ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1080/23 Номер провадження 11-сс/814/508/23Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2023 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого суддіОСОБА_2
суддів: за участю: секретаря судового засідання прокурора лікаря-психіатра захисника законного представника особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеруОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ОСОБА_9 ОСОБА_10

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 03 березня 2023 року,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2023 року за №0000318, задоволено клопотання слідчого СВ ВП №1 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області ОСОБА_11 , погоджене з прокурором Полтавської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 .

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , не судимому,

застосовано запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, на строк до 29 квітня 2023 року.

Приймаючи таке рішення, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_10 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які проживають з ним у одному будинку, вчинити інше суспільно небезпечне діяння, особу ОСОБА_10 , який має тяжке хронічне психічне захворювання, вчиняє сварки та насильство в сім`ї за місцем проживання, й неможливість іншого більш м`якого запобіжного заходу запобігти встановленим вище ризикам.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 03 березня 2023 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого про застосування ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку. Свої вимоги апелянт мотивує тим, що слідчий суддя не врахував те, що: стороною обвинувачення не доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України, та існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Під час провадження в суді апеляційної інстанції потерпіла ОСОБА_12 направила заяву, в якій просила залишити без зміни оскаржувану ухвалу, посилаючись на небезпеку ОСОБА_10 для суспільства.

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ заслухала суддю-доповідача, думку ОСОБА_10 , його захисника та законного представника на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора проти апеляційної скарги, пояснення лікаря, який підтвердив, що стан ОСОБА_10 є нестабільним, він страждає важкою розумовою відсталістю та раніше встановлений йому діагноз у вигляді шизофренії не втрачається, а може змінити лише свою форму, вивчила матеріали провадження, обговорила доводи апеляційної скарги та дійшла висновку про те, що вона не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Положеннями ч.ч.1, 3 ст.508 КПК України унормовано, що до особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Застосування вказаних вище запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі п.3 ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ВП №1 Полтавського РУП ГУНП у Полтавській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 березня 2023 року за №0000318 (а.п.5).

Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_10 в період часу, що відноситься до інкримінованого суспільно небезпечного діяння, виявляв ознаки хронічного психічного захворювання у вигляді шизофренії, що позбавляло його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними. У судовому засіданні апеляційної інстанції законний представник також підтвердила те, що ОСОБА_10 установлено діагноз у вигляді шизофренії, розумової відсталості.

Зазначене вище узгоджується з даними довідки КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної рали» №1316/06-11 від 02 березня 2023 року, відповідно до яких ОСОБА_10 у 2021 році перебував у вказаному медичному закладі на стаціонарному лікуванні з діагнозом - розумова відсталість тяжкого ступеню, значні відхилення в поведінці ОСОБА_10 , які потребують особливої уваги та лікування (а.п.33-34). В апеляційному суді лікар-психіатр підтвердив те, що на даний час стан ОСОБА_10 є нестабільним, він страждає важкою розумовою відсталістю й раніше встановлений діагноз у вигляді шизофренії не втрачається.

Відповідно ж до рішення Київського районного суду м. Полтава від 16 квітня 2013 року ОСОБА_10 визнаний недієздатним і, в тому числі, й наразі має опікуна ОСОБА_9 (а.п.32, 39).

За таких обставин, 02 березня 2023 року слідчим ОСОБА_11 змінено порядок досудового розслідування даного кримінального провадження та постановлено продовжувати його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, щодо ОСОБА_10 , як щодо особи, щодо якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру.

Досудовим розслідуванням установлено, що 01 березня 2023 року приблизно о 12 годині ОСОБА_10 , діючи з метою вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним, оральним проникненням у тіло ОСОБА_12 з використанням геніталій, без добровільної згоди ОСОБА_12 , попередньо ввівши її в оману та скориставшись тим, що його дії ніхто не помічає, схопив ОСОБА_12 за руку й потягнув у квартиру АДРЕСА_2 , намагаючись зґвалтувати останню, однак не закінчив кримінальне правопорушення до кінця внаслідок спротиву ОСОБА_12 .

