Справа № 563/301/22
У х в а л а
07 квітня 2023 року смт. Брусилів Брусилівський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:прокурора - ОСОБА_2 ,
захисників - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Синицівка Ульяновського району Кіровоградської області, громадянина України, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Соловіївка Брусилівського району Житомирської області, громадянина Українпи, раніше судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України,
Прокурором до суду подано клопотання про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на 60 діб.
Клопотання прокурор мотивував тим, що заявлені ризики, які стали підставою для обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не зникли. Зокрема, вказав, що обвинувачені раніше судимі, вчинили особливо тяжкі злочини, злочини вчиненні в період іспитового строку, обвинувачені можуть ухилитися від суду; знищити або спотворити речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин справи кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих та свідків; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Прокурор в суді підтримав клопотання та просив продовжити строки запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 строком на 60 діб.
До суду потерпіла ОСОБА_7 не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 в суді заперечувала проти заявленого клопотання, оскільки вважає, що прокурор не довів наявність ризиків, які б вказували на необхідність тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою. Ввавжає, що її підзахисний не має наміру переховуватися від суду, має постійне місце проживання. Просила обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_6 більш м"який запобіжний захід - цілодобовий домашній арешт .
В суді захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора, обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 більш м"який запобіжний захід, оскільки вважав, що його підзахисний не має наміру переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню, має постійне місце проживання та неповнолітніх дітей.
Обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в суді підтримали своїх захисників, просили відмовити в задоволенні клопотання прокурора та обрати їм більш м"який запобіжний захід.
Вислухавши прокурора, обвинувачених та їх захисників, дослідивши клопотання про продовження запобіжного заходу, суд приходить до наступного.
Згідно із ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.
Враховуючи неможливість до спливу строку обраного раніше(продовженого) обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою закінчити судовий розгляд кримінального провадження та прийняти остаточне рішення, суд, враховуючи зазначені норми процесуального права, зобов"язаний розглянути та вирішити заявлене клопотання про продовження строку тримання під вартою.
Разом з тим,з урахуванням того, що суддя колегії суддів ОСОБА_8 станом на 07.04.2023 року перебуває у відпустці, тому розгляд клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до вимог п.20-5 розділу Х1 "Перехідні положення" КПК України, здійснюється головуючим суддею ОСОБА_1 , оскільки справа розглядається колегіально.
За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Судом при вирішенні питання про доцільність продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою враховуються положення законодавства, Конвенції про захист прав людини, а также практика Європейського Суду , згідно з якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою, а також враховує конкретні обставини по даному провадженню.
ОСОБА_6 та ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до п`ятнадцяти років або довічного позбавленням волі, раніше неодноразово судимі за вчинення інших злочинів проти життя та здоров`я людини та власності, офіційно не працевлаштовані, що свідчить про відсутність у них міцних соціальних зв`язків та законних джерел для існування.
На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, незаконний вплив на свідків та потерпілих, які ще не були допитані у даному кримінальному провадженні, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.
Підвищена суспільна небезпека обвинувачених, відсутність сталих соціальних зв`язків та суворість передбаченого покарання свідчать про те, що і на даний час обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, які ще не були допитані у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інші кримінальні правопорушення.
Оцінюючи можливості обвинувачених переховуватися від суду, суд враховує, що судовий розгляд у цьому кримінальному провадженні не завершено та з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, обвинувачені можуть вдатися до відповідних дій щодо переховування від суду.
Враховуючи , що продовжують існувати ризики, визначені п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти цим ризикам шляхом застосування менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а також враховуючи особи обвинувачених, з урахуванням тяжкості інкримінованих їм кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого відповідно до вимог ч. 1
ст. 197 КПК України не може перевищувати 60 днів.
Продовження строку тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу та який, незважаючи на презумпцію невинуватості переважає принцип поваги до особистої свободи.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 372, 392-395 КПК України, п.20-5 розділу Х1 "Перехідні положення" КПК України, суд -
Клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою стосовно обвинувачених ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - задоволити.
Продовжити застосований до ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч.2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
Продовжити застосований до ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 187, п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.
Строк дії ухвали до 06 червня 2023 року .
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1