Справа №463/9257/22
Провадження №1-кс/463/1396/23
У Х В А Л А

06 квітня 2023 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , детектива ОСОБА_4 , представника власника майна ОСОБА_5 , власника майна ОСОБА_6 , розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000006 від 27.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 3 ст.212, ч.1 ст.358, ч.1 ст.366 КК України, -

в с т а н о в и в :

представник власник майна ОСОБА_5 24 лютого 2023 року звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова з клопотанням в порядку ст. 174 КПК України про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 січня 2023 року, у кримінальному провадженні №0000006 від 27.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 3 ст.212, ч.1 ст.358, ч.1 ст.366 КК України. Мотивував клопотання наступним. Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000006 від 27.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України, з метою збереження майна (речових доказів) для отримання та перевірки доказів у вказаному кримінальному провадженні, 31 грудня 2022 року детективами проведено невідкладний обшук вантажного транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 616 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 та причепу «ПГ 02-И», д.н.з. НОМЕР_2 та вилучено наступні речі: котел газовий GCO-DP-13-10 7-24kw - 8 шт.; колонка газова GE-19-02 - 40 шт.; блок безперебійного живлення SINUS PRO 1000Е - 20 шт.; блок безперебійного живлення SINUS PRO 1500Е - 20 шт.; блок безперебійного живлення SINUS PRO 2000Е - 10 шт.; блок безперебійного живлення SINUS PRO 800w - 40 шт.; блок безперебійного живлення SINUS PRO 1000W - 30 шт.; акумулятор GEL VPRO SOLAR 12V ПО Ah - 4 шт.; акумулятор GEL VPRO SOLAR 12V 220 Ah - 8 шт.; акумулятор AGM 12V 100 Ah - 109 шт.; телевізор TV SAMSUNG UE55BU8002 - 1 шт. Зазначені речі належать ОСОБА_6 . Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 січня 2023 року було задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та накладено арешт на майно, яке було вилучено під час проведення невідкладного обшуку у період часу з 05:57 год. до 14:58 год. 31.12.2022 детективами Відділу детективів (на правах самостійного відділу) ТУ БЕБ у Львівській області, у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України, вантажного транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 616 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , та причепу «ПГ 02-И», д.н.з. НОМЕР_3 . При накладенні арешту, суд покликався на ч.1ст. 98 КПК України, п.1 ч.2 та ч.3 ст. 170 КПК України. Тобто, підставою для накладення арешту була необхідність збереження вказаного майна, як речового доказу. Вважають, що вказаний арешт накладено не обґрунтовано. Окрім того, відсутні як правові підстави, так і фактична необхідність у застосуванні такого арешту в рамках кримінального провадження № 0000006 від 27.11.2022. Власником вилученого товару є ОСОБА_6 , яка придбала його у Фізичної особи - підприємця ОСОБА_7 . Вказане підтверджується видатковими накладними № 28-1/12/22, № 31-1/12/22 та № 30-1/12/22 від 28 грудня 2022 року. Вказаний товар повинен був бути поставлений у м. Львів. Однак, при перевезенні був вилучений детективами Бюро економічної безпеки. ОСОБА_6 , яка є власником арештованого товару, не є фігурантом розслідуваного кримінального правопорушення та немає жодного відношення до кримінального провадження, в межах якого накладено арешт на її товар, а відтак відповідно до ст. 64-2 КПК України, у даному кримінальному провадженні перебуває в статусі третьої особи. Прокурор при зверненні з клопотанням про накладення арешту вказував, що вилучене майно незаконно переміщене через митний кордон України без здійснення митних формальностей та сплати митних платежів. Однак, товар, на який накладено арешт не може бути предметом кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України, навіть й за умови його перевезення через митний кордон України без сплати митних. Так, ч.3 ст. 212 КК України передбачає притягнення до кримінальної відповідальності за умисне ухилення від сплати податків в особливо великому розмірі. Згідно примітки до ст.212 КК України особливо великий розмір становить суму, яка в 7000 і більше разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Під визначенням «неоподатковуваний мінімум доходів громадян» законодавець для кваліфікації злочинів визначив поняття «податкової соціальної пільги». Податкова соціальна пільга становить 50% від суми прожиткового мінімуму. У відповідності із нормами Закону України від 02.12.2021 «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2481 грн. Відповідно розмір соціальної пільги становить 1240,50 грн. (2481 грн.*50%). Таким чином, кримінальна відповідальність за умисне ухилення від сплати податків в особливо великому розмірі (ч.3 ст.212 КК України) протягом 2022 року може наступати в разі умисної несплати податків ( зборів) в сумі 8 683 500 грн. Відповідно до наявних у ОСОБА_6 первинних документів (видаткових накладних від 28.12.2022 №28-1/12/22, №31-1/12/22 та 30-1/12/22) загальна вартість товару, який був вилучений детективами Бюро економічної безпеки становить суму 491000,00 грн. При ввезенні (імпорту) товару в України, підлягають сплаті наступні податки (збори): ввізне мито та податок на додану вартість. Відповідно до ЗУ «Про Митний тариф України» від 04 червня 2020 року № 674-ІХ, який встановлював розміри ввізного мита, найбільшим встановленим розміром було мито у розмірі 10% від митної вартості товару. Згідно п. 193.1 Податкового кодексу України, розмір ставки податку на додану вартість, що сплачується при ввезення товару становить 20% від митної вартості. Навіть здійснивши приблизний розрахунок суми обов`язкових до сплати в бюджет платежів (а це максимум 30% від вартості товару), отримуємо суму в розмірі -147300,00 грн. (491000,00 грн. *30%). Вказана сума істотно нижча за суму (розмір спричиненої шкоди державі), необхідну для кваліфікації дій за ч.3 ст.212 КК України. Ба більше, вказана сума є недостатньою і для кваліфікації дій за ч.1 ст.212 КК України (1240,50 грн. * 3000 (значний розмір шкоди відповідно до ч.1 та примітки до ст.212 КК України) = 3721500,00 грн. При цьому звертаємо увагу суду, що ЗУ «Про Митний тариф України» на більшість з арештованих товарів встановлює ставку ввізного мита в розмірі меншому ніж 10%. а на де - які взагалі 0%. Кількість вилученого та арештованого товару, зазначеного в ухвалі слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова ОСОБА_8 від 03.01.2023 не відповідає кількості фактично вилученого детективами (що підтверджується відповідними первинними документами, які долучаються). Так. згідно протоколу огляду га ухвали суду, вилучено та накладено арешт на 80 Блоків безперебійного живлення SINUS PRO- 1000 W(E). Однак, фактично у транспортному засобі були наявними лише 50 штук блоків, з яких, SINUS PRO-1000 Е - 20 шт. та SINUS PRO-1000 W - 30 шт. Крім того, у вказаній ухвалі є помилка щодо наведеної кількості предметів: «...6) 10 (десять) картонних коробок, у кожній із яких містяться по 1 інвертору марки «VOLT POLSKA», моделі «SINUS PRO-2000-Е». Загальна кількість 80 (вісімдесят) інверторів...». При проведеному обшуку будь -яких доказів того, що вказаний товар є предметом кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.212 КК України здобуто не було; не встановлено також і будь - яких слідів злочину на ньому. Крім того, відсутні докази, що вилучене та арештоване майно було набуте протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення (зокрема, не встановлено, що такий товар був переміщений через митний кордон без сплати відповідних митних платежів тощо). Враховуючи вартість вилученого та арештованого майна/товару, який належить ОСОБА_6 , відсутні підстави вважати, шо такий може бути предметом кримінального правопорушення, передбаченого як ч.3 ст.212 КК України так і за ч.1 чи ч.2 ст.212 КК України. На сьогоднішній день органом досудового розслідування підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого будь - якою частиною ст. 212 КК України, предметом якого б було арештоване майно ( товар) не оголошено. Хоча з моменту його вилучення та накладення арешту пройшов значний проміжок часу. Просив клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_6 та її представник ОСОБА_5 у судовому засіданні подане клопотання підтримали з підстав заявлених у ньому, просили таке задовольнити.

