ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа №953/896/23 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/488/23 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: запобіжний захід
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2023 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

-головуючого ОСОБА_2 ,

-суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

-при секретарі ОСОБА_5 ,

-прокурора ОСОБА_6 ,

-захисника ОСОБА_7 ,

-підозрюваної ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 березня 2023 року, -

УСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого 3 відділення слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області та продовжено щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у межах строку досудового розслідування по 01 травня 2023 року включно, який полягає в забороні підозрюваній залишати житло цілодобово за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язано ОСОБА_8 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду.

Цією ж ухвалою покладено на підозрювану ОСОБА_8 обов`язки:

- не відлучатися із м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати в частині визначення цілодобового домашнього арешту, який полягає в забороні підозрюваній залишати житло цілодобово, в іншій частині залишивши покладені обов`язки без змін або визначити обмежений час перебування під домашнім арештом з можливістю покидати місце проживання з 07-00 до 19-00 годин.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник послався на те, що підозра є необґрунтованою, оскільки ОСОБА_8 лише виконувала свої обов`язки із забезпечення дотримання права на освіту, в умовах, коли силові та військові представники державної влади України покинули м. Куп`янськ. Указав, що, слідчий суддя не врахував, що підозрювана змушена була переїхати до м. Харкова, де отримала статус ВПО та здійснює постійний догляд за літньою матір`ю, у зв`язку із чим останній потрібно працювати, щоб оплачувати квартиру та купувати продукти, що в умовах цілодобового домашнього арешту не виявляється можливим. Зазначив, що підозрювана не вчиняла жодних спроб переховування, прибуває вчасно на всі виклики, про необхідність зміни місця проживання просила дозвіл у слідчого. Наголосив, що ризики переховування та вчинення іншого кримінального правопорушення відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника та підозрювану, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу слідчий суддя повинен врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч.2 ст.181 КПК України домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців.

Під час апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що рішення слідчого судді першої інстанції є обґрунтованим та постановлено з дотриманням зазначених вимог чинного та міжнародного законодавства.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або незаконно впливати на інших учасників провадження, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину може вдатися до відповідних дій.

Так, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.111-1 КК України, за який останній може бути призначено покарання до 3 років позбавлення волі.

Крім того, відповідно до пред`явленої підозри, ОСОБА_8 підозрюється у вчинення кримінального правопорушення проти основ національної безпеки під час дії воєнного стану в України, який остання, згідно пред`явленої підозри, здійснювала у взаємодії з представниками окупаційної влади та держави агресора російської федерації.

При цьому належить врахувати, що саме внаслідок суспільної небезпечності таких дій, під час воєнного стану та збройної агресії російської федерації, є об`єктивні підстави вважати, що підозрювана може переховуватись від правоохоронних органів та суду, що в свою чергу призведе до порушення розумних строків досудового розслідування та судового розгляду, а також належне дотримання сторонами їх процесуальних прав та обов`язків.

За таких обставин, посилання сторони захисту на недоведеності існування зазначеного ризику, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки існування втечі від правоохоронних органів та суду об`єктивно вбачається з відомостей, що є наявними у кримінальному провадженні.

Доводи захисника про відсутність ризику вчинення ОСОБА_8 іншого кримінального правопорушення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки вказаний ризик не встановлено слідчим суддею.

Посилання сторони захисту на те, що підозрювана змушена була переїхати до м. Харкова, де отримала статус ВПО та здійснює постійний догляд за літньою матір`ю, у зв`язку із чим останній потрібно працювати, щоб оплачувати квартиру та купувати продукти, що в умовах цілодобового домашнього арешту не виявляється можливим, в даному випадку є недостатніми для нівелювання наявності ризику переховування ОСОБА_8 , враховуючи вищенаведене.

Доводи скарги захисника про відсутність обґрунтованої підозри, колегія суддів не бере до уваги, оскільки відповідно до матеріалів провадження обґрунтованість підозри підтверджується рядом доказів, на які є посилання в ухвалі слідчого судді, а належність та допустимість зазначених доказів, повинна бути оцінена судом, під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Крім того, сторона захисту не позбавлена можливості оскаржити пред`явлену підозру протягом відповідного строку, передбаченого КПК України, після її пред`явлення.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення та дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризику, передбаченого п.1ч.1 ст.177 КПК України.

За таких обставин, колегія суддів вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваною його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків досудового розслідування.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_8 та відсутності підстав для зміни чи скасування судового рішення за доводами апеляційної скарги захисника.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 23 березня 2023 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: