вул. Володимирська, 7, Житомирської області).
Дати розпорядження секретарю судового засідання про виклик учасників судового провадження в судове засідання в порядку, передбаченому ст. 135-139 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запбіжного заходу до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом семи днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

С Суддя: ОСОБА_1