Детектив Відділу детективів (на правах самостійного відділу) Територіального управління Бюро економічної безпеки у Львівській області ОСОБА_4 та прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні проти поданого клопотання заперечили просили у такому відмовити за безпідставністю.

Матеріали кримінального провадження на вимогу суду не були надані.

Дослідивши матеріали клопотань про накладення та скасування арешту, допитавши свідків, заслухавши пояснення учасників процесу, слідчий суддя виходить з наступного.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000006 від 27.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1, 3 ст.212, ч.1 ст.358, ч.1 ст.366 КК України 31 грудня 2022 року детективами проведено невідкладний обшук вантажного транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 616 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 та причепу «ПГ 02-И», д.н.з. НОМЕР_2 та вилучено наступні речі: котел газовий GCO-DP-13-10 7-24kw - 8 шт.; колонка газова GE-19-02 - 40 шт.; блок безперебійного живлення SINUS PRO 1000Е - 20 шт.; блок безперебійного живлення SINUS PRO 1500Е - 20 шт.; блок безперебійного живлення SINUS PRO 2000Е - 10 шт.; блок безперебійного живлення SINUS PRO 800w - 40 шт.; блок безперебійного живлення SINUS PRO 1000W - 30 шт.; акумулятор GEL VPRO SOLAR 12V ПО Ah - 4 шт.; акумулятор GEL VPRO SOLAR 12V 220 Ah - 8 шт.; акумулятор AGM 12V 100 Ah - 109 шт.; телевізор TV SAMSUNG UE55BU8002 - 1 шт.

