Справа № 461/1483/23
Провадження № 1-кс/461/1296/23
УХВАЛА

08.03.2023 року,слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого управління ГУНП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000021 від 15.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що оперативними працівниками УСБУ у Львівській області отримано інформацію щодо організації окремими особами, серед яких є мобілізовані військовослужбовці, каналу незаконного переправлення громадян України через державний кордон, з корисливих мотивів. Так, 13.02.2023 в УСБУ у Львівській області із письмовою заявою звернувся громадянин України ОСОБА_4 , про те, що громадянин України займається незаконним переправлення осіб призивного віку через державний кордон України, за винагороду, шляхом виготовлення фіктивних документів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що військовослужбовець ОСОБА_5 , який проходить військову службу на посаді старшого механіка апаратного взводу телекомунікаційних систем роти зв`язку батальйону зв`язку у військовій частині НОМЕР_1 , у відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Водночас, ОСОБА_5 та залучений ним до протиправної діяльності ОСОБА_6 , діючи в порушення вимог законодавства, будучи обізнаними, що на період дії правового режиму воєнного стану, введеного Указом Президента від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, який введено із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та продовженого Законами України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 2119-IX від 15.03.2022 № 2212-IX від 21.04.2022, № 2263-ІХ від 22.05.2022, № 2500-ІХ від 15.08.2022, № 2738-ІХ від 16.11.2022, № 8419-ІХ від 19.02.2023, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України» №57 від 27.01.1995, виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років забороняється, вчинили умисне кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин.

Так, 17.02.2023, близько 18.00 год., ОСОБА_5 , перебуваючи на перехресті АДРЕСА_1 та Володимира Івасюка, у селі Зимна Вода, Львівської області, під час зустрічі із ОСОБА_4 повідомив останньому про те, що він може організувати переправлення ОСОБА_4 через державний кордон України та організувати за грошову винагороду внесення персональних даних ОСОБА_4 як водія громадської організації до автоматизованої системи «Шлях», яка передбачена для осіб, які займаються ввезенням гуманітарної допомоги від міжнародних організацій та осіб для потреб України під час воєнних дій, що забезпечить останньому безперешкодний виїзд через державний кордон України на весь період дії воєнного стану для вирішення особистих питань, не пов`язаних із перевезенням гуманітарної допомоги, а також повідомив ОСОБА_4 про необхідність оплати у сумі 4000-4500 доларів США за організацію незаконного переправлення ОСОБА_4 через державний кордон України.

Слідчий вказує, що з метою організації незаконного переправлення ОСОБА_4 через державний кордон України у точно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак в період з 17.02.2023 по 22.02.2023, ОСОБА_5 підшукав та залучив до своїх протиправних дій ОСОБА_6 , якому повідомив про свої злочинні наміри та доручив отримати грошові кошти у раніше обумовленій сумі від ОСОБА_4 , а також виготовити довіреність на право розпорядження та керування на території України та за її межами транспортним засобом марки «Renault Trafic» з номерним знаком НОМЕР_2 .

В подальшому, за вказівкою ОСОБА_5 , який діяв з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, 23.02.2023, близько 22.00 год. ОСОБА_6 , достовірно усвідомлюючи неправомірність дій ОСОБА_5 , зустрівся із ОСОБА_4 в попередньо обумовленому місці, а саме в с. Оселя Яворівського району Львівської області, після чого вони спільно направились на автомобілі ОСОБА_4 до АЗС «ОККО» що за адресою: Львівська область, м. Яворів, вул. Левада, 2. Перебуваючи на території вказаної АЗС ОСОБА_6 отримав від ОСОБА_4 першу частину грошових коштів у вигляді завдатку в сумі 500 доларів США за організацію ОСОБА_5 незаконного переправлення ОСОБА_4 через державний кордон України шляхом внесення його персональних даних як водія громадської організації до автоматизованої системи «Шлях» та сприяння ОСОБА_6 незаконного переправлення ОСОБА_4 через державний кордон України шляхом надання довіреності на право керування транспортним засобом марки «Renault Trafic» з номерним знаком НОМЕР_2 та наданні самого транспортного засобу для такого перетину. В ході даної зустрічі 23.02.2022 близько 22.15 год. в телефонній розмові ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_4 передав йому грошові кошти у сумі 500 доларів США, за що ОСОБА_6 має виготовити нотаріально посвідчену довіреність про право керування транспортним засобом для ОСОБА_4 , за допомогою якого за злочинним планом ОСОБА_5 останній мав незаконно перетнути державний кордон України під видом водія громадської організації після внесення відомостей до автоматизованої системи «Шлях».

