Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/1886/22
Провадження №: 1-кп/332/47/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2023 р.м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 00525 від 23.06.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя розлученого, не має на утриманні неповнолітніх чи малолітніх дітей, який має середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою

АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 13.06.2022 Київським районним судом м. Полтави, за ч. 4 ст. 407 КК України, до покарання у вигляді позбавлення волі на строк три роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з випробувальним терміном 1 рік,-

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна» визначено, що зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян. Пунктами 1-4, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992№ 576, та Інструкцією «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622 (далі - Інструкція, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 № 622). визначено, що придбання, зберігання та використання вогнепальної зброї, боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів здійснюється лише на підставі спеціальних дозволів.

ОСОБА_4 , маючи умисел на носіння, зберігання, придбання, вибухових пристроїв та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, перебуваючи в якості добровольця Територіальної оборони « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на території Запорізької області, біля села Степове, в період часу з березня по квітень 2022 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, шляхом привласнення знайденого, незаконно придбав, корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5, два підриввчі дистанційної дії УЗРГМ та УЗРГМ-2, та 67 патронів, які в подальшому почав зберігати при собі в рюкзаку, що йому належить.

В подальшому, продовжуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, розуміючи протиправність свого діяння. ОСОБА_4 , без передбаченого законом дозволу, наприкінці травня 2022 року вчинив дії по їх переміщенню, незаконно перевізши корпус бойової ручної наступальної осколкової гранати РГД-5. два підривачі дистанційної дії УЗРГМ та УЗРГМ-2, та 67 патронів до місця свого мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , де в подальшому зберігав їх, без передбаченого законом дозволу, до моменту їх вилучення працівниками поліції під час проведення санкціонованого обшуку 22.05.2022 року, який проведено в період часу з 16 години 52 хвилини до 17 години 40 хвилин.

Відповідно до висновку експерта від 14.06.2022 року № КСЕ- 19/108-22/5196, вказані вище предмети, а саме:

предмет еліпсоїдної форми-корпусом бойової ручної наступальної осколкової гранити РГД-5 промислового виготовлення, який до бойових припасів не відносяться, містять в собі заряд бризантної вибухової речовини - тротил, масою 100- 115г, заряд вибухової речовини, яким споряджений корпус бойової ручної наступальної осколкової гранити РГД-5 придатний для здійснення вибуху та руйнування корпусу з утворенням характерних осколків, при наявності засобу підриву(ініціювання вибуху) або при утворенні необхідних для цього умов;

два предмети циліндричної форми - бойовими уніфікованими підривачами дистанційної дії УЗРГМ, УЗРГМ-2 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але являються самостійними вибуховими пристроями і відносяться до засобів підриву(ініціювання вибуху). Бойові уніфіковані підривані дистанційної дії УЗРГМ, УЗРГМ-2 містять в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 г, азид свинцю масою 0,2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г кожний. Бойові уніфіковані підривані дистанційної дії УЗРГМ, УЗРГМ-2 придатні для здійснення вибуху у якості засобу підриву (ініціювання вибуху). Наданий на дослідження корпус бойової ручної гранами наступальної осколкової гранати РГД-5 в сукупності з наданими на дослідження бойовими уніфікованими підривачами дистанційної дії УЗРГМ або УЗРГМ-2 являються вибуховим пристроєм військового призначення, а саме бойовою ручкою наступальною осколковою гранатою РГД-5 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів.

Крім того, згідно висновку експерта від 15.06.2022 року № СЕ-19/108-22/5193- БЛ, надані на дослідження 67 предметів, схожих на патрони є боєприпасами, а саме: 64 предмети, схожих на патрони-бойовими проміжними патронами калібру 5,45x39мм, що придатні для стрільби з нарізної вогнепальної зброї калібру 5, 45 мм, наприклад: автоматів конструкції Калашникова (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручних кулеметів конструкції Калашнікова (РПК-74) та їх модифікації; 2 предмети, схожі на патрони-бойовими проміжними патронами калібру 7,62x39 мм, виробництва СРСР, що призначені до стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї калібру 7,62 мм, наприклад: самозарядних карабінів (СКС), автоматів (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів (РПК, РПКС), один предмет, схожий на патрони - бойовим гвинтівочним патроном калібру 7,62x53 мм, промислового виробництва, що призначений для стрільби з бойової нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру 7,62x53 мм, наприклад: гвинтівок (карабінів) конструкції Мосіна, самозарядних гвинтівок Токарєва(СВТ), ручних кулеметів конструкції Дегтярева (ДП), снайперських гвинтівок Драгунова (СВД) та ін. виготовлені промисловим способом та придатні до стрільби.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив злочин передбачений ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання вибухових пристроїв та бойових припасів, без передбаченого законом дозволу .