Прокурор звернувся з клопотанням до слідчого судді про накладення арешту на вилучене майно.

Розгляд клопотання відбувся за відсутності власника майна на підставі поданих стороною обвинувачення доказів, а саме рапорту детектива ВД ТУ БЕБ у Львівській області М.Кальчика та протоколу обшуку. Зокрема, прокурор у клопотанні наводив, що невстановлена група осіб, а також службові осіб СГД здійснюють переміщення товарів через митний кордон України без сплати відповідних митних платежів. Група осіб здійснює перевезення дороговартісної продукції через митний кордон України, без сплати відповідних митних платежів, шляхом недекларування товаро-матеріальних цінностей при їх завезені на митну територію України, з подальшою їх реалізацією. Разом з тим, встановити конкретні вантажні транспортні засоби з причепами, їх власників та водіїв, котрі використовуватимуться невстановленою групою осіб для переміщення товарів через митний кордон України без сплати відповідних митних платежів в повному обсязі, не надалось можливим. Отримано оперативну інформацію про те, що для вказаної протиправної діяльності невстановленою групою осіб використовуватиметься вантажний транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 616 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , із причепом «ПГ 02-И» до нього, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням громадянина України, який виїжджатиме на територію України через міжнародний пункту пропуску «Шегині» Львівської митниці Держмитслужби.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 03 січня 2023 року було задоволено клопотання прокурора відділу нагляду за додержанням законів органами БЕБ України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та накладено арешт на майно, яке було вилучено під час проведення невідкладного обшуку у період часу з 05:57 год. до 14:58 год. 31.12.2022 детективами Відділу детективів (на правах самостійного відділу) ТУ БЕБ у Львівській області, у відповідності до ч. 3 ст. 233 КПК України, вантажного транспортного засобу марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 616 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , та причепу «ПГ 02-И», д.н.з. НОМЕР_3 .

При накладенні арешту, суд покликався на ч.1ст. 98 КПК України, п.1 ч.2 та ч.3 ст. 170 КПК України. Тобто, підставою для накладення арешту була необхідність збереження вказаного майна, як речового доказу.

В подальшому, до слідчого судді звернулася ОСОБА_6 з клопотанням про скасування арешту та подала докази придбання арештованого майна у ОСОБА_7 на території України 28.12.2022р. Оригінали накладних були надані суду для огляду в ході судового засідання.

Також ОСОБА_6 була допитана в ході судового розгляду та пояснила, що дійсно домовилася зі своєю знайомою про купівлю товарів, які в подальшому були арештовані. Доставку товарів з м.Городок до м.Львова здійснював її знайомий ОСОБА_9 .

Аналогічні покази надав свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні, який перевозив вказані речі по території України. Додатково пояснив, що він дійсно вертався з республіки Польща та ТЗ марки «MERCEDES-BENZ» з причепом однак перетин кордону здійснював без речей, що були вилучені в подальшому. Дана обставина підтверджується митною документацією.

Представником власника майна був наданий експертний висновок №19-09/315 від 04.04.2023р. Львівської торгово-промислової палати згідно якого вартість товару вилученого детективами становить 1825188,39грн. Представник доводить суду, що товар не може бути предметом кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.212 КК України, навіть й за умови його перевезення через митний кордон України без сплати митних платежів (хоча заявником даний факт категорично заперечується). Так, ч.3 ст. 212 КК України передбачає притягнення до кримінальної відповідальності за умисне ухилення від сплати податків в особливо великому розмірі. Згідно примітки до ст.212 КК України особливо великий розмір становить суму, яка в 7000 і більше разів перевищує встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Таким чином, кримінальна відповідальність за умисне ухилення від сплати податків в особливо великому розмірі (ч.3 ст.212 КК України) протягом 2022 року може наступати в разі умисної несплати податків ( зборів) в сумі 8 683 500 грн.

Відповідно до ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься недоторканність права власності.

Згідно ст.16 КПК України позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч.1, ч.2 та абз.1 ч.3 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є: 1) доказом кримінального правопорушення, 2) підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, 3) конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч.2 ст. 170 КПК України).

