В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" лютого 2023 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0003441 від 28 жовтня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, із середньою освітою, неодружений, громадянин України, раніше судимий: 17 вересня 1996 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 3 ст. 140 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців з конфіскацією майна;

26 листопада 2002 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки;

11 червня 2004 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

14 березня 2011 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 КК України, з урахуванням ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років з конфіскацією майна;

21 жовтня 2016 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за ч. 2 ст. 309 КК України, з урахуванням ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 7 місяців 12 днів; 13 березня 2017 року постановою Апеляційного суду міста Києва до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_5

в с т а н о в и в :

23 жовтня 2022 року,у період дії Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні»» від 24 лютого 2022 року, приблизно о 19 год 00 хв, перебуваючи поруч із продуктовим магазином «Ожина», що розташований за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 10 у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення ОСОБА_3 , наблизився до раніше невідомого чоловіка, ОСОБА_6 , який в цей час перебував біля продуктового магазина «Ожина» за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 10 та повідомив останнього, що в нього забруднився верхній одяг.

Після чого, ОСОБА_3 почав допомагати ОСОБА_6 очистити його одяг від бруду, та впевнившись, що ОСОБА_6 втратив пильність та дії ОСОБА_3 не будуть помічені, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення з розстібнутої кишені куртки потерпілого непомітно дістав, тобто викрав, мобільний телефон марки «Хіаоmi РОСО ХЗ» ІМЕІ НОМЕР_1 вартістю 4 800 гривень, після чого із викраденим попрямував до місця свого проживання, за адресою АДРЕСА_2 та в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_3 , завдав потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 4 800 (чотири тисячі вісімсот гривень) гривень.

Надалі, 26 жовтня 2022 приблизно о 20 год. 00 хв., перебуваючи поруч із зупинкою громадського транспорту «Чернігівська», що розташована поруч із будинком за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 2 у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій злочинний умисел, на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення ОСОБА_3 наблизився до ОСОБА_5 , який в цей час перебував поруч із зупинкою громадського транспорту «Чернігівська», що розташована поруч із будинком, за адресою: м. Київ, вул. Гната Хоткевича, 2 та помітивши що, у ОСОБА_7 розстібнута кишеня куртки, непомітно дістав із кишені куртки останнього, тобто викрав, мобільний телефон марки телефон марки «SAMSUNG GALAXY S20 FE (SM-G781B/DS), S: НОМЕР_4 » ІМЕІ НОМЕР_3 , вартістю 14 705 грн 15 к, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник в невідомому напрямку та викраденим розпорядився на свій власний розсуд.

Своїми умисними, протиправними діями, ОСОБА_3 , завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 14 705 (чотирнадцять тисяч сімсот п`ять) гривень 15 (п`ятнадцять) копійок.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини скоєння злочину. Пояснив, що 23 жовтня 2022 року приблизно о 19 год він виходив з магазину «Ожина» і побачив випившого чоловіка, підійшов до нього, сказав, що той забруднив верхній одяг, поміг почистити і витяг з кишені телефон. Потім пішов і здав телефон в ломбард. 26 жовтня на зупинці Чернігівська хотів сісти в маршрутку, знову побачив випившого чоловіка, теж витягнув телефон з кишені та здав в ломбард. Щиро розкається, у судовому засіданні вибачився перед потерпілим, просив суворо не карати.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин злочину, добровільності та істинності його позиції.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Таким чином, допитавши обвинуваченого ОСОБА_3 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у тому, що він своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно в умовах воєнного стану, а тому знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

Суд враховує, довідку-характеристику за місцем мешкання, те, що обвинувачений на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання у м. Київ, раніше судимий, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких злочинів, думки державного обвинувача, потерпілого, особу винуватого та вважає за необхідне призначити покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі.

При цьому суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для звільнення від відбування покарання з випробуванням, у відповідності до вимог ст. 75 КК України, або ж застосування ст. 69 КК України, чи норм ст. 69-1 КК України до обвинуваченого суд не знаходить, у зв`язку з відсутністю передумов, за яких дані правові норми можуть бути застосовані.

Питання щодо речових доказів у кримінальному проваджені, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлені.

Керуючись ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: комп`ютерний лазерний диск на якому записано 2 файли під назвою «Слідчий експеримент 30.11.2022»; комп`ютерний лазерний диск на якому записано 3 файли під назвою «24.10.2022 ОСОБА_9, Ломбард»; комп`ютерний лазерний диск на якому записано 3 файли під назвою «Події 27.10.2022», що містяться в матеріалах кримільного провадження, - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме: за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3523/22 від 28 листопада 2022 року у розмірі 220 грн 00 к.; за проведення судово-товарознавчої експертизи № 3526/22 від 28 листопада 2022 року у розмірі 220 грн 00 к., а загалом, - у розмірі 440 грн 00 к.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілим та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1