У підготовчому судовому засіданні судом розглянуто угоду про визнання винуватості від 25.08.2022 року, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м. Запоріжжя , за участю захисника ОСОБА_5 .

Згідно з даною угодою прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій останнього за ч.1 ст. 263 КК України.

Прокурором в судовому засіданні долучені письмові докази - матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, постанову визнання речових доказів від 23.08.2022, акт знищення вибухових матеріалів від 10.06.2022, висновок експерта від 14.06.2022 року № КСЕ- 19/108-22/5196, висновок експерта від 15.06.2022 року № СЕ-19/108-22/5193- БЛ, та довідки про витрати на проведення експертиз.

ОСОБА_4 у повному обсязі беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного злочину. Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, та отримана згода останнього на його призначення. В угоді передбачено та роз`яснено наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

Заслухавши думку учасників процесу, зокрема, прокурора, який не заперечував щодо затвердження угоди про визнання винуватості між ним та обвинуваченим, думку обвинуваченого, який просить затвердити зазначену угоду про визнання винуватості, думку захисника, які проти затвердження угоди не заперечував, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що угоду про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором слід затвердити.

Розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст.314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Відповідно до ст.ст.468,469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо, в тому числі, кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Прокурор в судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просить цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні також просить вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, в обсязі обвинувачення, надав згоду на застосування узгодженого покарання. Захисник не заперечував проти затвердження угоди, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно в його присутності, обвинувачений у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди .

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно зі ст. 12 КК України, є тяжким злочином. Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості може бути укладена уданому провадженні, оскільки інкримінованим ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням шкоду завдано лише суспільним інтересам.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття .

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Судом дослідженіматеріали, які характеризують ОСОБА_4 який є особою раніше судимою, відбуває покарання з випробуванням , має постійне місце проживання, на обліку у лікарів нарколога , психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання .

Аналізуючи узгоджене в угоді покарання, суд бере до уваги, що обвинувачений , щиро розкаявся у вчиненому злочині, приймав участь у відсічі збройної агресії Російської федерації на території України, позитивно характеризується за місцем проживання, суд вважає можливим застосувати при призначенні покарання ст. 75 КК України, та призначити покарання з іспитовим строком.

Крім того при призначенні остаточного покарання, суд повинен взяти до уваги вирок Київського районного суду м. Полтави від 13.06.2022 , яким ОСОБА_4 засуджений за ст. 407 ч. 4 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та призначити остаточне покарання у відповідності до ст. 70 ч.4 КК України, та згідно до умов укладеної угоди шляхом поглинаяння менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком 4 роки з випробуванням..

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені ст.474 ч.4 п.1 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального Кодексу та Кримінального Кодексу України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченимОСОБА_4 . Клопотань про обрання запобіжного заходу прокурором не заявлялось.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Витрати по проведенню експертиз від 14.06.2022 року № КСЕ- 19/108-22/5196 в сумі 2831,70грн., та від 15.06.2022 року № СЕ-19/108-22/5193- БЛ в сумі 1510,24 грн. відповідно до ч. 2 ст. 124 Кримінального процесуального кодексу України покласти на обвинуваченого.

Керуючись ч.3 п.1 ст.314, ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Затвердити угоду від 25.08.2022 року, у кримінальному провадженні № 00525 від 23.06.2022 про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором Вознесенівської окружної прокуратури м.Запоріжжя.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком чотири роки .

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України призначити остаточне покарання ОСОБА_4 шляхом поглинання більш суворим знов призначеним покаранням, менш суворого покарання за вироком Київського районного суду м. Полтави від 13.06.2022, остаточно визначивши покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази, 34 патрони, 33 гільзи та їх первинне упакування, упаковані у полімерний пакет № 2827620, уламки корпусу бойової, ручної гранати РГД-5, підривачів УЗРГМ, УЗГРМ 2 та первинну упаковку, упаковані в сейф-пакет Експертної служби МВС України № 3990630, що зберігаються в камері схову речових доказів ВР №1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 витрати на проведення експертиз від 14.06.2022 року № КСЕ- 19/108-22/5196 в сумі 2831,70грн., та від 15.06.2022 року № СЕ-19/108-22/5193- БЛ в сумі 1510,24 грн. на користь держави.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку:

1)обвинуваченим, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

2)прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1