Водночас відповідно до ст.11 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, метою арешту майна, є визначеною в п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Слідчий суддя вважає, що ОСОБА_6 довела факт належності їй вилученого майна. Підтвердила це й своїм допитом, в якості свідка під присягою, надала видаткові накладні, експертний висновок Львівської торгово-промислової палати. Обставини вказані ОСОБА_6 підтвердив також свідок водій ОСОБА_9 . Версія ОСОБА_6 щодо походження речей, їх вартості та їх переміщення на даний час залишається підтвердженою доказами. Зі свого боку, на спростування доводів ОСОБА_6 , прокурор та детектив надалі лише усні заперечення. Будь-яких письмових документів, протоколів допитів свідків та інших доказів слідчому судді не було надано, які б вказували на те, що невстановлена група осіб, а також службові особи СГД здійснюють переміщення товарів через митний кордон України без сплати відповідних митних платежів, шляхом недекларування товаро-матеріальних цінностей при їх завезені на митну територію України, з подальшою їх реалізацією. І що для вказаної протиправної діяльності невстановленою групою осіб використовується вантажний транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ», моделі «SPRINTER 616 CDI», д.н.з. НОМЕР_1 , із причепом «ПГ 02-И» до нього, д.н.з. НОМЕР_3 , водієм якого був ОСОБА_9 . Також прокурор, детектив не встановили розмір коштів, що не надійшли до бюджету (державного цільового фонду) в результаті ухилення від сплати податків, зборів. Слідчому судді не надані докази про призначення відповідних експертиз взагалі. Тому слідчий суддя погоджується з позицією ОСОБА_6 та її представника, що арешт був накладений необґрунтовано.

Слідчому судді також не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна.

Під час судового розгляду встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває майже 5 місяців, у вказаному кримінальному провадженні жодній особі, в тому числі і ОСОБА_6 про підозру не повідомлено та відсутні відомості, що досудове розслідування здійснюється відносно неї, взагалі невідомо, які слідчі дії вчинялися для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, окрім як, невідкладного обшуку.

Варто зауважити, що зазначений захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, його межі у часі окреслені строками досудового розслідування. Водночас, досудове розслідування розпочато 27.11.2022р., майже 5 місяців тому.

Слідчим суддею при розгляді даного клопотання враховується практика Європейського суду з прав людини, зокрема правова позиція ЄСПЛ у справі «AKSHIN GARAYEV v. AZERBAIJAN» від 02.02.2023, заява №30352/11. Власник приватної компанії скаржився на те, що постійне і тривале утримання майна, що належить його компанії, в якості речових доказів у кримінальному провадженні, порушувало його право на мирне володіння своїм майном. У цій справі ЄСПЛ зазначив, що оскільки утримання майна Заявника як доказу є заходом, який тимчасово обмежує користування та розпорядження майном, цей захід має бути передбачений національним законодавством, переслідувати законну мету та бути їй пропорційним. Водночас також повинно існувати розумне співвідношення пропорційності між засобами, що застосовуються, і метою, яку прагнуть досягти будь-які заходи, що застосовуються державою, в тому числі заходи, спрямовані на контроль за використанням майна приватної особи. Ця вимога виражається в понятті "справедливого балансу", який повинен бути досягнутий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав особи. Для того, щоб визначити пропорційність відповідного заходу, необхідно враховувати його тривалість, а також його необхідність з огляду на хід кримінального провадження, наслідки його застосування для відповідної особи та рішення, прийняті органами влади у зв`язку з цим. У справі Заявника Суд взяв до уваги, що кримінальне провадження залишалося призупиненим без проведення активних слідчих дій та без можливості переоцінити подальшу необхідність збереження речових доказів. При цьому Суд врахував значну вартість цього майна. Як наслідок, ЄСПЛ констатував, що у цій справі не було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та інтересами Заявника, оскільки він був зобов`язаний нести надмірний тягар внаслідок тривалого утримання його майна як доказу.

Беручи до уваги вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння власником належним йому майном, у застосуванні цього заходу відпала потреба, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна.

Керуючись вимогами ст. ст.170, 171, 173, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова у справі №463/9257/22 (провадження 1-кс/463/112/23), а саме арешт на

1.Котел газовий GCO-DP-13-10 7-24kw - 8 шт.;

2.Колонка газова GE-19-02 - 40 шт.;

3.Блок безперебійного живлення SINUS PRO 1000Е - 20 шт.;

4.Блок безперебійного живлення SINUS PRO 1500Е - 20 шт.;

5.Блок безперебійного живлення SINUS PRO 2000Е - 10 шт.;

6.Блок безперебійного живлення SINUS PRO 800w - 40 шт.;

7.Блок безперебійного живлення SINUS PRO 1000W - 30 шт.;

8.Акумулятор GEL VPRO SOLAR 12V 110 Ah - 4 шт.;

9.Акумулятор GEL VPRO SOLAR 12V 220 Ah - 8 шт.;

10.Акумулятор AGM 12V 100 Ah - 109 шт.;

11.Телевізор TV SAMSUNG UE55BU8002 - 1 шт.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1