02 березня 2023 року слідчий ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , повідомила ОСОБА_10 про підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України (а.п.42-43).

03 березня 2023 року слідчий ОСОБА_11 , за погодженням з прокурором ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Київського районного суду м. Полтава з клопотанням про застосування ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, мотивуючи подане клопотання наявністю: обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_10 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати речі, які мають істотне значення для встановлення обставин суспільно небезпечного діяння, незаконно впливати на свідків, учинити інше суспільно небезпечне діяння, та неможливістю іншого більш м`якого запобіжного заходу запобігти встановленим вище ризикам (а.п.1-46).

Так, слідчий суддя, задовольняючи наведене клопотання, застосував ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, строком на 60 днів.

Слідчий суддя вказав, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»).

Розглядаючи клопотання про застосування підозрюваному виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_10 суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15 ч.1 ст.152 КК України, ризиків, визначених у п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_10 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, які проживають з ним у одному будинку, вчинити інше суспільно небезпечне діяння, особу ОСОБА_10 , який має тяжке хронічне психічне захворювання, вчиняє сварки та насильство в сім`ї за місцем проживання, й неможливість іншого більш м`якого запобіжного заходу запобігти встановленим вище ризикам.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_10 указаного суспільно небезпечного діяння підтверджується зібраними в кримінальному провадженні вагомим доказами, зокрема даними протоколів: допиту потерпілої ОСОБА_12 від 01 березня 2023 року, яка підтвердила те, що ОСОБА_10 , попередньо представившись жіночим ім`ям і покупцем одягу, 01 березня 2023 року приблизно о 12 годині схопив її за руку й потягнув у квартиру АДРЕСА_2 з метою її зґвалтування, однак їй вдалось вирватись і вона вибігла з під`їзду (а.п.15-16); допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 від 01 березня 2023 року (а.п.25, 27-30); слідчого експерименту від 22 березня 2023 року, в ході якого потерпіла ОСОБА_12 відтворила вказані вище обставини вчинення ОСОБА_10 замаху на її зґвалтування; огляду від 10 березня 2023 року, відповідно до якого зафіксовано відправку ОСОБА_10 у листуванні ОСОБА_12 зображень порнографічного характеру, та іншими доказами, долученими до матеріалів клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, колегія суддів зауважує, що на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні суспільно небезпечного діяння. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів правильно визначив, що причетність ОСОБА_10 до вчинення суспільно небезпечного діяння, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

У свою чергу, із урахуванням конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_10 у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді в частині доведеності у даному кримінальному провадженні встановлених слідчим суддею ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Наявні у справі факти та обставини, на які посилається орган досудового розслідування в клопотанні та доведені прокурором у судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_10 може: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, учинити інше суспільно небезпечне діяння, що, в свою чергу, дає підстави для застосування до нього одного із запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.178 КПК України колегія суддів, ураховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_10 інкримінованого йому суспільно-небезпечного діяння проти статевої свободи потерпілої, що має високий ступінь суспільної небезпеки, дані про особу ОСОБА_10 , його небезпечну поведінку та характер хронічного психічного захворювання в їх сукупності, вважає, що лише такий запобіжний захід як поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку ОСОБА_10 , здатен забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

З викладеного вище вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, перевірив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування вказаного запобіжного заходу, й зазначені обставини підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею.

На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти встановленим слідчим суддею ризикам, які доведені стороною обвинувачення під час розгляду клопотання, що виключає можливість обрання ОСОБА_10 більш м`якого запобіжного заходу.

Тому зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування оскаржуваної ухвали, не знайшли свого підтвердження перевіркою матеріалів провадження.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване судове рішення, не встановлено.

Отже, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_10 , залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Полтава від 03 березня 2023 року щодо ОСОБА_10 - без зміни.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4