Справа № 953/1234/23
н/п 1-кс/953/1377/23
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" лютого 2023 р. м. Харків
Слідчий суддя Київського районного суду м. Харкова ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2 ,
На обґрунтування доводів клопотання прокурором зазначено, що зверненням Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, Європейського Парламенту, Парламентської Асамблеї Ради Європи, Парламентської Асамблеї НАТО, Парламентської Асамблеї ОБСЄ, Парламентської Асамблеї ГУАМ, національних парламентів держав світу про визнання Російської Федерації (далі РФ) державою-агресором, затвердженим постановою Верховної Ради України від 27.01.2015 №129-VIII, РФ визнано державою-агресором.
Згідно з Конституцією України, Україна є суверенною та незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаагськими конвенціями 1907 року, IV Женевськими конвенціями 1949 року, а також усупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї, Договору про дружбу, співробітництво та партнерство між Україною та Російською Федерацією 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.
Діючи в порушення норм міжнародного гуманітарного права, президент Російської Федерації (далі РФ) ОСОБА_4 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням представники влади РФ, всупереч вимогам п. п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципів Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимог ч. 4 ст. 2 Статуту ООН та Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV) від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), підготували та розв`язали агресивну війну та військовий конфлікт підрозділів ЗС РФ на території України.
24.02.2022 на виконання вищевказаного злочинного наказу військовослужбовці Збройних Сил РФ, шляхом збройної агресії, із загрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглися на територію України через державні кордони України в Автономній Республіці Крим, Харківській, Донецькій, Луганській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та вчинили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, що мають важливе народногосподарське або оборонне значення, та вчинили окупацію частин зазначеної території, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України з порушенням порядку, встановленого Конституцією України, яка триває до теперішнього часу та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.
24.02.2022 Указом Президента України Володимира Зеленського №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки та оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» запроваджено воєнний стан на всій території України.
З початку військової агресії РФ, на територіях, які опинилися в окупації, серед яких був і смт. Шевченкове, Куп`янського району, Харківської області, представники держави-агресора, створили незаконні органи влади, які розпочали впроваджувати політичні стандарти РФ.
Так, на початку червня 2022 року у громадянина України ОСОБА_5 , який перебував на тимчасово окупованій території Куп`янського району Харківської області, займаючи посаду «Главного специалиста сектора внутренней политики Шевченковского территориального управления ВГА Купянского района Харьковской области», виник кримінально протиправний умисел направлений на здійснення колабораційної діяльність, а саме організації та проведення заходів політичного характеру, здійснення інформаційної діяльності у співпраці з окупаційною адміністрацією держави-агресора, спрямовані на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації.
Слідством встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді «Главного специалиста сектора внутренней политики Шевченковского территориального управления ВГА Купянского района Харьковской области», знаходячись у смт. Шевченкове Харківської області, під час його окупації, з метою здійснення інформаційної діяльності у співпраці з окупаційною адміністрацією держави-агресора, спрямовані на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації здійснював заходи по розповсюдженню інформаційних газет «Харьков Z» серед місцевих мешканців смт. Шевченкове та Шевченківського району Харківської області.
Серед іншого, ОСОБА_5 збирав інформацію про місце розташування виборчих комісій на території Шевченківского району Харківської області та здійснював огляд приміщень для проведення в подальшому референдуму про приєднання території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області до держави агресора.
Також діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 був відповідальним за збір інформації щодо агітаційних приміщень, стендів, флагштоків на території смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області.
Проведення даних заходів було спрямовано на підтримку політики, що проводиться країною агресором по відношенню до України, позитивного ставлення мешканців смт. Шевченкове Куп`янського району Харківської області до окупації міста збройними силами РФ та безпосередньо до військових РФ.
Виявлені та вилучені предмети визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.
Прокурор наголосив, що на час досудового розслідування та судового провадження на вказані предмети та документи необхідно накласти арешт з метою збереження речових доказів та недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі. Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, у матеріалах справи міститься заява останнього про розгляд клопотання за його відсутності, яке він підтримує та просить задовольнити.
У судове засідання власник майна - не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання.
Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, неприбуття у судове засідання прокурора та власника майна не перешкоджає розгляду клопотання.
Через неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 4 ст. 107 КПК України.
Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, встановив наступне.
Предмети, вилучені 31.10.2022 в ході проведення слідчої дії огляду місця події відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть свідчити про причетність підозрюваного та/або інших осіб до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 111-1 КК України.
Зареєстрований ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 .
Місцем зберігання вилучених 15.02.2023 предметів є матеріали кримінального провадження та в подальшому слідчий відділ УСБУ в Харківській області.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
За приписами ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що вилучене під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди майно має значення для забезпечення кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є знаряддям вчинення злочину, зберегло на собі його сліди, та існує можливість його використання як доказу у кримінальному провадженні.
З огляду на наведене, клопотання підлягає задоволенню як таке, що ґрунтується на вимогах закону.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя -
п о с т а н о в и в:
1) Один примірник газети «Харьков Z» № 18 від 2022 р.;
2)Прапор російської федерації розміром 1,5 х 1 м.;
3)Прапор російської федерації розміром 105 х 148 мм.;
Місцем зберігання арештованого майна визначити матеріали кримінального провадження та в подальшому слідчий відділ УСБУ в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час її постановлення, у той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Повний текст ухвали складений і підписаний без проголошення 20.02.2023 року.

Слідчий суддя ОСОБА_8