Справа № 372/2529/20
Провадження 1-в-27/23
ухвала

Іменем України

15 березня 2023 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника відділу з питань пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Обухівського районного суду Київської області подання в.о. начальника Обухівського районного відділу № 2 філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відносно ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В :

06.03.2023 року до суду надійшло клопотання про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді виправних робіт ОСОБА_5 , яке обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 був засуджений вироком Обухівського районного суду Київської області, який в подальшому було змінено ухвалою Київського апеляційного суду, та станом на 14.02.2023 року він відбув 1/2 строку покарання, за час відбування покарання засуджений зарекомендував себе позитивно, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, обов`язки, покладені судом виконав, а тому просить умовно-достроково звільнити його від відбування покарання.

В судовому засіданні представник відділу з питань пробації ОСОБА_4 , вимоги клопотання підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотанні.

Прокурор Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечила проти задоволення клопотання.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити, посилаючись на обставини викладені в клопотання. Пояснив, що він відбув 1/2 частину призначеного покарання, за час відбування покарання до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався.

Вислухавши представника відділу з питань пробації та засудженого, які підтримали клопотання в повному обсязі, думку прокурора, яка не заперечила проти задоволення клопотання, перевіривши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вказане клопотання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно зі ст. ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироку суд має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже головними умовами для прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, про що також зазначено в п. 2 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким».

При вирішенні питання про можливість застосування до засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд аналізує дані про поведінку засудженого за весь час відбуття покарання, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. Положення про те, що засуджений довів своє виправлення означає, що його зразкова поведінка і сумлінне ставлення до виконання обов`язків у період відбування покарання засвідчили успішність процесу його виправлення. Сумлінна поведінка - це зразкове виконання вимог режиму і свідоме додержання дисципліни, вказівок адміністрації, наявність подяк і відсутність стягнень, якщо особа відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі.

При цьому суд бере до уваги поведінку засудженого за весь час відбування покарання, а не лише за останній період, що передує зверненню з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженець с. Старі Безрадичі, Обухівського району, Київської області, громадянин України, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , освіта середньо-спеціальна, працює в ТОВ "Альтернатива" на посаді електрослюсар з ремонту електричних машин, не одружений, раніше не судимий.

ОСОБА_5 засуджений 02.08.2021 року Обухівським районним судом Київської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України до покарання у виді арешту строком на чотири місяці, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 3 роки.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.02.2022 року, вирок Обухівського районного суду Київської області від 02.08.2021 року в частині призначеного основного покарання змінено, пом`якшено основне покарання за ч. 1 ст.286 КК України, визначено його у виді виправних роби на строк 1 рік і відрахуванням в дохід держави із заробітку 10 %.

01.07.2022 року вирок відносно ОСОБА_5 надійшов для виконання до Обухівського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» в м. Києві та Київській області.

06.07.2022 року засуджений був ознайомлений з порядком відбування покарання у виді виправних робіт.

З 01.08.2022 року ОСОБА_5 відбуває покарання у ТОВ «Альтернатива» на посаді електрослюсаря.

За період відбування покарання із заробітної плати засудженого в дохід держави перераховано 6090 грн. 89 коп.

Суду подано характеристики з місця роботи, зі змісту яких вбачається, що засувний ОСОБА_5 за місце роботи зарекомендував себе як відповідальний працівник, надійний товариш, комунікабельна людина, дисциплінований виконавець, помічник колегам по роботі. Шкідливі звички та запізнення на роботу відсутні.

Станом на 14.02.2023 року засуджений ОСОБА_5 відбув 1/2 строку покарання, а саме: з 01.08.2022 року по 14.02.2023 року відбув 6 місяців 14 днів виправних робіт.

За період відбування покарання до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягувався.

Ті обставини, що засуджений ОСОБА_5 відбув 1/2 строку покарання та за період відбування покарання з його заробітної плати в дохід держави перераховано 6090 грн. 89 коп., ще не підтверджують того, що засуджений повністю став на шлях виправлення, оскільки така поведінка засудженого не може бути підставою для його умовно-дострокового звільнення від подальшого відбування покарання. Так, під час розгляд справи потерпілою було заявлено цивільний позов, який було задоволено частково, та стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 144 635 грн. 34 коп., відшкодування моральної шкоди у розмірі 120 000 грн., а всього 264 635 гривень 34 копійки, крім того з ОСОБА_5 також було стягнуто на користь держави судові витрати за проведення експертиз в розмірі 4 447 гривень 80 копійок, однак окрім відбування покарання у виді виправних робіт з відрахуванням в дохід держави із заробітку 10%, що становить лише незначну суму - 6090 грн. 89 коп., в іншій частині вирок суду засудженим не виконано навіть частково, зокрема щодо відшкодування шкоди потерпілій та відшкодування витрат за проведення експертиз на користь держави.

Отже доводи клопотання про доцільність умовно-дострокового звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання у виді виправних робіт, не доведено належними і допустимими доказами, є непереконливими.

Таким чином, суд вважає неможливим застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, так як останній не довів свого виправлення. Умовно-дострокове звільнення застосовується в кожному конкретному випадку індивідуально, вирішується на розсуд суду і відноситься до дискреційних повноважень суду, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що для досягнення цілей покарання умовно-дострокове звільнення в даному випадку є передчасним, тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.78 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.165 КВК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання в.о. начальника Обухівського районного відділу № 2 філії державної установи «Центр пробації» в місті Києві та Київській області про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання відносно ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Суддя ОСОБА_1