Справа № 750/3470/23
Провадження № 1-кп/750/243/23
У Х В А Л А

про призначення судового розгляду

30 березня 2023 року Деснянський районний суд м. Чернігова у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 125 КК України, обвинувальний акт відносно якого надійшов від прокурора Чернігівської окружної прокуратури та внесений в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000375, -

В С Т А Н О В И В :

Вказаний обвинувальний акт відносно ОСОБА_5 з додатками надійшов до суду 14 березня 2023 року.

В порядку ст.ст. 468-475 КПК України до суду угод не надійшло. Підстави для закриття кримінального провадження, згідно п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України відсутні, обвинувальний акт складено відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження не заперечували проти призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Заслухавши доводи всіх учасників судового провадження та перевіривши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду, перешкоди для його призначення відсутні.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 , який спливає 02 квітня 2023 року, обґрунтовуючи клопотання тим, що ризики, які були підставою до застосування щодо нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час не змінилися і продовжують існувати.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. При цьому захисник обвинуваченого також заявив клопотання про зміну обвинуваченому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт. Своє клопотання він обґрунтовував тим, що на даний час ризики, на існування яких посилався слідчий суддя при зміні обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу на тримання під вартою перестали існувати, оскільки обвинувачений повністю визнав свою вину, відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду, має сталі соціальні зв`язки, постійне місце мешкання, а також не притягувався раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності, що в сукупності є підставою для застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Порушення ж обвинуваченим обов`язків, покладених на нього ухвалою суду, не пов`язане з протіканням кримінального провадження, а трапилось виклично через налагодження стосунків обвинуваченого з його дівчиною і жодного відношення до заявлених ризиків не мають.

Прокурор заперечувала щодо задоволення клопотання захисника, вважаючи обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід у виді тримання під вартою таким, що відповідає скоєним ним кримінальним правопорушенням.

Заслухавши думку всіх учасників судового провадження, суд приходить до наступного висновку.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.02.2023 обвинуваченому ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09.02.2023 обвинуваченому ОСОБА_5 було змінено запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту на тримання під вартою, оскільки останній не виконав покладені на нього обов`язки.

Строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає 02 квітня 2023 року.

Вимогами абз. 2 ч. 3 ст. 331 КПК України передбачено, що до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстава для втручання в право особи на свободу. Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Крім того, стаття 17 Закону України № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ, як джерела права.

Таким чином, рішення суду про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою буде обґрунтованим, якщо воно відповідає вимогам національного законодавства, а також ухвалене з урахуванням положень Конвенції та рішень Європейського суду.

Основною метою статті 5 Конвенції є запобігання свавільному або необґрунтованому позбавленню свободи. Право на свободу та особисту недоторканність має найважливіше значення в «демократичному суспільстві» за змістом Конвенції.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на потерпілого чи свідка, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладені вище обставини, з огляду на те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, відшкодував потерпілому матеріальну та моральну шкоду, має сталі соціальні зв`язки, а також постійне місце мешкання, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, а відтак вважає за необхідне обрати йому інший, більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт, з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 199, 314, 315, 316, 331, 371, 372 КПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 125 КК України, суддею одноособово у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Деснянського районного суду м. Чернігова на 10 год. 00 хв. 06 квітня 2023 року.

В судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинуваченого та захисника.

У задоволенні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, строком до 26 травня 2023 року, з покладенням на нього обов`язків:

-негайно прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;

-не відлучатися з м. Чернігова без дозволу прокурора, суду.

Заборонити ОСОБА_5 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 цілодобово.

Звільнити негайно з-під варти обвинуваченого ОСОБА_5 .

На ухвалу протягом 7 днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1