Після виготовлення нотаріально посвідченої довіреності про право керування транспортним засобом ОСОБА_4 повинен передати решту обумовленої суми у виді 4000 доларів США ОСОБА_6 .

Слідчий зазначив, що продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, діючи з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення за рахунок вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 06.03.2023 дав вказівку ОСОБА_6 отримати від ОСОБА_4 другу частину грошових коштів в сумі 4000 доларів США.

06.03.2023 близько 17.05 год., ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_5 , перебуваючи на території АЗС «UPG», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 200 Б, зустрівся з ОСОБА_4 та сприяючи незаконному переправленню його через державний кордон України, передав довіреність про право розпорядження та керування на території України та за її межами транспортним засобом марки «Renault Trafic» з номерним знаком НОМЕР_2 , на якому він за вказівкою ОСОБА_5 мав незаконно перетнути державний кордон України. Після цього ОСОБА_6 зателефонував

ОСОБА_5 , який в телефонній розмові повідомив ОСОБА_4 пункти пропуску через які він може безперешкодно перетнути державний кордон України, а також про те, що згодом подасть його паспортні дані для внесення до автоматизованої системи «Шлях».

Після надання порад і вказівок ОСОБА_5 , ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_4 другу частину грошових коштів у сумі 4000 доларів США за організацію ОСОБА_5 незаконного переправлення ОСОБА_4 через державний кордон України шляхом внесення його персональних даних як водія громадської організації до автоматизованої системи «Шлях» та надання вказівки про місце перетину останнім державного кордону України, а також за сприяння ОСОБА_6 такого перетину, після чого протиправна діяльність ОСОБА_5 та ОСОБА_6 була припинена правоохоронними органами.

06.03.2023 в період час з 18 год. 39 хв. по 19 год. 51 хв. у місті Стрию, по вул. Виговського, 15 у приміщенні службового кабінету №18, військової частини НОМЕР_3 в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , в ході проведення особистого обшуку останнього було виявлено та вилучено речі та документи.

В подальшому вилучені речі та документи визнано речовими доказами, а тому з метою їх збереження слідчий просив вказане клопотання задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі та без повідомлення володільців майна.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Судом встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 15.02.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Постановою слідчого від 06 березня 2023 року вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 речі та документи визнано речовими доказами.

Згідно ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на вилучені в ході проведення особистого обшуку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 речі, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung» з імеі1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «Київстар» із зазначеними на ній цифрами « НОМЕР_6 »;

- мобільний телефон марки «Samsung» з імеі1: НОМЕР_7 , імеі2: НОМЕР_8 з двома сім-картками оператора мобільного зв`язку «Київстар» із зазначеними на них цифрами « НОМЕР_9 » та « НОМЕР_10 , НОМЕР_11 »;

- сім-картка оператора мобільного зв`язку «Водафон» із зазначеним на ній цифрами « НОМЕР_12 »;

- сім-картка оператора мобільного зв`язку «Київстар» із зазначеними на ній цифрами « НОМЕР_10 , НОМЕР_13 »;

- сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» із зазначеними на ній цифрами « НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , 9657»;

- сім-картка оператора мобільного зв`язку «Лайфселл» із зазначеними на ній цифрами « НОМЕР_14 , НОМЕР_15 , НОМЕР_16 , 9658».

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1